Справа № 380/24225/24
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 рокусправа № 380/24225/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея 10, м. Львів, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку основного розміру його пенсії, виходячи із 86% розміру грошового забезпечення (які він отримав під час звільнення з військової служби і що було підтверджено рішеннями Львівського окружного адміністративного суду у справах №380/21990/21, №380/11454/22, №380/9882/23);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати і виплачувати ОСОБА_1 пенсію, виходячи із 86% розміру грошового забезпечення (які він отримав під час звільнення з військової служби і що було підтверджено рішеннями Львівського окружного адміністративного суду у справах №380/21990/21, №380/11454/22, №380/9882/23) на підставі ч.4 ст.78 КАСУ з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивачу обраховувалась пенсія в розмірі 86% грошового забезпечення. Проте, при виконанні рішення суду відповідачем було перераховано пенсію у розрахунку 70% від грошового забезпечення. Позивач вважає, що відповідач порушує його право на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 06.12.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2024 у справі №380/30313/23 Головним управлінням було здійснено перерахунок пенсії виходячи із сум 70 % грошового забезпечення позивача. Згідно із статтею 13 Закону-2262 (зі змінами) максимальний розмір пенсії за вислугу років, обчислений за нормами цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до І категорії, -100 %, до II категорії - 95 %. Тобто, при проведенні вказаного перерахунку пенсії застосовано норми законодавства в редакції чинній на момент перерахунку пенсії. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2024 у справі № 380/30313/23 на Головне управління не покладено зобов`язань щодо перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром на підставі довідки від 11.12.2023 № 11/19277-суд у розмірі 86% сум грошового забезпечення. Отже, підстави для проведення перерахунку та виплати пенсії у розмірі 86 % сум грошового забезпечення - відсутні. Просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII. Пенсія нараховувалась та виплачувалась позивачу у розмірі 86% сум грошового забезпечення.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2024 у справі №380/30313/23 скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року в адміністративній справі № 380/30313/23 та прийнято постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у здійсненні з 01.02.2023 перерахунку пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки Адміністрації Державної Прикордонної Служби України про грошове забезпечення від 11.12.2023 № 11/19277-суд. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки Адміністрації Державної Прикордонної Служби України про грошове забезпечення від 11.12.2023 № 11/19277-суд. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

При здійсненні перерахунку пенсії на виконання вказаного рішення суду, відповідач зменшив відсоткове значення розміру пенсії позивача з 86% до 70% сум грошового забезпечення, що підтверджується перерахунком пенсії з 01.11.2024 за пенсійною справою позивача.

04.11.2024 позивач звернувся до відповідача із запитом на інформацію щодо перерахунку пенсії, виходячи із 86% сум грошового забезпечення.

Відповідач листом від 09.09.2024 повідомив про відсутність підстав для виплати пенсії виходячи із 86% оновленого грошового забезпечення.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Суд зауважує, що право позивача на перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 з основним розміром 86% сум грошового забезпечення, встановлене рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 у справі №380/21990/21, яке набрало законної сили, та, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, не потребує доказуванню при розгляді даної справи.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як визначено статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У статті 13 Закону №1402-VIII розтлумачено зміст такої конституційної засади судочинства як обов`язковість судових рішень, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

У рішенні від 29.09.2022 у справі №380/11454/22 Львівський окружний адміністративний суд встановив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/21990/21 встановлено наявність у позивача права на основний розмір пенсії в розмірі 86% грошового забезпечення та відсутність підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується при призначенні пенсії. Суд у вказаному рішенні зробив висновок про протиправність дій відповідача (ГУ ПФУ у Львівській області) при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019 на підставі рішення суду у справі № 380/21990/21 щодо обмеження розміру його пенсії 70% грошового забезпечення.

Під час розгляду даної справи суд враховує, що Конституційним Судом України у рішеннях від 06.07.1999 року № 8-рп/99, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 та від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 сформовано правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

У рішенні від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 Конституційний Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. У рішенні від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 Конституційним Судом України зазначено, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 наведено тлумачення поняття» звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третьої статті 22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Одним із основних аспектів відповідальності держави перед людиною є забезпечення чіткого виконання законів, прийнятих її законодавчими органами.

З урахуванням викладеного, суд висновує, що у відповідача були відсутні правові підстави для відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії з 01.11.2024, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% сум грошового забезпечення.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З метою ефективного поновлення порушених прав позивача у спірних відносинах, суд вважає за необхідне визнати протиправними саме дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії з 01.11.2024, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% сум грошового забезпечення, зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.11.2024, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати пенсію, суд зазначає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки заявлені на майбутнє. Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Отже, суд зазначає, що судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право. Задоволення позовних вимог на майбутнє не допускається.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд висновує про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Щодо судового збору, суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судового збору відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у перерахунку та виплаті пенсії з 01.11.2024, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% сум грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.11.2024, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 03.03.2025 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович