Справа № 700/853/24
Суддя: Чорненька О. І.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №700/853/24
Провадження №2-а/700/1/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року селище Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Чорненької О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кравець І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Бабенка Р.В.,

представника відповідача Олабин Ю.І

в режимі відеоконференції

поліцейського СПД №2 Звенигородського

РВГУНП в Черкаській області Гладюка О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Лисянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної Поліції в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Сектор поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, поліцейський сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Гладюк Олег Юрійович, про визнання незаконною та скасування постанови серії БАД № 912827 від 19.11.2024р.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №912827 від 19.11.2024р., а також стягнення на його користь понесених судових витрат в розмірі 1211,20 грн. сплаченого судового збору та 6000 грн. оплати за надання правової допомоги.

В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що 19.11.2024 року о 16.00 год. відповідно до постанови серії БАД № 912827 від 19.11.2024 його притягнуто до відповідальності, за ч. 4 ст. 126 КУпАП, проте він порушення не скоював, вину не визнає. Постанова винесена з порушенням вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а саме: позивачу не було роз`яснено прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП; мало місце порушення його прав на захист, так як поліцейський не надав йому можливості скористатися правом на адвоката; поліцейський в порушення вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі не складав протокол про вчинення адміністративного правопорушення. До постанови не додано протоколу про адмінправопорушення, тобто відсутні фактичні докази вчинення правопорушення, фактичні обставини не відповідають диспозиції ч.4 ст.126 КУПАП, факт вчинення умисних дій, що становлять склад правопорушення не встановлено і не доведено.

Одночасно в позові заявив клопотання про проведення розгляду справи за участю адвоката Бабенка Р.В. в режимі відео конференції із власного пристрою адвоката.

30.12.2024 року відповідачем направлено відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , з прикладанням диска із відеозаписом з бодікамери.

У відзиві зазначив, що позовні вимоги позивача необґрунтовані, а позовна вимога про скасування постанови по вчинення адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №912827 від 19.11.2024р.не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивач керував автомобілем ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 без права керування траспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Лисянським районним судом від 03.05.2024, чим порушив п.п. 2.1 а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень під час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють дані відносини. Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційність їх складності правовому супроводу справи вважає, що необхідно врахувати що предметом спору у цій справі є рішення щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття адміністративного провадження, тобто написання позовної заяви не потребувало докладення значних додаткових зусиль, знань та вмінь, які є співмірними зі складністю справи та ринковими цінами на надання адвокатських послуг. Враховуючи викладене, просить суд у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 25.12.2024 вказану справу передано для розгляду судді Чорненькій О.І.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 16.12.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд адміністративної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання, призначеного на 14 годину 26 лютого 2025 року з`явилися всі учасники справи та надали пояснення по справі.

Представник позивача зазначив, що під час розгляду справи про адмінправопорушення було порушено процедуру розглядусправи про адміністративне правопорушення: не було враховано особу, що притягується до адмінвідповідальності, інформації щодо можливості чи неможливості сплати штрафу, постанова була складена за 4 хвилини, що вказує на те, що його клієнту не було надано можливості на захист, надати пояснення, принести докази, не було роз`яснено і не надано можливості скористатися правовою допомогою, згідно ст.268 КУпАП, тому вбачаються підстави для скасування постанови. Вважає, що поліцейським було порушено ст.251, ст.245 КУпАП, а також Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що не було складено адміністративний протокол. Протокол не складається тільки у випадках дрібних правопорушень, а дане правопорушення не є дрібним, тому санкція доволі значна і притягнення значне і потрібно було врахувати можливість сплати такого штрафу. Можливо можна було б взяти позивача на поруки, а не карати, як це визначив інспектор. Позивач інспектора про це просив, наводив аргументи, але це потрібно було враховувати ці обставини. В зв`язку з вказаними обставинами вбачаються підстави для скасування постанови. Під час підготовки до розгляду справи з`ясував, що в таких випадках суди скасовують постанови та матеріали ще направляють на повторний розгляд, щоб особа мала можливість скористатися своїми правами і відносно неї було вирішено питання так як це передбачено законом. При розгляді справи просить суд врахувати практику ЄСПЛ, рішення Конституційного Суду України, зазначені у позові.

Позивач в судовому засіданні пояснив суду, що того дня він сів за кермо автомобіля, тому що потрібно було терміново завезти до майстра(електрика) автомобіль свого батька, який за станом здоров`я не міг керувати транспортним засобом. Він знав про заборону керування транспортними засобами на підставі постанови Лисянського районного суду, що його дії неправомірні, але він нічого не порушував, окрім того, що не мав права керувати, це була його ініціатива, він хотів допомогти батькові, йому не зрозуміла причина зупинки автомобіля на якому він рухався, адже він нічого не порушував. На запитання судді чи заявляв клопотання чи заяву про необхідність йому захисника, відповів, що заявляв. Яка реакція працівників поліції на заяву не пам`ятає. Чи було роз`яснено йому права і обов`язки при розгляді матеріалів про адміністративні правопорушення, відповів що тільки те, що він не мав права їздити за кермом.

Представник відповідача просила у адміністративному позові відмовити у зв`язку з тим, що до наявних матеріалів у справі, а саме постанови про адміністративне правопорушення серії ВАД №912827 від 19.11.2024., рапорту поліцейського О.Гладюка, відеозапису з нагрудної камери поліцейського DSJ 0052, вбачається що 19.11.2024 працівниками поліції було зупинено автомобіль ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час розмови поліцеськими повідомлено позивача про ведення відеофіксації відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», вказано причину зупинки відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Під час перевірки водія по системі ІПНП було встановлено, що ОСОБА_1 згідно постанови Лисянського районного суду Черкаської області від 03.05.2024 позбавлений права керування транспортними засобами терміном 1 рік відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 брав участь у судовому засіданні, а тому знав про позбавлення судом його права керування транспортними засобами на 1 рік. З відеозапису вбачається, що позивач неодноразово повідомив працівнику поліції про те, що він переганяв автомобіль до майстра; поліцейський О.Гладюк повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП, роз`яснив його права за ст.268 КУпАП, строк оскарження за ст.289 КУпАП, ст.63 Конституції України.

Щодо твердження представника позивача про те, що поліцейським порушено вимоги КУпАП та Інструкції не складено протокол про адміністративне правопорушення повідомила, що у відповідності до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Клопотання, зауваження при розгляді справи під час складання постанови від ОСОБА_1 не надходили, таким чином посилання позивача, що йому не було роз`яснено права не надано можливості скористатися юридиною допомогою адвоката не відповідають дійсності.

Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, викликають сумніви у квитанції до прибуткового касового ордеру від 22.11.2024, а саме, що позивачем дійсно було сплачено, а адвокатом отримано саме вказану суму гонорару, відповідач вважає, що адвокат не може собі виписувати квитанцію чи прибутковий касовий ордер на отримання коштів. Тому вважає, що вказана вимога документально непідтверджена, необгрунтована, а тому не підлягає задоволенню. Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 по справі №727/4597/19.

На запитання представника позивача з приводу прийняття рішення про накладення на позивача штрафу, а не взяття на поруки, відповіла, що особа не заявляла про перенесення розгляду справи, чи взяття на поруки, що не має можливості сплатити штраф, оскільки санкція передбачає 20400 грн., тому працівником поліції було винесено постанову на місці.

Поліцейський ОСОБА_2 пояснив суду, що в листопаді місяці рухаючись по вул.Бужанській і повертаючи на вул.Небесної Сотні він помітив автомобіль ВАЗ 2106 яким керував ОСОБА_1 , він знав що ОСОБА_1 позбавлений права керувати транспортними засобами, оскільки він складав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, був присутній на судовому засіданні при розгляді даної справи, був ознайомлений з постановою суду про притягнення ОСОБА_3 до адмінвіповідальності, тому у нього згідно ст.35 КУпАП були підстави його зупинити і пояснив, що водій може бути причетний до адмінправопорушення. Він йому про це повідомив, а також роз`яснив про його права і обов`язки згідно ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, термін оскарження постанови, наслідки несвоєчасності сплати штрафу. Часу на відкладення розгляду справи та звернення до захисника позивач не просив. При особі було складено постанову про притягнення до адміністративної відповіадальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, позивач ознайомився з нею та підписав і отримав свій екземпляр. Потім він дочекався іншого водія з яким поїхали з місця події. Під час розгляду матеріалів ОСОБА_1 підтвердив, що був позбавлений права керування транспортними засобами згідно постанови суду.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, встановивши обставини справи, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД № 912827 від 19.11.2024 року, винесену поліцейським РПП СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшим сержантом поліції Гладюком Олегом Юрійовичем, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 19.11.2024 року о 16 год. в селищі Лисянка по вул. Бужанській, 1 водій керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений керування транспортними засобами Лисянським районним судом Черкаської області 13.05.2024 року, чим порушив вимоги п. 2.1.«А», Правил Дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно п.п 2.1. «А» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, настає в разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статтею 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, з матеріалів слідує, що постановою Лисянського районного суду Черкаської області у справі №700/170/24 від 03.05.2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами з 13.05.2024 року (часу набрання постановою законної сили) по 03.05.2025 року.

Разом з тим, оскаржувана постанова серії БАД № 912827, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, була складена відповідачем 19.11.2024 року, тобто до спливу річного строку позбавлення його права керування транспортними засобами.

Суд зауважує, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, виражається саме у формі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. З матеріалів справи встановлено, що строк позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами ще не закінчився.

Відтак, суд зазначає, що у діях ОСОБА_1 є наявні подія і склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, що допускає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності саме за цією частиною статті 126 КУпАП, оскільки на момент винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності строк позбавлення позивача права керування транспортними засобами не закінчився.

Щодо інших обставин, зазначених в адміністративному позові, як підстави визнання постанови протиправною та її скасування, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні з пояснень учасників провадження та з відеозапису з боді камери поліцейського судом встановлено, що працівником поліції при зупинці транспортного засобу повідомлено водієві причину зупинки транспортного засобу та порушення водієм Правил дорожнього руху України. З бази АРМОР працівником поліції було встановлено, що водія позбавлено права керування транспортним засобом відповідно до постанови Лисянського районного суду Черкаської області від 03.05.2024 терміном на один рік, що в свою чергу підтвердив і сам ОСОБА_1 . При розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення працівником поліції особі було роз`яснено його права за ст.268 КУпАП, строк оскарження за ст.289 КУпАП та норми ст.63 Конституції України. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи та необхідності звернення до захисника Соколенко І.С. не заявляв.

З пояснення позивача судом також встановлено, що ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований. Санкція ч. 4 статті 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України, тому інший (альтернативний) вид покарання в санкції ч. 4 статті 126 КУпАП відсутній, що вказує на правильність затосування покарання працівником поліції до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Щодо твердження представника позивача на те, що поліцейським порушено вимоги КУпАП та Інструкції не складено протокол про адміністративне правопорушення повідомила, суд зазначає наступне. У відповідності до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). У випадках, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповдіно до частини 1, 2 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: частини перша, друга і четверта статті 126. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З огляду на викладене, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП не складається а працівниками поліції проводиться розгляд справи про адмінітсративне правопорушення та накладається стягнення в межах санкції відповідної статті.

Наведені вище докази є належними та такими, що поза розумним сумнівом доводять наявність події адміністративного правопорушення та вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, тому приймаються судом до уваги.

Відподно до статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови серії БАД № 912827 від 19.11.2024р.про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, а в задоволенні позову необхідно відмовити, залишивши рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 20, 77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної Поліції в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Сектор поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, поліцейський сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Гладюк Олег Юрійович, про визнання незаконною та скасування постанови серії БАД № 912827 від 19.11.2024р. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст судового рішення виготовлено 04 березня 2025 року.

Повне наіменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: НОМЕР_3 ;

відповідач: Головне управління Національної поліції в Черкаській області, код ЄРДПОУ 40108667, адреса місцязнаходження: 18036, вул. Смілянська, 57, м.Черкаси, тел.+38, 239-31-02, електронна адреса:

третя особа: Сектор поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, адреса:19301, пров.Поштовий,8 селище Лисянка Звенигородського району Черкаської області, тел:(04749) 6-22-90, факс: 6-25-08.

третя особа: Поліцейський сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Гладюк Олег Юрійович, адреса: 19301, пров. Поштовий, 8, селище Лисянка Звенигородського району Черкаської області, тел.:(04749)6-22-90, факс: 6-25-08.

Суддя Олена ЧОРНЕНЬКА