Справа № 280/11066/24
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року Справа № 280/11066/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за первісним позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 стягнення податкового боргу, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

Стягнути з ОСОБА_1 податкову заборгованість у сумі 74302,58 грн із яких:

- 692,47 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код платежу 18010300 на р/р UA0008479) ГУК у Зап.обл/ТГм.Запоріжжя/18010300, код одержувача 37941997 в Казначейство України (ЕАП),

- 71 404,20 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код платежу 18010300 на р/р UA0008485) ГУК у Зап.обл/ТГсмтКушугум/18010300, код одержувача 37941997 в Казначейство України (ЕАП),

- 2205,91 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код платежу 18010200 на р/р UA0008479) ГУК у Зап.обл/ТГм.Запоріжжя/18010200, код одержувача 37941997 в Казначейство України (ЕАП).

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 27 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви за відповідачем рахується податковий борг у сумі 74302,58 грн. Платнику податків направлено податкову вимогу про сплату боргу, однак сума податкового боргу самостійно не сплачена. Позивач просить позов задовольнити.

У відповідності до вимог ч.3 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) судом здійснений запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» сформована відповідь щодо адреси реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 , з 07.12.2004.

Ухвалою суду від 03 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

16 грудня 2024 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому ОСОБА_1 вважає необґрунтованими вимоги про стягнення податкового боргу з огляду на наступне. Головне управління ДПС у Запорізькій області при розрахунку податку за житлову нерухомість ОСОБА_1 за 2023 рік не застосовані норми щодо зменшення бази оподаткування на 60 кв.м., та норми щодо ставки податку у розмірі 0% щодо квартир позивача, площа яких не перевищує 120 кв.м. Податкові повідомлення-рішення щодо житлової нерухомості № 0-0830-UA-0082704 та № 0-0830-UA-0082704 прийняті з порушенням приписів пп. 266.4.1, пп. 266.5.1. ст. 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та норм абз. 1 п.п. 2.5.2 п. 2.5 ч. 2 Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 р. № 5 (з урахуванням змін). Податкові повідомлення-рішення щодо житлової нерухомості № 0-0830-UA-0082704 та № 0-0830-UA-0082704 не були направлені ОСОБА_1 до 01 липня 2024 року. В податковому повідомленні-рішенні щодо житлової нерухомості № 0-0830-UA-0082704 (квартира за адресою: АДРЕСА_1 ) в стовпчику 7 розрахунку (Сумарна загальна площа об`єктів житлової нерухомості або їх часток, кв. м) зазначені дані, які не відповідають фактичним обставинам. Зазначено про факт володіння наступними площами житлової нерухомості: «64.99;99.01;1 52.31 м.кв.». Водночас, як підтверджується наданими документами, ОСОБА_1 володів тільки житловою нерухомістю площами 64.99 кв.м. та 34.02 кв.м. Податкові повідомлення-рішення за 2021, 2022, 2023 податкові періоди зі сплати податку на нежитлову нерухомість по Запорізькому району направлені позивачем на адресу ОСОБА_1 тільки 03 липня 2023 року, в порушення норм підпункту 266.7.2. ст. 266 ПК України, що підтверджується копією поштових документів щодо поштового відправлення з трекінговим номером 369, наданих як додаток до первісного позову. Податкове повідомлення-рішення щодо нежитлової нерухомості №0-0830-UA-0082704 на суму 34 002,00 грн прийняте з порушенням приписів пп. 266.4.1, пп. 266.5.1. ст. 266 ПК України та рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від «19» червня 2020 року № 2. Згідно з цим рішенням на всі типи/види нежитлової нерухомості місцевою радою встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 0,5% або 0%. Водночас, в розрахунку суми податку на нежитлову нерухомість за 2021 рік в податковому повідомленні-рішенні № 0-0830-UA-0082704 застосовано ставку податку в розмірі 1%. За нежитлову нерухомість по Олександрівському району за податковим повідомленням-рішенням № -0-0830-UA-0082704 відповідачем здійснено оплату 692 грн 47 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 12.12.2024. Відповідач просить суд відмовити Головному управлінню ДПС у Запорізькій області в задоволенні позовної заяви про стягнення податкового боргу.

16 грудня 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якій позивач за зустрічним позовом просить суд:

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення прийняті 26.06.2024 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області: № 0-0830-UA-0082704, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у сумі 18 984,45 грн; № 0-0830-UA-0082704, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у сумі 18 417,45 грн; № 0-0830-UA-0082704, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у сумі 34 002,00 грн; № 0-0830-UA-0082704, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у сумі 1457,53 грн; № 0-0830-UA-0082704, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у сумі 748,38 грн.

У зустрічній позовній заяві, обґрунтовуючи протиправність податкових повідомлень-рішень, відповідачем викладені доводи зазначені у відзиві на первісну позовну заяву, які наведені судом вище.

Ухвалою суду від 23 грудня 2024 року зустрічна позовна заява залишена без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду: доказів доплати судового збору у цій справі в розмірі 3 633, 60 грн, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

25 грудня 2024 року позивачем надані до суду документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору у відповідності до п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»

Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 280/11066/24. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року судом вирішено перейти до розгляду адміністративної справи № 280/11066/24 у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 10 січня 2025 року о 14:00 год.

06 січня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутністю.

08 січня 2025 року позивач за первісним позовом надав до суду заяву про поновлення Головному управлінню ДПС у Запорізькій області процесуального строку, встановленого для подання відзиву на зустрічний позов.

09 січня 2025 року Головним управлінням ДПС у Запорізькій області поданий до суду відзив на зустрічний позов. Головне управління ДПС у Запорізькій області не згодне з зустрічною позовною заявою та вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Запорізької міської ради № 5 від 28.01.2015 (зі змінами, внесеними рішеннями міської ради) затверджено «Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки)». Листом від 11.08.2021 вих. №5849/0/20-21 Державної регулятивної служби України встановлено, що рішення Запорізької міської ради від 28.01.2015 № 5 «Про встановлення податку на майно» (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме у підпункті 2.4.1 пункту 2.4 Положення) визнано ознаки невідповідності вимогам чинного законодавства та суперечить принципам державної регуляторної політики, визначених статтею Закону №1160. Посилання відповідача на рішення Кушугумської селищної ради від 19.02.2020 №2 є некоректним у зв`язку з тим, що дія вказаного рішення не розповсюджується на смт. Малокатеринівка, оскільки дія рішення ради поширюється на смт.Кушугум Запорізького району. Рішенням Малокатеринівської селищної ради від 12.06.2020 №2 «Про встановлення ставок і пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2021 рік» встановлено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Рішенням Кушугумської селищної ради від 02.07.2021 №4 встановлено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для смт. Малокатеринівка на 2022 рік та 2023 рік. Вищевказані рішення Малокатеринівської селищної ради від 12.06.2020 року №2 та Кушугумської селищної ради від 02.07.2021 №4 використані ГУ ДПС у Запорізькій області для визначення та нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відносно об`єктів житлової та нежитлової нерухомості. Щодо порушення податковим органом строків прийняття та надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, то в контексті правових наслідків для платника податків пропуск податковим органом установленого строку надсилання податкового повідомлення-рішення до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) не є підставою для припинення податкового обов`язку платника податку на майно. Строк надсилання податкового повідомлення-рішення, установлений підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України, не є строком, що зумовлює припинення податкового обов`язку або звільнення від його виконання. Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, при розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023, застосовано пільгу у вигляді зменшення бази оподаткування на 60 м2. Головне управління ДПС у Запорізькій області вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені з дотриманням вимог законодавства. ГУ ДПС у Запорізькій області просить суд у задоволенні зустрічного позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити у повному обсязі.

Суд зазначає, що з огляду на надходження від позивача за первісним позовом відзиву на зустрічну позовну заяву у встановлений строк, відсутні підстави для розгляду питання щодо поновлення процесуального строку, встановленого для подання відзиву на зустрічний позов.

У підготовче засідання 10 січня 2025 року прибув представник Головного управління ДПС у Запорізькій області, заявив клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 10 січня 2025 року відкладене підготовче засідання на 31 січня 2025 року - 14-30 год.

13 січня 2025 року відповідачем за первісним позовом подана до суду відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 просить про задоволення зустрічного позову, зокрема, зазначає, що аргументи, заперечення та обґрунтування надані Головним управлінням ДПС у Запорізькій області у відзиві на зустрічний позов є безпідставними з огляду на наступне. Твердження Головного управління ДПС у Запорізькій області про невідповідність Рішення Запорізької міської ради № 5 від 28.01.2015 нормам ПК України є безпідставним. Рішенням Запорізької міської ради № 5 від 28.01.2015 не оскаржене, не скасоване, є діючим нормативно-правовим актом та підлягає застосуванню до відповідних правовідносин. ОСОБА_1 ніколи не володів та станом на поточну дату не володіє на праві власності житловим будинком площею 53,3 м.кв. за адресою: АДРЕСА_2 , однак в сумарній загальній площі об`єктів житлової нерухомості (стовпчик 7 розрахунку) було враховано площу зазначеного житлового будинку (в значенні 152.31 кв.м.). Рішення Малокатеринівської селищної ради № 2 від 12.06.2020 року не було опубліковане в визначений законодавством спосіб, та як наслідок не може бути застосоване позивачем при визначенні податкового зобов`язання ОСОБА_1 за 2021 рік з податку на нежитлову нерухомість за адресою: АДРЕСА_3 (податкове повідомлення-рішення № 0-0830-UA-0082704, яким визначено податкове зобов`язання у сумі 34 002,00 грн.).

21 січня 2025 року від позивача за первісним позовом надійшли заперечення (на відповідь на відзив). Головне управління ДПС у Запорізькій області просить суд у задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі, вважає аргументи, заперечення та обґрунтування надані у відповіді на відзив, безпідставними з наступних підстав. Відповідно до бази даних ІКС «Податковий блок» за ОСОБА_1 обліковуються об`єкти житлової нерухомості, розташовані за адресою: квартира, АДРЕСА_4 , загальна площа 34,02 м2; квартира, АДРЕСА_1 , загальна площа 64,99 м2; житловий будинок, АДРЕСА_2 , загальна площа 53,30 м2 (дата державної реєстрації права власності 07.12.2023). База оподаткування становить 99,01 м2. Рішення Малокатеринівської селищної ради від 12.06.2020 №2 «Про встановлення ставок і пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2021 рік» було діючим у 2021 році нормативно-правовим актом, відомостей щодо його скасування або адміністративного чи судового оскарження відповідачем не надано, і, відповідно, таке рішення підлягає застосуванню до відповідних правовідносин. Строк надсилання податкового повідомлення-рішення, установлений підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України, не є строком, що зумовлює припинення податкового обов`язку або звільнення від його виконання.

30 січня 2025 року до суду надійшли заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутністю.

У підготовче засідання 31 січня 2025 року прибув представник Головного управління ДПС у Запорізькій області, заявив клопотання про закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 31 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 28 лютого 2025 року - 15:00 год.

Учасники справи звернулись до суду з клопотаннями про розгляд справи без участі та в порядку письмового провадження.

Враховуючи подані заяви учасників справи та у відповідності до положень ч.3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України, судом подальший розгляд справи здійснений у порядку письмового провадження.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

Контролюючим органом за ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі 74 302,58 грн із яких:

- 692,47 грн, з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості,

- 71 404,20 грн, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості,

- 2205,91 грн, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості.

Відповідно до бази даних ІКС «Податковий блок» за відповідачем обліковуються об`єкти житлової нерухомості, розташовані за адресою:

- квартира, АДРЕСА_4 , загальна площа 34,02 м2;

- квартира, АДРЕСА_1 , загальна площа 64,99 м2;

- житловий будинок, АДРЕСА_2 , загальна площа 53,30 м2 (Дата державної реєстрації права власності 07.12.2023).

Відповідно до бази даних ІКС «Податковий блок» за відповідачем обліковуються об`єкти нежитлової нерухомості, розташовані за адресою:

- Запорізька обл., Запорізький р-н, селище міського типу Малокатеринівка, вулиця Хортицька, будинок 12-Б, загальна площа 566,70 м2, податковий період 2021-2023рр.

- Запорізька обл., Запоріжжя, вулиця Перемоги, будинок 32, прим.12, загальна площа 45,10 м2, податковий період 2023рр.

Головне управління ДПС у Запорізькій області 26.06.2024 сформовано податкові повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

- за 2023 рік:

№0-0830-UA0082704 на суму 1457,53 грн (квартира, АДРЕСА_1 , загальна площа 64,99 м2, податковий період 2023 рік),

№0-0830-UA0082704 на суму 748,38 грн (квартира, АДРЕСА_4 , загальна площа 34,02 м2, податковий період 2023 рік),

№0-0830-UA0082704 на суму 692,47 грн (нежитлове приміщення, АДРЕСА_5 , загальна площа 45,10 м2, податковий період 2023 рік),

№0-0830-UA0082704 на суму 18984,45 грн (нежитлове приміщення, АДРЕСА_3 , загальна площа 566,70 м2, податковий період 2023 рік),

- за 2022 рік:

№0-0830-UA0082704 на суму 18417,75 грн (нежитлове приміщення, АДРЕСА_3 , загальна площа 566,70 м2, податковий період 2022 рік),

- за 2021 рік:

№0-0830-UA0082704 на суму 34002,00 грн нежитлове приміщення, АДРЕСА_3 , загальна площа 566,70 м2, податковий період 2021 рік).

Зазначені податкові повідомлення-рішення надіслані платнику за податковою адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та повернуті поштою не врученими з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

На адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу направлена податкова вимога форми «Ф» від 02 жовтня 2024 року №-0801, яка не була вручена та повернута на адресу позивача.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу, позивач звернувся до суду з цим позовом на виконання наданих ПК України повноважень.

Відповідач вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, подав до суду зустрічну позовну заяву, у якій просить їх скасувати.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом (ст.67 Конституції України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п.п. 14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з п.15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 36.5. ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. (п.38.1 ст.38 ПК України).

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп. 20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Перевіряючи дотримання позивачем за первісним позовом процедури стягнення податкового боргу, яка включає в себе визначення грошового зобов`язання, його узгодження платником податку, а також порушення строку сплати і набуття таким зобов`язанням у зв`язку з цим статусу податкового боргу, суд в першу чергу надає оцінку правомірності винесених податковим органом податкових повідомлень-рішень відносно відповідача, які оскаржуються у зустрічній позовній заяві.

Відповідно до статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно з пунктом 4.4 статті 4 ПК України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими задами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також пунктом 24 частини першої статті 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 143 Конституції України.

У відповідності до пункту 10.3 статті 10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Згідно з пунктом 12.3 статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Приписи пп.266.2.1 п.266.1 ст. 266 ПК України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 26.06.2024 №0-0830-UA0082704 та №0-0830-UA0082704, якими визначені суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, суд зазначає наступне.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 26.06.2024 сформовані податкові повідомлення-рішення №0-0830-UA0082704 на суму 1457,53 грн (квартира, АДРЕСА_1 , загальна площа 64,99 м2, податковий період 2023 рік), №0-0830-UA0082704 на суму 748,38 грн (квартира, АДРЕСА_4 , загальна площа 34,02 м2, податковий період 2023 рік).

Обґрунтовуючи правомірність прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень контролюючий орган повідомив, що при розрахунку податкового зобов`язання слід керуватись правилами, встановленими ПК України.

Суд враховує, що рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 за №5 «Про встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)» затверджено Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

До вказаного Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), затвердженого 28.01.2015 рішенням Запорізької міської ради №5 (надалі - Положення про податок на майно), внесено зміни Рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 за №5, від 26.02.2016 за №30, від 25.08.2016 за №50, від 21.12.2016 за №49, від 26.04.2017 за №51, від 27.05.2020 за №49.

Відповідно до Положення про податок на майно, ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, становить 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв метр бази оподаткування, за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме:

- квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв метрів;

- будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв метрів;

- різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири /квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток, загальна площа яких не перевищує 370 кв. метрів).

Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, становить 1 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового року), за 1 кв метр бази оподаткування.

Вказане рішення не скасовано в судовому або іншому порядку, внаслідок чого є обов`язковим як для позивача, так і для відповідача у цій справі.

З матеріалів справи встановлено та не є спірним, що позивачу на праві приватної власності належить: квартира за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа 34,02 м2 та квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 64,99 м2.

Таким чином, загальна площа об`єктів житлової нерухомості позивача становить 99,01 м2.

Враховуючи, що в розумінні положень підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України Запорізькій міській раді делеговано право встановлення ставок податку для об`єктів житлової нерухомості, то податок на квартиру/квартири, знаходяться у місті Запоріжжя та перебувають у власності фізичних осіб загальною площею до 120 кв.м, згідно з Положенням про податок на майно, затвердженого 28.01.2015 рішенням Запорізької міської ради №5, оподатковуються за ставкою у розмірі 0 відсотків.

За таких обставин, оскільки у власності позивача перебувають квартири, загальна площа яких не перевищує 120 кв.м, ставка податку для таких об`єктів житлової нерухомості у 2023 році дорівнює нулю, а тому підстави для визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо таких об`єктів нерухомості у 2023 році відсутні.

Суд також вказує, що лист Державної регуляторної служби України від 11.08.2021 за вих.№5849/0/20-21, на який посилається контролюючий орган, не може бути покладено в основу судового рішення, оскільки будь-які листи міністерств та відомств мають рекомендаційний характер та не є нормами права.

Лист є лише доказом листування між конкретними особами, зокрема, в листі може висвітлюватися власна позиція Державної регуляторної служби України.

Водночас, суд не може у межах даної справи перевірити правомірність прийняття Запорізькою міською радою Рішень щодо податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), оскільки це не є предметом спору у цій справі.

Суд звертає увагу на те, що станом на сьогоднішній день Рішення міської ради м.Запоріжжя №5 від 28.01.2015 про затвердження Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та №30 від 26.02.2016, якими встановлено нульову ставку податку для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, площа яких не перевищує 120 кв.м, не скасоване, а відтак - є діючим нормативно-правовим актом України і повинне застосовуватись до правовідносин, які є предметом розгляду у цій справі.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.11.2018 у справі №817/2019/17, фізичним особам - платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості податок нараховується виходячи із бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України, пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об`єктів (у разі її встановлення) та відповідної ставки податку.

Крім того, суд також враховує висновок Верховного Суду викладений в постанові від 15.05.2019 у справі №825/1496/17, відповідно до якого, встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, яким є відповідач у справі, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та є обов`язковими.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що контролюючий орган, приймаючи оскаржувані рішення, діяв поза межами повноважень та у не спосіб, що визначений законами України, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 26.06.2024 № 0-0830-UA0082704 та № 0-0830-UA0082704 є протиправними і підлягають скасуванню.

Щодо перебування у власності ОСОБА_1 житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 53,30 м2, суд зазначає наступне.

Так, у відзиві на зустрічну позовну заяву, Головне управління ДПС у Запорізькій області повідомляє, що відповідно до бази даних ІКС «Податковий блок» за ОСОБА_1 обліковуються об`єкти житлової нерухомості, зокрема, житловий будинок, АДРЕСА_2 , загальна площа 53,30 м2 (Дата державної реєстрації права власності 07.12.2023).

Натомість, відповідач наполягає, що ніколи не володів та станом на поточну дату не володіє на праві власності вищезазначеним житловим будинком заг. площею 53,3 м.кв. за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка міститься в матеріалах справи.

Також, судом здійснений запит Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та отримана відповідь, що містить інформацію про належні ОСОБА_1 об`єкти нерухомого майна, серед яких вказаний контролюючим органом будинок відсутній.

Таким чином, контролюючим органом не доведено та до матеріалів справи не долучено жодного доказу на підтвердження перебування у власності ОСОБА_1 вищевказаного нерухомого майна, а надані відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно такої інформації не містять.

При цьому, суд звертає увагу, що Головним управлінням ДПС у Запорізькій області повідомлено, що база оподаткування для обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості становить - 99,01 м2, тобто без врахування вказаного будинку.

Податкове повідомлення-рішення №0-0830-UA0082704 на суму 692,47 грн (нежитлове приміщення, АДРЕСА_5 , загальна площа 45,10 м2, податковий період 2023 рік), відповідачем не оскаржується та ОСОБА_1 здійснено оплату 692 грн 47 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 12.12.2024, тому судом правомірність такого рішення не перевіряється в межах розгляду цієї справи.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 26.06.2024 №0-0830-UA0082704, №0-0830-UA0082704, №0-0830-UA0082704, якими визначені суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, суд зазначає наступне.

Контролюючим органом прийняті 26.06.2024 податкові повідомлення-рішення:

№0-0830-UA0082704 на суму 18984,45 грн (нежитлове приміщення, АДРЕСА_3 , загальна площа 566,70 м2, податковий період 2023 рік),

№0-0830-UA0082704 на суму 18417,75 грн (нежитлове приміщення, АДРЕСА_3 , загальна площа 566,70 м2, податковий період 2022 рік),

№0-0830-UA0082704 на суму 34002,00 грн нежитлове приміщення, АДРЕСА_3 , загальна площа 566,70 м2, податковий період 2021 рік).

Так, на праві власності ОСОБА_1 перебуває нежитлове приміщення, АДРЕСА_3 , загальна площа 566,70 м2, що не є спірним та підтверджено матеріалами справи.

На думку відповідача, податкове повідомлення-рішення щодо нежитлової нерухомості № 0693205- 2409-0830-UA-0082704 на суму 34 002,00 грн (податковий період 2021 рік) прийняте з порушенням приписів пп. 266.4.1, пп. 266.5.1. ст. 266 ПК України та рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 19 червня 2020 року № 2, оскільки рішенням Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від «19» червня 2020 року № 2 визначені ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2021 рік. Згідно з цим рішенням на всі типи/види нежитлової нерухомості місцевою радою встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 0,5% або 0%, водночас, в розрахунку суми податку на нежитлову нерухомість за 2021 рік в податковому повідомленні-рішенні № 0-0830-UA-0082704 застосовано ставку податку в розмірі 1%.

Головне управління ДПС у Запорізькій області, зазначило, що посилання відповідача на рішення Кушугумської селищної ради від 19.02.2020 року №2 є безпідставними, у зв`язку з тим, що дія вказаного рішення не розповсюджується на смт. Малокатеринівка. У Додатку №1 до вищеназваного рішення, доданого позивачем до зустрічного позову, вказано, що адміністративно-територіальні одиниці або населені пункти, на які поширюється дія рішення ради смт.Кушугум Запорізького району.

Рішенням Малокатеринівської селищної ради від 12.06.2020 №2 «Про встановлення ставок і пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2021 рік» встановлено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Рішенням Кушугумської селищної ради від 02.07.2021 №4 встановлено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для смт. Малокатеринівка на 2022 рік та 2023 рік.

Вищевказані рішення Малокатеринівської селищної ради від 12.06.2020 року №2 та Кушугумської селищної ради від 02.07.2021 №4 використані позивачем для визначення та нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відносно об`єктів житлової та нежитлової нерухомості.

Судом досліджене, рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 19 червня 2020 року № 2, яке надане відповідачем до матеріалів справи, та встановлено, що у зазначеному рішенні визначено: адміністративно-територіальні одиниці або населені пункти, або території об`єднаних територіальних громад, на які поширюється дія рішення ради смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області.

Рішенням Малокатеринівської селищної ради від 12.06.2020 №2 затверджені ставки на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2021 рік для адміністративно-територіальних одиниць або населених пунктів, або територій об`єднаних територіальних громад, на які поширюється дія рішення ради Малокатеринівська селищна рада смт.Малокатеринівка.

Суд зазначає, що станом на дату прийняття рішення Кушугумської селищної ради від 19.02.2020 №2, смт. Малокатеринівка не входила до складу території Кушугумської територіальної громади.

Лише з 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 713-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області», смт. Малокатеринівка увійшло шляхом об`єднання територій та населених пунктів Кушугумської, Балабинської та Малокатеринівської селищних рад Запорізького району Запорізької області з визначенням смт. Кушугум як адміністративного центру територіальної громади.

Таким чином, рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 19 червня 2020 року № 2 поширювало свою дію саме на смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, відповідно у контролюючого органу були відсутні підстави для застосування ставок визначених у цьому рішення для обчислення податку на нерухоме майно за 2021 рік, що перебуває у власності відповідача, за адресою у смт. Малокатеринівка.

Доводи відповідача, про те, що рішення Малокатеринівської селищної ради № 2 від 12.06.2020 не може бути застосоване позивачем, оскільки не було опубліковане в визначений законодавством спосіб, суд не приймає як обґрунтовані, так як відповідачем не надано до справи доказів щодо оскарження вказаного рішення, визнання його протиправним та/або не чинним щодо спірного періоду.

Рішення Малокатеринівської селищної ради № 2 від 12.06.2020 не є предметом оскарження у цій справі, відповідно, правомірність його прийняття та опублікування не оцінюється судом у цій справі.

Крім того, вказуючи про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень рішень, відповідач зазначає, що податкові повідомлення-рішення за 2021, 2022, 2023 податкові періоди зі сплати податку на нежитлову нерухомість по Запорізькому району направлені позивачем на адресу ОСОБА_1 тільки 03 липня 2023 року, в порушення норм підпункту 266.7.2. ст. 266 ПК України.

Щодо наведеного суд зазначає, що відповідно до п.п.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до підпункту 266.7.2 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання (п.п.266.10.2 п.266.10 ст.266 ПК України).

Тобто, звільняються від відповідальності за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання (штраф, пеня), а не повністю від сплати податку (основного платежу).

Податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу (п.п.266.10.3 п.266.10 ст.266 ПК України).

Так, відповідно до п.п.266.10.3 п.266.10 ст.266 ПК України, податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу (тобто 1095 днів).

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 23.01.2025 у справі №160/568/24.

При цьому, лише якщо протягом зазначеного строку (1095 днів) контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. (пункт 102.1 статті 102 ПК України)

Враховуючи наведене, недотримання контролюючим органом встановлених строків надіслання податкового повідомлення-рішення не є підставою для припинення податкового обов`язку платника податку. Строк надсилання податкового повідомлення-рішення, встановлений підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України, не є строком, що зумовлює припинення податкового обов`язку або звільнення від його виконання.

З огляду на вищевикладене, покладені в основу зустрічного адміністративного позову посилання відповідача на те, що податкові повідомлення-рішення складені 26.06.2024 та направлені контролюючим органом 03.07.2024 за 2021 - 2023 податкові періоди, а отже за є такими, що прийняті з порушенням підпункту 266.7.2 ст. 266 ПК України, як на підставу для скасування таких податкових повідомлень-рішень, судом не приймаються як обґрунтовані.

При цьому, суд також вважає безпідставним посилання відповідача на висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 року у справі №817/213/16, оскільки вони були зроблені з огляду на приписи норм ПК України до прийняття Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» №2245-VІІІ, яким доповнено п.266.10 ст. 266 ПК України підпунктами 266.10.2 і 266.10.3, а тому не можуть бути взяті до уваги судом при розгляді цього спору.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що податкові зобов`язання згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 26.06.2024 №0-0830-UA0082704, №0-0830-UA0082704, №0-0830-UA0082704 нараховані позивачу у межах строку визначеного п.102.1 ст.102 та п.п.266.10.3 п.266.10 ст.266 ПК України, а тому, відсутні підстави для їх скасування.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи судом встановлено, що контролюючий орган направив на адресу відповідача податкові повідомлення-рішення про визначення податкового зобов`язання, та податкову вимогу, які вважаються врученими платнику податків у відповідності до п.42.5 ст.42 ПК України.

Пунктом 87.11 ст. 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З огляду на висновок суду про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повiдомлень-рiшень від 26.06.2024 №0-0830-UA0082704 та №0-0830-UA0082704 на загальну суму 2205,91 грн, та сплату відповідачем податкового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням №0-0830-UA0082704 на суму 692,47 грн, первісні позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 суми податкового боргу у розмірі 2205,91 грн та 692,47 грн задоволенню не підлягають.

За вищенаведеного, до задоволення підлягають позовні вимоги податкового органу про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 71 404,20 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, вказана сума нарахована за податковими повідомленнями-рішеннями від 26.06.2024 №0-0830-UA0082704, №0-0830-UA0082704, №0-0830-UA0082704, підстави для скасування яких не обґрунтовані та не доведені позивачем під час розгляду справи.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість первісного позову та наявність підстав для його часткового задоволення, а також про часткову обґрунтованість зустрічного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Сторони у цій справі звільнені від сплати судового збору на підставі положень частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення прийняті 26.06.2024 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області: № 0-0830-UA-0082704, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у сумі 1457,53 грн та № 0-0830-UA-0082704, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у сумі 748,38 грн.

В задоволенні решти зустрічних позовних вимог, - відмовити.

Первісний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - задовольнити частково.

Стягнути на користь бюджету з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 71 404,20 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код платежу 18010300 на р/р UA0008485) ГУК у Зап.обл/ТГсмтКушугум/18010300, код одержувача 37941997 в Казначейство України (ЕАП).

В задоволенні решти первісних позовних вимог, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач за первісним позовом - Головне управління ДПС у Запорізькій області (просп. Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя, 69107; код ЄДРПОУ ВП 44118663),

Відповідач за первісним позовом - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Повне судове рішення складено 28.02.2025.

Суддя Б.В. Богатинський