Справа № 629/5031/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 р.Справа № 629/5031/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Бегунца А.О. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2025 (головуючий суддя І інстанції: Цендра Н.В.) по справі № 629/5031/24

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- скасувати постанову серії ЕНА №2796549 від 10.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закрити провадження по справі.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2024 у задоволенні позову відмовлено.

27.12.2024 позивач звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області із заявою, в якій просив переглянути рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 у справі № 629/5031/24 за нововиявленими обставинами на підставі п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України.

У заяві зазначив, що підставою для визнання судами першої та апеляційної інстанції правомірним притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП слугувала наявність постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023 у справі № 203/4300/23, якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом.

Водночас, постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.12.2024, яка набрала законної сили, скасовано постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023 у справі № 203/4300/23, що покладена в основу прийнятого рішення.

Зазначена обставина, на думку заявника, є підставою для перегляду рішення суду та ухвалення нового по суті справі.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 залишено в силі.

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, просив її скасувати із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог зазначає, що скасування постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023 у справі № 203/4300/23, яке стало підставою для ухвалення судового рішення по суті спору у цій справі є нововиявленою обставиною в розумінні п. 3 ч.2 ст. 361 КАС України.

Разом з тим, суд першої інстанції помилково розглянув заяву, як таку, що подана на підставі п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, надав оцінку поняттям «нововиявлених обставин», «нових обставин» та «нових доказів», обставинам, викладеним у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2024 та дійшов безпідставного висновку про відмову у її задоволенні з огляду на не визнання наведеної заявником обставини нововиявленою.

Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (далі - відповідач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, позивач просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази у справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що скасування постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023 не спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки на час притягнення до відповідальності та розгляду справи в судах, постанова суду про позбавлення його права керування транспортними засобами була чинною.

Таким чином, за висновками суду першої інстанції, обставини наведені заявником не є нововиявленими в розумінні ст. 361 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст. 361 КАС України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

- істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

- встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Згідно з ч. 4 ст. 361 КАС України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

- переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

- докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 також зазначила, що підставою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вказаний висновок застосував також Верховний Суд у постанові від 21 березня 2023 року у справі № 640/19240/21, де додав, що перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

З аналізу вищезазначених норм та позицій суду касаційної інстанції можна дійти наступних висновків щодо перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, зокрема те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Поряд з цим, як зазначала Велика Палата Верховного Суду у постанові 03 лютого 2021 року у справі №826/20239/16 перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і є резервним механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник вважає нововиявленою обставиною відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України - наявність постанови Дніпровського апеляційного суду від 12.12.2024, якою скасовано постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023 у справі № 203/4300/23, що покладена в основу рішення у справі, що розглядається.

Відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

У постановах від 07 травня 2020 року у справі № 826/7677/17, від 29 липня 2020 року у справі № 814/733/15, від 30 липня 2020 року у справі № 814/1130/15, від 18 лютого 2021 року у справі № 814/1794/15, від 02 листопада 2022 року у справі № 140/6115/21, від 16 листопада 2023 року у справі №140/2341/19 та від 14 грудня 2023 року у справі №600/1865/21-а Верховний Суд висловлював правову позицію про те, що для визначених п. 3 ч.2 ст. 361 КАС України нововиявлених обставин характерним є їх виникнення після ухвалення судового рішення, в основу якого було покладено інше судове рішення, яке існувало на час розгляду справи і про яке було відомо суду і всім учасникам судового процесу. У цьому випадку нововиявленою є обставина, яка полягає у подальшому скасуванні такого преюдиційного судового рішення. Під час вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, передбачених п. 3 ч.2 ст. 361 КАС України, дослідженню підлягає те, чи скасоване судове рішення в іншій справі було покладено в основу рішення, про перегляд якого подано заяву, тобто чи мало таке судове рішення преюдиційне значення і суттєво впливало на результат розгляду справи, про перегляд судового рішення у якій подано заяву.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18 також зазначала, що вирішуючи питання про скасування судового рішення з підстав, визначених п. 3 ч.2 ст. 361 КАС України, суд повинен виходити саме з преюдиційного зв`язку судових рішень. Разом з тим слід мати на увазі, що скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував судове рішення, що переглядається, скасованим судовим рішенням (актом) чи виходив із вказаного акта, не посилаючись прямо на нього.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що при вирішенні питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, дослідженню підлягає те, чи скасоване судове рішення в іншій справі було покладено в основу рішення, про перегляд якого подано заяву, тобто чи мало воно преюдиційне значення і суттєво впливало на результат розгляду справи, про перегляд судового рішення у якій подано заяву.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у зв`язку із скасуванням судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду, відповідає закріпленому у статті 129 Конституції України такому принципу судочинства як обов`язковість судового рішення та має на меті також гарантування такої складової верховенства права як юридична визначеність (неможливість існування двох взаємовиключних судових рішень).

Судом встановлено, що постановою УПП в Дніпропетровській області ДПП від 10.08.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права на підставі постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023 у справі № 203/4300/23, яка на той час набрала законної сили.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про скасування постанови від 10.08.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що вищевказаною постановою суду, яка має преюдиційне значення для вирішення спірних правовідносин, позивача позбавлено права керування транспортним засобом строком на 1 рік, отже останній не мав права такого керування станом на день прийняття оскаржуваної постанови.

Водночас, постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.12.2024 у справі № 203/4300/23, постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасовано, а провадження у справі закрито на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, судове рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 та мало для суду під час його прийняття преюдиційне значення - скасовано.

Верховний Суд у постановах від 02 листопада 2022 року у справі № 140/6115/21, від 25 січня 2024 року у справі № 500/2239/22 вказав, що у разі скасування рішення, яке встановлює преюдицію, виникають підстави для перегляду за нововиявленими обставинами усіх тих рішень, які цю преюдицію використали.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду щодо застосуванню п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України висловлена у постановах Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 814/3270/15, від 15 серпня 2023 року у справі № 300/4693/21 та від 02 листопада 2023 року у справі № 300/5190/21, в яких Суд за наявності факту скасування судового рішення, на якому базувалось рішення, що переглядається, дійшов до висновку про наявність підстав для перегляду рішень за нововиявленими обставинами відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України.

З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку, що наведена ОСОБА_1 обставина є нововиявленою в розумінні п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України.

Натомість, суд першої інстанції, надаючи оцінку заяві позивача, обмежився лише посиланням на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2024 , в якій зазначено, що на час вирішення справи в суді постанова про позбавлення права керування позивача оскаржується позивачем, однак набрала законної сили та не скасована.

Водночас суд першої інстанції залишив поза увагою, що у зв`язку зі скасуванням постанови суду у справі № 203/4300/23, виникли підстави для перегляду судового рішення, яким встановлена правомірність постанови від 10.08.2024, прийнятої на підставі судового рішення у справі № 203/4300/23.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції помилково навів мотиви її необґрунтованості, фактично, перевіряючи відповідність викладених у ній обставин критеріям, які відповідають передбаченим п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України підставам, тоді як позивач просив переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами на підставі п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2025 по справі № 629/5031/24 скасувати.

Адміністративну справу № 629/5031/24 направити до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.12.2024 про перегляд рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 за нововиявленими обставинами.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді А.О. Бегунц О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 03.03.2025 року