Справа № 932/1007/25
Суддя: Салькова В. С.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/932/23/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03.03.2025 місто Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Салькова В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник Прядко Катерина Олександрівна, до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача

30.01.2025 до суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просила поновити їй строк на оскарження постанови та визнати протиправною та скасувати постанову серії ІДІ №558431 від 22.10.2024 до повідомлення ІД №0148932 від 24.09.2024 про її притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн за те, що 24.09.2024 вона здійснила стоянку автомобіля AUDI, д/н НОМЕР_1 , біля будинку №2Б по вул. Левка Лук`яненка в м. Дніпрі з порушенням вимог підпункту д) пункту 15.10 розділу 15 ПДР - у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Вважає постанову незаконною, адже інспектором з паркування не зазначене та не наведене на фото-доказах на вебсайті ipk.dniprorada.gov.ua, як саме стоянка автомобіля зробила неможливим рух інших транспортних засобів або створила перешкоду для руху пішоходів. Не зроблені й не зафіксовані як докази заміри тротуару та проїзної частини дороги, що не підтверджує наявності складу правопорушення. Стверджує, що автомобіль був припаркований таким чином, що не заважав проїзду та залишав місце для руху пішоходів більше 2 метрів, що підтверджується доданими нею фотознімками. Нею проведені заміри на сайті Google maps, за якими ширина пішохідного тротуару становить близько 9 метрів, а ширина проїзду для транспорту - 12 метрів, що підтверджує факт відсутності події та складу правопорушення.

Через те, що її не було повідомлене про притягнення до адміністративної відповідальності і не вручене копії постанови, вона не мала змоги своєчасно оскаржити постанову. Про притягнення до адміністративної відповідальності дізналася 28.01.2025 після ознайомлення її представника з матеріалами виконавчого провадження.

ІІ. Позиція відповідача. Заяви та клопотання сторін у справі

Відповідачем поданий суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнані та пояснене, що інспектором з паркування дійсно будо складено оскаржувану постанову, перед чим було здійснене фотофіксацію обставин порушення правил стоянки з відображенням дати порушення - 24.09.2024, місця розташування транспортного засобу відносно нерухомого об`єкту - будинку №2Б по вул. Левка Лук`яненка в м. Дніпрі, географічних координат - 48.4567063, 35.058892, часу вчинення порушення - 11:38. Через технічну неможливість встановити суб`єкта правопорушення на місці його вчинення інспектором було розміщене повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови на лобовому склі транспортного засобу позивача. Після встановлення відповідальної особи було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Ця постанова не була виконана шляхом сплати 50% розміру накладеного штрафу протягом 10 днів з дня її прийняття, тому вона була надіслана відповідальній особі рекомендованим листом повідомленням на адресу місця реєстрації проживання.

Вважає, що позивач пропустила встановлений законом строк на оскарження постанови, яка має оскаржуватися протягом 10 днів з моменту прийняття. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності розміщувалося на лобовому склі автомобіля, який за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів належить ОСОБА_1 . Після прийняття постанови вона направлялася листом з рекомендованим повідомленням останній, але не було вручене і повернене до Інспекції з відміткою про закінчення терміну зберігання. У разі невручення постанови адресату за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу) уповноважена посадова особа якого прийняла відповідну постанову. Отже, постанова від 22.10.2024 набрала законної сили після повернення поштового відправлення до Інспекції 16.11.2024.

Твердження позивача, що при паркуванні її автомобіля для руху пішоходів залишалося більше 2 метрів, не відповідають дійсності, оскільки з фотознімків обставин правопорушення можливо чітко встановити, що розташування транспортного засобу здійснене безпосередньо на тротуарі, де автомобіль створює перешкоду для руху пішоходів. На фотознімках також зафіксований транспортний засіб позивача з іншим транспортним засобом, які розташовані майже впритул один до одного, у зв`язку з чим пішоходам, щоб оминути їх, потрібно майже виходити на проїзну частину, що може загрожувати їхньому життю та здоров`ю. Фотофіксація правопорушення розміщена на вебсайті ipk.dniprorada.gov.ua, що є належним та допустимим доказом. Долучені позивачем скріншоти з інтернет-ресурсу Google maps відповідач вважає неналежними та недопустимими, оскільки остання фотофіксація цим ресурсом здійснювалася в липні 2015 року, і з того часу наявні відмінності і місцевості - наразі там наявні антипаркувальні стовпчики. Дії інспектора з паркування відповідач вважає законними, а постанову - правомірною, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив представник позивача наголошує, що у відзиві відповідач фактично визнав, що автомобіль позивача був припаркованим на тротуарі вздовж проїзної частини. Матеріали справи не містять замірів відстані тротуару, що залишилася для руху пішоходів. За змістом п.п. в) п.15.10 ПДР стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метра. Отже, твердження відповідача про те, що автомобіль позивача створює перешкоду для руху пішоходів, не обґрунтовані доказами - замірами відстані. Оскільки ширина тротуару в місті стоянки автомобіля становить 9 метрів, для руху пішоходів було більше 2 метрів, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заяв та клопотань, поданих окремо від позову та відзиву на нього, сторонами суду не подано.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

03.02.2025 ухвалою судді відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, розгляд справи вирішено проводити без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою Шапці О.Г. поновлений строк для звернення до суду з цим адміністративним позовом.

11.02.2025 судом отримано відзив відповідача на адміністративний позов, а 13.02.2025 - відповідь на нього від представника позивача.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

23.01.2025 на ім`я Шапки О.Г. Першим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) спрямовано для відома та виконання постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2025, прийняту при примусовому виконанні постанови 1ДІ№558431 від 22.10.2024, що видана Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради. З матеріалами виконавчого провадження представник позивача ознайомилася 28.01.2025.

Копія оскаржуваної постанови а ні позивачем, а ні відповідачем суду не надавалася.

Відповідно до доказової бази №ІД01408932, доданої до відзиву відповідачем, стоянка автомобіля AUDI, д/н НОМЕР_1 , була зафіксована інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Погрібним К.А. біля будинку №2Б по вул. Левка Лук`яненка в м. Дніпрі 24.09.2024 об 11:38:51. Порушення - стоянка у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, створить перешкоду для руху пішоходів (р.15 п.15.10 (д), кваліфікація порушення - ч.3 ст.122 КпАП України. Дата створення і підписання постанови - 22.10.2024.

На наданих відповідачем чотирьох фотознімках відображений автомобіль AUDI, д/н НОМЕР_1 , адреса: вул. Левка Лук`яненка, 2-Б, дата та час: 24.09.2024, 11:38:51, а також координати 48.4567063, 35.058892. Будь-які заміри відстані на наданих фотознімках відсутні.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №678 поштове відправлення від Інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР на ім`я ОСОБА_1 повернене відправникові 16.11.2024 у зв`язку з закінченням терміну зберігання, опис вкладення до поштового відправлення відсутній.

З наданих позивачем скріншотів достеменно встановити їхню приналежність не є можливим, на них відсутні будь-які відомості щодо джерела походження, точної адреси здійснення зйомки та її часу.

V. Висновки суду

Надаючи оцінку доводам сторін, суд враховує, що ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Єдиний порядок дорожнього руху по всій території України встановлений Правилами дорожнього руху (ПДР), затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Підпункт д) пункту 15.10 розділу 15 ПДР визначає, що стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Через відсутність в матеріалах справи оскаржуваної постанови суд позбавлений можливості встановити статус місця стоянки автомобіля позивача. На наданих відповідачем фотознімках наявності будь-яких дорожніх знаків не вбачається.

Разом з тим, з наданого відповідачем відзиву виходить, що відповідачем закидається позивачеві здійснення стоянки автомобіля безпосередньо на тротуарі, де він разом з іншими транспортними засобами створює перешкоду для руху пішоходів.

За змістом підпункту в) пункту 15.10 розділу 15 ПДР стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Частиною третьою статті 122 КпАП України передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до ч.1 ст.14-2 КпАП України адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У примітці до ст.14-2 КпАП України зазначено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу; при здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Частиною першою статті 9 КпАП України визначене, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення е будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації.

Суд наголошує, що при доведенні вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у вигляді порушення правил стоянки основними доказами мають бути матеріали фотофіксації факту правопорушення та докази створення перешкоди для руху пішоходів.

З наданих відповідачем фотознімків встановлений факт здійснення стоянки автомобіля позивача в місці, вказаному відповідачем, однак не вбачається відомостей, які б беззаперечно доводили наявність створеної автомобілем ОСОБА_1 перешкоди для руху пішоходів. Враховуючи, що місцем стоянки автомобіля є тротуар, доказами створення перешкоди має бути або реальне відображення такої перешкоди на знімках, або дані замірів відстані, яка залишилася для руху пішоходів після стоянки автомобіля, однак такі докази відповідачем суду не надані.

Крім того, слід зауважити, що особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст.279-1 КпАП України.

Так, згідно з ч.3 ст.279-1 КпАП України якщо адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), інспектор з паркування зобов`язаний розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у ч.1 ст.14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у ч.1 ст.14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

У відзиві відповідач вказує на відсутність технічної можливості встановити відповідальну особу при виявленні правопорушення та складення відповідного повідомлення інспектором, однак суд констатує, що докази складення та розміщення повідомлення відповідачем не надані.

Стаття 9 КАС України в якості принципів адміністративного судочинства вказує, зокрема, диспозитивність та змагальність сторін, відповідно до яких розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 77 КАС України обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладає на сторону, яка на такі обставини посилається. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши обставини справи та її матеріали, суд доходить висновку про недоведеність відповідачем правомірності прийняття оскаржуваної постанови, та про те, що посадовою особою відповідача при прийнятті постанови не виконані вимоги ст.251 КпАП України щодо обов`язку збирання доказів у справі.

Отже, вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням встановлених судом підстав для скасування постанови є доцільним і закриття провадження у справі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, судові витрати у вигляді судового збору, понесені ОСОБА_1 в сумі 606,00 грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11,77,242-246,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії 1ДІ№558431 від 22.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КпАП України.

Стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви 606 (шістсот шість) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення (підписання) до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду складене та підписане 03.03.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, код за , місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, пр-т Д. Яворницького, 75.

Суддя: В.С. Салькова