Справа № 120/2632/25
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

03 березня 2025 р. Справа № 120/2632/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чумацький шлях люкс" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

26.02.2025 до Вінницького окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Чумацький шлях люкс" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 15.04.2024 № 13375/02-32-09-01/38503960.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними). Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Відповідно до положень статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів дізнався та повинен дізнатися, що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач оскаржує рішення про застосування фінансових санкцій № 13375/02-32-09-01/38503960, яке винесене контролюючим органом 15.04.2024. Натомість до суду з даним позовом позивач звернувся лише 26.02.2025, тобто з суттєвим пропуском шестимісячного строку звернення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України. Втім заяви (клопотання) про поновлення такого строку позивачем подано не було.

Відносно викладених у позовній заяві доводів представника позивача про те, що копію оскаржуваного рішення він отримав разом із відповіддю ГУ ДПС у Вінницькій області лише 05.02.2025, то суд вкотре зауважує, що ч. 2 ст. 122 КАС України визначає відлік строку звернення до суду не виключно датою отримання такого рішення, а й в тому числі моментом, коли особа повинна була дізнатися про порушення свого права.

З долучених до позовної заяви матеріалів слідує, що оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій № 13375/02-32-09-01/38503960 від 15.04.2024 було винесене відповідачем на підставі акту фактичної перевірки від 15.03.2024 № 10615/02-32-09-01/38503960. При цьому така фактична перевірка була проведена за участю суб`єкта господарювання (тобто позивача), а тому останній отримавши 15.03.2024 копію відповідного акту, в якому відображенні виявлені під час перевірки порушення, що лягли в основу оскаржуваного рішення, міг свідомо припускати, що за спливом певного часу такий акт перевірки буде реалізовано. Отже, в цьому випадку позивач зобов`язаний був проявляти певну обачність, в тому числі і щодо тих негативних наслідків, які можуть наставати після проведення фактичної перевірки.

Тим більше суд також враховує, що заявлені у цій справі позовні вимоги позивач обґрунтовує в тому числі і з посиланням на протиправність самої фактичної перевірки, про проведення якої останній беззаперечно був обізнаний 15.03.2024, а отже з того часу мав можливість оскаржувати її результати та прослідковувати усі наступні дії контролюючого органу, які пов`язані з винесенням спірного рішення.

Ба більше, позивач у позовній заяві вказує, що про існування заборгованості по фінансовим санкціям в сумі 17000 грн., нарахованої згідно оскаржуваного рішення, він дізнався згідно інформації в його електронному кабінеті платника. Таким чином з моменту відображення такої інформації в електронному кабінеті платника позивач мав можливість дізнатись про підстави нарахування таких штрафних санкцій.

Натомість до позовної заяви позивачем не долучено жодних доказів на підтвердження дати відображення в електронному кабінеті платника інформації про заборгованість по штрафним санкціям в сумі 17000 грн., та часу, коли позивач був фактично ознайомлений із цією інформацією. При цьому, не виключено, що в електронному кабінеті платника могла бути й інформація про оскаржуване рішення. Однак про такі обставини позивач нічого не повідомляє, хоча вони є суттєвими при вирішенні даного процесуального питання.

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що викладені у позовній заяві обставини не дають суду достатніх підстав вважати про дотримання позивачем строку звернення до суду.

Таким чином суд доходить висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду, однак не додав до матеріалів позову заяви (клопотання) про його поновлення та докази поважності причин його пропуску, як це передбачено вимогами ч. 6 ст. 161 КАС України.

Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, в порядку усунення даного недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного із наданням доказів поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 256, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Чумацький шлях люкс" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, - залишити без руху.

Встановити позивачу 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу (представнику позивача).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович