Справа № 505/4238/24
Суддя: Ващук О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 505/4238/24

№ 2-а/505/64/2025

26 лютого 2025 року м. Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Ващук О.В.

при секретаря судових засідань Федорцової І.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 № 1274 від 17 червня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закриття провадження по справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 17 червня 2024 року відповідачем було винесено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. На думку позивача, оскаржувана постанова є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач зауважує на тому, що він перебуває на військовому обліку та не ухилявся від постановки на облік. Окрім того, з військово-облікового документу, вбачається, що його взято на військовий облік військовозобов`язаних 18 жовтня 2010 року. В той же день він пройшов військову лікарську комісію та оновив повністю дані про себе.

Оновлюючі свої дані, та проходячи військово-лікарську комісію, на нього було складено протокол № 1274 про адміністративне правопорушення. Позивач вказує, що йому нічого не пояснили та не ознайомили з будь-якими матеріалами справи, ставлячи підписи в протоколі він не усвідомлював, що може бути притягнутий до адміністративного правопорушення, щодо складання в подальшому постанови не знав, про дату та час розгляду його не повідомляли, на час підписання протоколу не наголосили на цьому, а процедуру та його права не роз`яснили. Фактично під тиском та заклопотаністю підписав протокол.

Також позивач зауважує на тому, що ним було оновлено облікові дані та пройдено військово-лікарську комісію, отримав військовий квиток, а через три дні було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку, про що навіть не повідомили. Про постанову та накладення штрафу дізнався лише 25 жовтня 2024 року з повідомлення про відкрите виконавче провадження.

Як стверджує позивач, повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував, в застосунку «Резерв+» наявні облікові дані, які є в реєстрі «ОБЕРІГ». Таким чином, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 не прийнято до уваги, що повісток про виклик раніше до добровільної явки не отримував, а з`явився добровільно, оновив свої дані, пройшов військово-лікарську комісію та отримав військовий квиток.

Наведені обставини, на переконання позивача, свідчать про протиправність постанови та наявність підстав для її скасування.

Ухвалою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2024 року поновлено строк на звернення до суду, відкрито провадження у вказаній справі, та призначено її до розгляду за справила спрощеного позовного провадження. Також витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_3 належним чином засвідчені матеріали справи, які стали підставою прийняття постанови № 1274 від 17 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення №1274, але на її розгляд не з`явився, і не подав клопотання про відкладення розгляду справи на інший час.

Стосовно доводів позивача про неправильну кваліфікації та відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки діяння вчинене до 19 травня 2024 року, коли ст.. 210 КУпАП не мала ч. 3, відповідач зазначив, ОСОБА_1 діяв за єдиним проти правним умислом до 14 червня 2024 року та здійснював триваюче правопорушення.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, згідно якого просив розглядати справи за їхньої відсутності та вирішити питання розгляду справи на підставі наявних матеріалів з врахування поданих відповідачем доказів та позиції відповідача.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 17 червня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_2 виніс постанову № 1274 про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. до ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Зі змісту вищенаведеної постанови вбачається, що 14 червня 2024 р. о 12 год. 10 хв. під час дії особливого періоду та військового стану до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув військовозобов`язаний ОСОБА_1 1990 року народження. Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 був переданий 31.08.2010 року з військового обліку призовників до військового обліку військовозобов`язаних. Після чого з 2010 року не мав жодного чинного військово-облікового документу та перебував на військовому обліку військовозобов`язаних не тому, що виконав військовий обов`язок та став на військовий облік, а у зв`язку із його передачею з обліку призовників до військового обліку військовозобов`язаних, в АГГС «Оберіг» обліковувався лише завдяки алгоритмам роботи самої програми, без прив`язки до будь- якого військкомату (ТЦК та СП).

В подальшому в супереч вимог п.п. 3.1, 3.2 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом МО України №402 від 14.08.2008 року взагалі не проходив медичний огляд військово-лікарською комісією, чим порушив п. 1.4 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до якого він повинен проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Порушуючи вимоги п.1.10 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до якого він повинен звіряти не рідше одною разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, взагалі не звіряв свої персональні дані. З урахуванням вищевикладеного ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 ставиться ввину те, що в супереч вимог п.п. 3.1, 3.2 Глави 3 Розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом МО України № 402 від 14 серпня 2008 року, ОСОБА_1 не проходив медичний огляд військово-лікарською комісією, чим порушив п.1.4 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до якого він повинен проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішенням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача в частині, що стосується проходження медичного огляду військово-лікарською комісією та вважає, що ініціатором проходження медичного огляду військово-лікарською комісією є не сам військовозобов`язаний, в даному випадку ОСОБА_1 , а територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Лише коли територіальний центр комплектування та соціальної підтримки направить військовозобов`язаного на медичний огляд військово-лікарською комісією - тільки тоді виникне обов`язок пройти такий огляд. Якщо територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не приймав відповідного рішення щодо направлення військовозобов`язаного на медичний огляд військово-лікарською комісією, відповідно і відсутній склад правопорушення з боку військовозобов`язаного щодо несвоєчасного проходження медичного огляду військово-лікарською комісією.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 були направлені повістки (виклики) або вручено направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, позивач з власної ініціативи його пройти не міг, оскільки для цього потрібне відповідне рішення територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Крім того, згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 ставиться ввину також порушення вимог п.1.10 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до якого він повинен звіряти дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, однак більше ніж 5 років не звіряв свої персональні дані.

Зазначений п.1.10 міститься в Додатку 2 до Порядку "Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів".

Однак, враховуючи, що Порядок, додатком 2 до якого є Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, набрав чинності 05 січня 2023, тобто станом на 14 червня 2024 не сплив п`ятирічний строк для виконання ОСОБА_1 обов`язку зі звіряння власних персональних даних з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є військовозобов`язаним.

Військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Постановою КМУ від 16 травня 2024 р. № 559 "Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа" визначено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа. Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.

Військово-обліковими документами є посвідчення про приписку до призовної дільниці; військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

В матеріалах справи наявна копія інформації з АІКС «Оберіг» щодо відсутності на військовому обліку ОСОБА_1 (наявна відмітка не прив`язаний до військомату).

Характер триваючого правопорушення оцінюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально. Триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом усього часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми.

Триваюче правопорушення ОСОБА_1 розпочалось з серпня 2010 року, коли був переданий 31 серпня 2010 року з військового обліку призовників до військового обліку військовозобов`язаних, з того часу він перебував на військовому обліку не тому, що виконав військовий обов`язок та став на військовий облік, а у зв`язку з його передачею з обліку призовників до військового обліку військовозобов`язаних, в АІТС «Оберіг» обліковувався лише завдяки алгоритмам роботи самої програми, без прив`язки до будь-якого військомату (ТЦК та СП) та станом на 14 червня 2024 року не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних, що було виявлено 14 червня 2024 року під час перевірки його документів, відповідно після виявлення адміністративного правопорушення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол №1274 від 14 червня 2024 року, відтак строки для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку згідно ст.38 КУпАП не були порушені.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З огляду на вищевказане та зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 на час винесення оскаржуваного рішення містилися ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно ухвалено рішення у справі про адміністративне правопорушення за вказаною статтею КУпАП, а оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є обґрунтованою, і підстав для її скасування суд не вбачає, обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи. Стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 210 КУпАП накладено з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,

ухвалив:

В задоволенні адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_2 .

Текст рішення складено 03 березня 2025 року.

Суддя О.В. Ващук