Справа № 320/8276/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/8276/23 Головуючий у 1 інстанції: Горобцова Я.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Ключковича В.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 15.06.2009 по 02.01.2015 у ТОВ «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення», згідно довідки від 07.10.2019 №18, з 03.05.1995 по 01.12.1995, з 01.12.1995 по 31.12.2000 та з 22.10.2001 по 20.03.2002 у Тунельному загоні №4 ПАТ «Київметробуд», згідно довідки від 24.07.2019 №25, та з 18.03.2020 по 30.04.2021 у Тунельному загоні №4 ПАТ «Київметробуд», згідно довідки від 06.05.2021 №49;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Киві призначити і здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», з дня звернення за призначенням пенсії, а саме, з 15.02.2023.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 15.06.2009 по 02.01.2015 у ТОВ «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» згідно довідки від 07.10.2019 №18, з 03.05.1995 по 01.12.1995, з 01.12.1995 по 31.12.2000 та з 22.10.2001 по 20.03.2002 у Тунельному загоні №4 ПАТ «Київметробуд» згідно довідки від 24.07.2019 №25, та з 18.03.2020 по 30.04.2021 у Тунельному загоні №4 ПАТ «Київметробуд» згідно до довідки від 06.05.2021 №49. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.02.2023 №3082 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає саме підприємство шляхом надання оформленої належним чином уточнюючої довідки у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві. Апелянт вказує, що з поданих позивачем документів встановлено, що його стаж роботи на дату звернення складає: загальний страховий стаж - 29 років 8 місяців 9 днів, стаж роботи за Списком № 1 -5 років 6 місяців 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.02.2023, прийнятим за екстериторіальним принципом, ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

До пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано: період роботи з 03.05.1995 по 01.12.1995, згідно пільгової довідки №25 від 24.09.2019, виданої ПАТ «Київметробуд» Тунельний загін №4, оскільки, посилання на постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», вказано не вірно; період роботи з 28.03.2002 по 02.01.2015, згідно пільгової довідки №18 від 07.10.2019, виданої Управлінням та будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення», оскільки, довідка не відповідає вимогам Постанови №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Також, повідомлено, що, відповідно до акту перевірки №2600-1005-1/4288 від 27.09.2022, встановлено відсутність «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» за вказаною адресою.

Крім того, рішення мотивоване тим, що, відповідно до п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не раніше, ніж один раз на п`ять років, зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992, тому, для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, п`ятирічного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, після 21.08.1992 відповідне право впродовж цього періоду має бути підтверджене за результатами атестації. Період роботи з 05.05.2021 по 28.02.2022, згідно пільгової довідки ПрАТ «Метробуд» №2 від 04.07.2022 не зараховано, оскільки, відсутня атестація робочих місць.

Тобто, перевіривши подані позивачем матеріали, відповідачем, за результатами такої перевірки враховано ОСОБА_1 пільговий стаж роботи за Списком № 1, що складає - 5 років 06 місяців. Загальний стаж складає 29 років 08 місяців 09 днів.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02 березня 2023 року №2600-0213-8/38058 ОСОБА_1 повідомлено про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за результатом розгляду його заяви від 15.02.2023 №3082 рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Не погоджуючись із даною відмовою, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону №1788-ХІІ, у редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Так, апелянт зазначає, що до пільгового стажу позивача не зараховано наступні періоди роботи:

- з 03.05.1995 по 01.12.1995, згідно пільгової довідки № 25 від 24.09.2019, виданої ПАТ "Київметробуд" Тунельний загін № 4, оскільки, посилання на Постанову Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", вказано не вірно;

- з 28.03.2002 по 02.01.2015, згідно пільгової довідки № 18 від 07.10.2019, виданої Управлінням по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення, оскільки, довідка не відповідає вимогам Постанови № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (Додаток № 5 до Порядку); відповідно акту перевірки № 2600-1005-1/4288 від 27.09.2022, встановлено, що "Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення" за вказаною адресою відсутнє;

- з 05.05.2021 по 28.02.2022, згідно пільгової довідки № 2 від 04.07.2022, виданої ПрАТ "Метробуд", оскільки, відсутні атестації робочих місць.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 вищевказаного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Положеннями п. 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У відповідності до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_3 , він працював на наступних посадах:

- з 03.05.1995 року (наказ № 83-к від 03.05.1995 року) по 20.03.2002 року (наказ № 70 о/с від 20.03.2002 року) - у Тунельному загоні № 4 ПАТ «Київметробуд» на посадах гірника підземною на підземних роботах з повним робочим днем та прохідника підземних робіт;

- з 28.03.2002 року (наказ № 31-к від 27.03.2002 року) по 02.01.2015 рік (наказ № 2-к від 02.01.2015) у ТОВ «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» на посаді прохідника на підземних роботах;

- з 18.03.2020 року (наказ № 147 о/с від 17.03.2020 року) по 30.04.2021 рік (наказ 168 о/с від 30.04.2021 року) у Тунельному загоні № 4 ПАТ «Київметробуд» на посаді прохідника на підземних роботах.

При цьому, позивачем до заяви про призначення пенсії було надано наступні довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» від 07.10.2019 року за №18;

- Публічного акціонерного товариства «Київметробуд» Тунельний загін №4 від 24.07.2019 №25;

- Публічного акціонерного товариства «Київметробуд» Тунельний загін №4 від 06.05.2021 №49.

Згідно наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» №31-к від 27.03.2002, ОСОБА_1 зараховано по трудовому договору прохідником 4 розряду на підземні роботи з повним робочим днем на ділянку №2 з 28.03.2002 по 31.12.2002.

Відповідно до наказу Тунельного загону №4 Київметробуду від 03.05.1995 №83-к, ОСОБА_1 прийнято з 03.05.1995 на роботу гірником підземним 2 розряду на підземні роботи з повним робочим днем на дільницю №222.

Згідно наказу Тунельного загону №4 ВАТ «Київметробуду» №249-к, ОСОБА_1 переведено з 01.12.1995 прохідником 4 розряду підземних робіт з правом роботи на укладальнику та електровозі з повним робочим днем.

Крім того, позивачем було надано накази Тунельного загону №4 ВАТ «Київметробуд» про направлення на дільниці №199-к від 29.12.1997, №244-к , №188-к від 29.09.2000.

Слід зазначити, що розділом 1 «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових удовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162, передбачено всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Розділом І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36, передбачено всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Розділом І Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право па пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016р. № 461, передбачені працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах, працівники, зайняті на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті гірничих виробок, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд.

З вищевказаного вбачається, що позивач працював на посадах з повним робочим днем, що віднесені до Списку №1.

Щодо посилання апелянта на те, що довідка № 18 від 07.10.2019, видана Управлінням по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення, не відповідає вимогам Постанови № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", слід зазначити наступне.

Так, відсутність точного посилання на постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» є неточністю. Разом з тим, факт роботи позивача на посадах передбачених Списком № 1 підтверджується записом у трудовій книжці та даними пільгової довідки, оскільки, в даній довідці чітко зазначена посада, яка передбачена Списком № 1, розділом 1 «Гірничі роботи», а також, наказами про результати атестації робочих місць.

Щодо здійснення атестації робочих місць, слід зазначити наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання, згідно Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 та Методичними рекомендаціями (далі - Порядок №442).

Відповідно до п. 4 Порядку № 442 та п.п. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій, атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Пунктом 6 Порядку № 442 визначено, що атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442, проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Як вбачається із наказів № 161 від 08.09.1994, №159 від 29.12.2000, №16 від 11.08.2015, №45 від 01.10.2020 про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, ними затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» та Методичними рекомендаціями по проведенню атестації робочих місць за умовами праці», затвердженими Міністерством праці постановою №41 від 01.09.1992 і результати атестації робочих місць за умовами праці, серед яких підтверджено право на пільгову пенсію, в тому числі, працівникам за професією «прохідник».

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а зазначила наступне: "…на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, за висновком Великої Палати Верховного Суду, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник".

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що несвоєчасне проведення атестації робочих місць на підприємстві не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та для відмови у зарахуванні спірного періоду її роботи підтвердженого належними доказами до пільгового стажу, а відтак, оскаржуване рішення і в цій частині не може бути таким, що прийнято обґрунтовано.

Беручи до уваги викладене, судом першої інстанції обґрунтовано визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також, зобов`язано відповідача зарахувати позивачу спірні періоди роботи, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Ключкович В.Ю.