Справа № 200/7535/24
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року Справа№200/7535/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

28.10.2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якої позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.10.2024 року № 86;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно зоглянути заяву ОСОБА_1 від 16.05.2024 року про перехід на інший вид пенсії відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, з урахуванням довідок про заробітну плату державного службовця від 08.05.2024 року № 22-13 та № 22-14.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького окружного адміністративного суду від 28.10.2024 року справа № 200/7535/24 була передана на розгляд судді Шувалової Т.О.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.10.2024 року (суддя Шувалова Т.О.) позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2024 року справа № 200/7535/24 була передана на розгляд судді Бабіча С.І.

Ухвалою суду від 15.11.2024 року справа № 200/7535/24 була прийнята до провадження судді Бабіча С.І., розгляд справи вирішено розпочати спочатку і здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В обґрунтування свого позову позивач вказує, що відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.07.2024 року у справі № 200/3452/24, яке набрало законної сили 03.10.2024 року, відповідача було зобов`язано зарахувати до страхового стажу позивача період проходження військової служби з 25.05.1980 року по 30.05.1980 року і до стажу державної служби період військової служби з 19.06.1978 року по 30.05.1980 року та періоди роботи з 15.11.1993 року по 26.03.1997 року, з 26.03.1997 року по 31.03.1997 року, з 01.04.1997 року по 31.08.2005 року, з 01.09.2005 року по 04.11.2005 року, з 07.11.2005 року по 29.09.2008 року, з 30.09.2008 року по 22.03.2012 року, та повторно розглянути заяву позивача від 16.05.2024 року про перехід на пенсію за віком відповідно Закону України "Про державну службу" з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Разом із цим, відповідач листом від 17.10.2024 року № 0500-0202-8/101493 повідомив, що при переведені на пенсію державного службовця не будуть братися до уваги довідки позивача про заробітну плату державного службовця від 08.05.2024 року № 22-13 та № 22-14, оскільки рішенням суду від 15.07.2024 року у справі № 200/3452/25 не було зобов`язано їх враховувати, а тому розмір пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" із розрахунку 60% від заробітку фактично становитиме 0 грн.

До вказаного листа відповідачем було додано відповідне рішення № 86 від 08.10.2024 року щодо повторного розгляду заяви позивача від 16.05.2024 року про перехід на інший вид пенсії на виконання рішення у справі № 200/3452/24.

Позивач із зазначеним рішенням відповідача не погоджується та вважає, що довідки про заробітну плату державного службовця від 08.05.2024 року № 22-13 та № 22-14 мали бути враховані при повторному розгляді його заяви від 16.05.2024 року.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує, що на виконання рішення суду у справі № 200/3452/24 було здійснено повторний розгляд заяви позивача 16.05.2024 року про перехід на пенсію за віком відповідно Закону України "Про державну службу" та прийнято рішення про відмову в перерахунку від 08.10.2024 року № 86 у зв`язку з недоцільністю, оскільки за результатами розгляду даної заяви розмір пенсії позивача зменшується (оклад державного службовця за наслідками розрахунків визначено "0").

При цьому відповідач зазначає про те, що за рішенням суду у справі № 200/3452/24 на відповідача не покладено обов`язку враховувати довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видані Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, від 08.05.2024 року № 22-13 та № 22-14 під час повторного розгляду заяви позивача від 16.05.2024 року.

Отже, враховуючи те, що пенсія позивача після проведення її перерахунку за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зменшується, то пенсія позивачу виплачується у раніше встановленому розмірі.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач у даній справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується наданою копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Як видно з доданої до позову копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 від 08.05.2012 року, позивач є особою з інвалідністю 2 групи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач у даній справі наразі перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

У травні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 23.05.2024 року № 86 щодо відмови у переведені та виплаті з 16.05.2024 року позивачу на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу", з урахуванням довідок про заробітну плату від 08.05.2024 року № 22-13 та від 08.05.2024 року № 22-14, а також про зобов`язання відповідача перевести та виплатити з 16.05.2024 року позивачу на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу", з урахуванням довідок про заробітну плату від 08.05.2024 року № 22-13 та від 08.05.2024 року № 22-14.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.07.2024 року у справі № 200/3452/24 цей позов було задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 23.05.2024 року № 86 щодо відмови позивачу в переході на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов`язано відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період проходження військової служби з 25.05.1980 року по 30.05.1980 року, до стажу державної служби період військової служби з 19.06.1978 року по 30.05.1980 року та періоди роботи з 15.11.1993 року по 26.03.1997 року, з 26.03.1997 року по 31.03.1997 року, з 01.04.1997 року по 31.08.2005 року, з 01.09.2005 року по 04.11.2005 року, з 07.11.2005 року по 29.09.2008 року, з 30.09.2008 року по 22.03.2012 року і повторно розглянути заяву від 16.05.2024 року про перехід на пенсію за віком за Законом України "Про державну службу" з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2024 року вказане рішення суду було залишено без змін.

На виконання рішення суду від 15.07.2024 року у справі № 200/3452/24 відповідачем було здійснено повторний розгляд заяви позивача від 16.05.2024 року про перехід на пенсію за віком за Законом України "Про державну службу", за наслідками якого прийнято рішення від 08.10.2024 року № 86 про відмову в перерахунку пенсії.

Як видно зі змісту вказаного рішення та наданого до суду розрахунку стажу позивача (форма РС-право), за результатами повторного розгляду заяви позивача від 16.05.2024 року про перехід на пенсію за віком відповідно до положень Закону України "Про державну службу" відповідачем було зараховано до трудового стажу позивача (у тому числі до стажу державного службовця) зазначені у рішенні суду від 15.07.2024 року у справі № 200/3452/24 періоди проходження військової служби та періоди роботи.

Загальний стаж позивача як державного службовця, згідно з оскаржуваним рішенням, склав 20 років 3 місяці 19 днів.

Водночас, як видно з цього рішення, при переведенні на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" оклад державного службовця було визначено на рівні "0", оскільки рішенням суду не зобов`язано враховувати довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, які були видані Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, від 08.05.2024 року № 22-13 і № 22-14; доплата до мінімальної пенсійної виплати - 2361,00 грн, загальний розмір пенсії складає 2361,00 грн; розмір пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" складав 14704,54 грн.

З огляду на таке, відповідачем відмовлено позивачу в переведенні на пенсію за віком за Законом України "Про державну службу" через недоцільність перерахунку пенсії.

Про наведені вище обставини відповідач повідомив представника позивача листом від 17.10.2024 року № 0500-0202-8/101493, додавши до нього копію спірного рішення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, визначалися нормами Закон України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 року (далі - Закон № 3723-XII), який був введений у дію з 28.12.1993 року та втратив чинність частково 01.05.2016 року.

З 01.05.2016 року набрав чинності новий Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року (далі - Закон № 889-VIII), який наразі є чинним, проте зберігають чинність деякі положення статті 37 Закону № 3723-ХІІ, які застосовується до осіб, вказаних у пунктах 10 та 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Отже, згідно із Законом № 3723-ХІІ право на пенсію державного службовця мали особи, які: досягли певного віку та мають передбачений чинним законодавством страховий стаж; мали стаж державної служби не менш як 10 років та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців, відповідно вимог до статті 90 Закону № 889-VІІІ, здійснюється за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Водночас, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, за пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії згідно зі статтею 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Крім того, згідно з пунктом 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ і актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на вказану дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби, незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті Закону № 3723-ХІІ, але у порядку, який визначено для осіб, що мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, Верховний Суд у постанові від 01.04.2020 року у справі № 607/9429/17 дійшов висновку про те, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме - щодо віку, страхового стажу і стажу державної служби.

Зокрема, як зазначив Верховний Суд у постанові, після 01.05.2016 року (тобто з дати набрання чинності Законом № 889-VІІІ) право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ зберігають ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а також вік і страховий стаж, передбачені частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Аналогічна правова позиція стосовно застосування вказаних норм матеріального права була висловлена Верховним Судом у постановах від 03.07.2018 року у справі № 265/3709/17 та від 19.03.2019 року у справі № 357/1457/17.

Як установлено судом та не заперечується відповідачем, позивач на дату звернення із заявою від 16.05.2024 року про перехід на інший вид пенсії мав необхідний вік, страховий стаж роботи та стаж державної служби (понад 20 років), що підтверджується записами про дату народження позивача у паспорті громадянина України, записами у трудовій книжці позивача, змістом спірного рішення та розрахунком стажу позивача (форма РС-право).

Спірним у даній справі є питання врахування довідок про заробітну плату позивача як державного службовця від 08.05.2024 року № 22-13 та № 22-14.

Вказані довідки досліджені судом та відповідають установленій формі, затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року № 1-3 (яка була чинна на дату виникнення спірних правовідносин), містять усі необхідні реквізити та відомості про складові заробітної плати позивача, підписані уповноваженими особами (підписи цих осіб засвідчені печаткою відповідної установи), отже, мали бути враховані відповідачем під час розгляду заяви позивача від 16.05.2024 року про перехід на інший вид пенсії.

Суд зазначає, що спірне рішення відповідача не містить жодних обґрунтованих підстав для неврахування зазначених довідок при розгляді заяви позивача від 16.05.2024 року.

Єдиною наведеною у цьому рішенні підставою для неврахування вказаних довідок є те, що у рішенні суду від 15.07.2024 року у справі № 200/3452/24 було відсутнє зобов`язання відповідача при повторному розгляді заяви позивача врахувати вказані вище довідки, що є, по суті, відмовою в урахуванні цих довідок з формальних причин.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення у випадку повної, часткової, тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто, позивач, як громадянин України, у розрізі даної справи, за умови підтвердження трудового стажу, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Правова позиція аналогічного змісту була викладена Верховним Судом у постановах від 28.08.2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25.09.2018 року у справі № 242/65/17 та від 27.02.2019 року у справі № 423/3544/16-а, тощо.

Зважаючи на таке, суд приходить до висновку про те, що відповідачем при повторному розгляді заяви позивача від 16.05.2024 року про перехід на інший вид пенсії безпідставно не враховані довідки про заробітну плату державного службовця від 08.05.2024 року № 22-13 та № 22-14, що призвело до передчасних та необґрунтованих висновків про зменшення розміру пенсії позивача за наслідками проведення її перерахунку на підставі цієї заяви.

Таким чином, рішення відповідача від 08.10.2024 року № 86 щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, судові витрати ним понесено не було, отже, відшкодуванню вони не підлягають.

Керуючись нормами Конституції України, Законом України "Про державну службу" та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.10.2024 року № 86.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) від 16.05.2024 року про перехід на інший вид пенсії відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, з урахуванням довідок про заробітну плату державного службовця від 08.05.2024 року № 22-13 та № 22-14.

Повне судове рішення складене 14 лютого 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.І. Бабіч