Справа № 300/7551/21
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 300/7551/21 пров. № А/857/28492/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Кузьмича С. М., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання - Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка вчинена на виконання судового рішення у справі №300/7551/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції - Могила А. Б.,

дата ухвалення судового рішення - 21 жовтня 2024 року,

місце ухвалення судового рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту судового рішення - не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив визнати неправмірними дії відповідача щодо перерахунку пенсії із застосуванням обмеження максимальної величини бази нарахування єдиного внеску (максимальної заробітної плати, з якої сплачується страхові внески) для сукупного доходу до суми всіх заробітних плат за місяць, які виплачуються на різних підприємствах та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити йому перерахунок пенсії за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року із застосуванням обмежень щодо максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески до кожної заробітної плати, починаючи з 01 липня 2000 року по 30 червня 2021 року згідно з діючою методикою перерахунку пенсії; зобов`язати відповідача після проведення перерахунку щомісячної суми пенсії, виплатити нарахований розмір пенсії в повному обсязі починаючи з 01 липня 2021 року, з урахуванням фактично виплачених сум та обов`язкових утримань.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку з 01 серпня 2021 року пенсії ОСОБА_1 за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року із застосуванням обмеження максимальної величини бази нарахування єдиного внеску (максимальної заробітної плати, з якої сплачується страхові внески) для сукупного доходу до суми всіх заробітних плат, які виплачуються на різних підприємствах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року із застосуванням обмежень щодо максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески до кожної заробітної плати, отриманої позивачем, окремо, з урахуванням вимог ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року в справі №300/7551/21 - без змін.

23 квітня 2024 року позивач звернувся у суз із заявою про роз`яснення судового рішення, яка мотивована свавільним тлумаченням пенсійним органом рішенням суду, створенням штучних перепон у його виконанні. Заявник вказує, що в резолютивній частині рішення судом не вказана дата, з якої необхідно здійснити перерахунок пенсії, водночас в мотивувальній частині рішення зазначено про обов`язок відповідача здійснити такий перерахунок з 01 липня 2021 року. Незрозумілість судового рішення для органу Пенсійного фонду призвела до того, що останній перерахував пенсію позивача з дати набрання судового рішення законної сили. З метою уникнення неоднозначного тлумачення просив роз`яснити управлінню Пенсійного фонду, з якої дати необхідно провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення задоволено. Роз`яснено, що при виконанні рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року у справі №300/7551/21 Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області необхідно провести з 01 липня 2021 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року із застосуванням обмежень щодо максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески до кожної заробітної плати, отриманої позивачем, окремо, з урахуванням вимог ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів.

04 жовтня 2024 року позивач звернувся у суд першої інстанції із заявою про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яка вчинена на виконання судового рішення по справі №300/7551/21.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яка вчинена на виконання судового рішення в справі №300/7551/21, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що станом на 20 грудня 2023 року відповідачем визнавалося, що ОСОБА_1 має 49 років стажу. Натомість при обчисленні заборгованості за період з 01 липня 2021 року по 19 грудня 2023 року Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області обчислює розмір пенсії позивача зі стажу у 47 років, що вбачається із поданих відповідачем розрахунків. Судом першої інстанції не вжито належних та допустимих заходів для з`ясування, чому відповідач станом на 19 грудня 2023 року вважає, що ОСОБА_1 має 47 років стажу, а 20 грудня 2024 року раптово додає йому ще 2 роки стажу. Враховуючи, що з 01 серпня 2023 року страховий стаж ОСОБА_1 складає 49 років 8 місяців 8 днів, виконуючи рішення суду, відповідач за період з 01 серпня 2023 року по 19 грудня 2023 року мав би застосувати коефіцієнт 0,49667, тобто такий самий коефіцієнт як і з 20 грудня 2023 року. Зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано, чому при виконанні рішення з 20 грудня 2023 року відповідач при виконанні рішення суду з 20 грудня 2024 року період заробітної плати ОСОБА_1 липня 2017 року по квітень 2019 року, врахований для обчислення розміру пенсії, відрізняється від розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 при виконанні рішення суду з 01 липня 2021 року. Звертає увагу, що при виконанні рішення з 20 грудня 2023 року у липні 2017 року заробіток ОСОБА_1 складає 52125 грн з обмеженням враховано 52125 грн, у серпні 2017 року 52125 грн з обмеженням враховано 52125 грн, у жовтні 2017 року - 53900 грн враховано з обмеженням 53900 грн, у грудні 2021 року 55850 грн враховано з обмеженням 55850 грн і т.д. Натомість при виконанні рішення з 01 липня 2021 року відповідач застосовує обмеження розміру заробітку ОСОБА_1 . Звертає увагу, що вказані періоди враховуються відповідачем при виконанні рішення суду з 20 грудня 2023 року, однак умисно виключається при виконанні рішення суду з 01 липня 2021 року. Вказує, що перераховані порушення вчинені відповідачем виключно при обчислені розміру заборгованості на виконання рішення від 28 січня 2022 року за період з 01 липня 2021 року по 19 грудня 2023 року. У своїх поясненнях відповідач визнає пов`язаність вказаних порушень із обчисленням та нарахуванням заборгованості на виконання рішення від 28 січня 2022 року. Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вказані порушення є предметом нового позову, оскільки усі питання, пов`язані із нарахуванням заборгованості на виконання рішення від 28 січня 2022 року мають вирішуватися виключно у порядку ст.383 КАС України. З врахуванням наведеного вище просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та прийняти нову постанову, якою заяву про встановлення судового контролю задовольнити. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нездійснення перерахунку пенсії з 01 липня 2021 року ОСОБА_1 за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року із застосуванням обмежень щодо максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески до кожної заробітної плати, отриманої позивачем, окремо, з урахуванням вимог ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів, вчиненої при виконанні рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 у справі №300/7551/21; постановити у справі №300/7551/21 окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, прав та інтересів ОСОБА_1 , яку направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач (апелянт) - ОСОБА_1 та представник позивача - Свіденко А. О. у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просять скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про встановлення судового контролю задовольнити.

Представник відповідача - Іванів О.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року у справі №300/7551/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року із застосуванням обмежень щодо максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески до кожної заробітної плати, отриманої позивачем, окремо, з урахуванням вимог статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів (том 2 а.с.21-26).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року по справі №300/7551/21 - без змін (том 2 а.с.64-66).

Виконавчий лист №300/7551/21 позивач отримав 27 березня 2024 року (т.ІІ а.с.70).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у справі №300/7551/21 заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення задоволено. Роз`яснено, що при виконанні рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року у справі №300/7551/21, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області необхідно провести з 01 липня 2021 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року із застосуванням обмежень щодо максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески до кожної заробітної плати, отриманої позивачем, окремо, з урахуванням вимог ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів (том 2 а.с.77-79).

Вказана ухвала суду набрала законної сили 01 травня 2024 року.

Позивач 26 травня 2024 року звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про перерахунок його пенсії з 01 липня 2021 року на виконання ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 травня 2022 року у справі №300/7551/21 (том 2 а.с.108).

За наслідками розгляду вищевказаної заяви відповідач листом від 19 червня 2024 року №5787-4421/В-02/8-0900/24 повідомив позивача про те, що для коректного виконання рішення суду від 28 січня 2022 року у справі №300/7551/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надіслано запит до Пенсійного фонду України щодо надання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 . При надходженні вищезазначеного дозволу рішення суду буде опрацьовано невідкладно (том 2 а.с.109).

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 11 вересня 2024 року відкрито виконавче провадження №76024186 з виконання виконавчого листа №300/7551/21, виданого 19 березня 2024 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом (том 2 а.с.116).

Головне управління Пенсійного фонду України в області листом від 20 вересня 2024 року повідомило відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року у справі №300/7551/21, яке набрало законної сили 20 грудня 2023 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 09 квітня 2024 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Розмір пенсійної виплати склав 13964,50 грн. Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження на підставі судового рішення опрацьовано пенсійну справу ОСОБА_1 та прийнято рішення про перерахунок його пенсії (том 2 а.с.120-121).

При цьому, як вбачається із розрахунку стажу від 09 квітня 2024 року за пенсійною справою позивача, відповідачем з 20 грудня 2023 року перераховано пенсію ОСОБА_1 за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року із застосуванням обмежень щодо максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески до кожної заробітної плати, отриманої позивачем, окремо, з урахуванням вимог ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії становив 13964,50 грн, страховий стаж позивача - 49 років 8 місяців 8 днів, для обрахунку пенсії враховано період з 01 липня 2000 року по 31 липня 2023 року (том 2 а.с.121 на звороті - 125).

Зі змісту розрахунку стажу від 09 вересня 2024 року вбачається, що за пенсійною справою позивача, відповідачем 09 вересня 2024 року здійснено перерахунок пенсії позивача згідно із рішенням суду від 28 січня 2022 року по справі №300/7551/21 починаючи з 01 липня 2021 року за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року із застосуванням обмежень щодо максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески до кожної заробітної плати, отриманої позивачем, окремо, з урахуванням вимог ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, розмір пенсії склав 9543,28 грн, страховий стаж позивача - 47 років 7 місяців 8 днів, для обрахунку пенсії враховано період з 01 липня 2000 року по 30 червня 2021 року (том 2,а.с.134-138).

При цьому, як встановлено судом першої інстанції позивач 14 серпня 2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок йому пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (том 2 а.с.158).

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання судового рішення у справі №300/7551/21 позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01 липня 2021 року із застосуванням обмежень за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року щодо максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески до кожної заробітної плати, отриманої позивачем, окремо, з урахуванням вимог ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при цьому, питання неврахування відповідачем для обрахунку пенсії позивача періоду з 01 липня 2021 року по 31 липня 2023 року та застосування коефіцієнту 0,49667 при обрахунку пенсії позивача не було предметом судового розгляду, не відноситься до виконання рішення суду у справі №300/7551/21, а тому діям Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обґрунтованості проведеного розрахунку не може надаватися оцінка при розгляді заяви позивача, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому звернення позивача у цій справі із заявою до суду в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України є неналежно обраним способом захисту.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.14, 370 КАС України.

Приписи ст.382-383 КАС України передбачають декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (ст.382 КАС України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ч.1 ст.383 КАС України).

За змістом ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований приписами ст.382-383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Колегія суддів зазначає, що застосування ст.382-383 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку з 01 серпня 2021 року пенсії ОСОБА_1 за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року із застосуванням обмеження максимальної величини бази нарахування єдиного внеску (максимальної заробітної плати, з якої сплачується страхові внески) для сукупного доходу до суми всіх заробітних плат, які виплачуються на різних підприємствах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року із застосуванням обмежень щодо максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески до кожної заробітної плати, отриманої позивачем, окремо, з урахуванням вимог ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів.

Судове рішення набрало законної сили 20 грудня 2023 року.

Як правильно зауважив суд першої інстанції, предметом дослідження у адміністративній справі №300/7551/21 було питання правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року із застосуванням обмеження максимальної величини бази нарахування єдиного внеску (максимальної заробітної плати, з якої сплачується страхові внески) для сукупного доходу до суми всіх заробітних плат, які виплачуються на різних підприємствах, і за результатами розгляду справи дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача здійснити з 01 липня 2021 року перерахунок пенсії позивача за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року із застосуванням обмежень щодо максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески до кожної заробітної плати, отриманої позивачем, окремо, з урахуванням вимог ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів.

При цьому, матеріалами справи стверджується, що пенсійним органом надано докази про те, що позивачу пенсія перерахована з 01 липня 2021 року із застосуванням обмежень за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року щодо максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески до кожної заробітної плати, отриманої позивачем, окремо, з урахуванням вимог ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплачується на даний час, що підтверджується перерахунком пенсії від 09 вересня 2024 року за пенсійною справою ОСОБА_1 (том 2 а.с.134-138).

Таким чином, наведеними вище обставинами підтверджується виконання судового рішення у цій справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зменшення розміру пенсії, не пов`язано з виконанням рішення суду у цій справі, а із неврахуванням відповідачем при перерахунку пенсії з 01 липня 2021 року для обрахунку пенсії позивача періоду трудової діяльності з 01 липня 2021 року по 31 липня 2023 року, так як перерахунок пенсії позивача із врахуванням вказаного періоду здійснено лише на підставі його заяви від 14 серпня 2023 року, у зв`язку з яким страховий стаж позивача збільшився з 47 років 7 місяців 8 днів до 49 років 8 місяців 8 днів.

При цьому, судове рішення регулює лише певне коло правовідносин між позивачем та відповідачем, які були спірними на момент розгляду справи, і, відповідно, щодо цих правовідносин застосовується (виконується) судове рішення, у всіх інших випадках, які не знайшли свого відображення у рішенні суду та/або виникли після його ухвалення, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен діяти так, як передбачено чинним законодавством України, оскільки рішення суду перестає регулювати такі відносини.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що питання неврахування відповідачем для обрахунку пенсії позивача періоду з 01 липня 2021 року по 31 липня 2023 року та застосування коефіцієнту 0,49667 при обрахунку пенсії позивача не було предметом судового розгляду, не відноситься до виконання рішення суду у справі №300/7551/21, а тому діям Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обґрунтованості проведеного розрахунку не може надаватися оцінка при розгляді заяви позивача, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому розглядаючи у сукупності заяву позивача, підстави для надання оцінки діям органу Пенсійного фонду відсутні, оскільки фактично пенсія позивачу на виконання рішення суду була перерахована з 01 липня 2021 року із застосуванням обмежень за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2021 року щодо максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески до кожної заробітної плати, отриманої позивачем, окремо, з урахуванням вимог ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися у суд з окремим позовом, якщо вважає, що пенсійним органом у подальшому відбулося порушення його прав та законних інтересів.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що відповідач вчинив дії щодо виконання судового рішення, яке набрало законної сили, тому правові підстави для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області, яка вчинена на виконання судового рішення у справі №300/7551/21, відсутні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка вчинена на виконання судового рішення у справі №300/7551/21, прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС таку необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.195, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 370, 372, 382, 383 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задовлення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка вчинена на виконання судового рішення у справі №300/7551/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді С. М. Кузьмич
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 03 березня 2025 року.