Справа № 200/8924/24
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року Справа№200/8924/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Верченко Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2024 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему Електронний суд, надійшов позов адвоката Верченко Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 25.09.2024 року № 94 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до пільгового стажу роботи, періоди роботи: з 24.02.2004 по 27.10.2005 1 рік 8 місяців 4 дні, з 21.11.2005 по 11.01.2006 1 місяць 22 дні, з 13.03.2006 по 11.04.2007 1 рік 1 місяць, з 16.07.2007 по 15.04.2008 9 місяців за Списком робіт затвердженим Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202, з 12.05.2008 по 12.09.2018 10 років 4 місяці 1 день, з 20.09.2018 по 28.09.2020 2 роки 8 місяців 9 днів, з 05.10.2020 по 30.09.2021 11 місяців 26 днів, з 11.10.2021 по 05.03.2022 4 місяці 23 дня, з 06.03.2022 по 17.09.2024 2 роки 6 місяців 12 днів на провідних посадах передбачених ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з кратністю відповідно до Постанови КМУ № 81 від 22.02.1992, та Роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

з 06.03.2022 по 17.09.2024 до стажу роботи на провідних професіях із розрахунку 1 день військової служби за три у відповідності до ст. 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, пункту 2.3. розділу 2 Положення затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 17.09.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач має достатній пільговий стаж для призначення пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, при цьому подав усі необхідні документи. Проте відповідач відмовив у призначенні пенсії, пославшись на відсутність необхідного пільгового стажу - 25 років. Позивач зазначив про помилковість зарахування відповідачем періоду роботи за професією «гірник очисного забою» до Списку №1, оскільки ця професія є провідною, та зарахування періоду роботи за професією «машиніст підземних установок» до Списку №1, замість робіт за постановою №202. Позивач не погоджується з розрахунком стажу роботи в підземних умовах, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. В обґрунтування зазначив, що на підстави заяви та наданих документів, винесено рішення про відмову у призначенні пенсії позивачеві у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах 25 років або робота провідних професій 20 років. Отже, у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Також вказав, що оскільки позивачем до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах не долучено жодної пільгової довідки, Головне управління було змушено розраховувати пільговий стаж згідно інформації зазначеної у відомостях по спеціальному стажу Пенсійного фонду України, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5. Отже, відсутні підстави для зобов`язання зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, періоди роботи: з 24.02.2004 по 27.10.2005 1 рік 8 місяців 4 дні, з 21.11.2005 по 11.01.2006 1 місяць 22 дні, з 13.03.2006 по 11.04.2007 1 рік 1 місяць, з 16.07.2007 по 15.04.2008 9 місяців за Списком робіт затвердженим Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202.

Відповідач вважає посилання позивача на Роз`яснення № 8 безпідставними, оскільки в зазначеному документі надаються роз`яснення щодо застосування статті 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, проте з 01.01.2004 набрав чинності Закон № 1058, відповідно до ч. 3 ст. 114 якого позивач і просить призначити пенсію.

Стосовно позовних вимог в частині зарахування до страхового стажу періоди проходження військової служби з 06.03.2022 по 17.09.2024 в розрахунку один місяць служби за три місяці вказав, що аналіз норм Положення №530 дає підстави для висновку, що Положення №530 не регулює питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1058 , а визначає порядок обчислення пільгового стажу для призначення такого виду пенсії.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано у відповідача докази по справі.

Ухвалою суду від 13.01.2025 вирішено відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про залучення до участі у справі співвідповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією ID-паспорта № НОМЕР_1 та довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно із записами військового квитка НОМЕР_2 , позивач з 06.03.2022 на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_3 № 50 від 06.03.2022 призваний у Збройні сили України за мобілізацією.

Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_4 від 08.06.2023.

17.09.2024 ОСОБА_1 , звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Заяву позивача, за екстериторіальністю, розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Так, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №94 від 25.09.2024 відмовлено у призначенні пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону, за відсутності необхідністю пільгового стажу на підземних роботах 25 років або робота провідних професій 20 років.

Згідно з вказаним рішенням: вік заявника - 39 років, страховий стаж особи становить 18 років 6 місяців, з урахуванням додаткових років становить - 31 рік 6 місяців. Пільговий стаж становить: роботи підземні за постановою №202 (25) відсутній; роботи підземні провідні професії (20) 2 роки 9 місяців; Список №1 10 років 7 місяців; військова служба в особливий період 1 рік 11 місяців.

Також зазначено, що за доданими документами до страхового зараховано всі періоди. Пільговий стаж розраховано згідно інформації зазначеної у відомостях по спеціальному стажу Пенсійного фонду України, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 (до заяви не долучені пільгові довідки).

Вважаючи протиправним рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Пунктом 2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Абз. 1 частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до Постанови № 202 та частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування робота за вказані періоди зараховуються до стажу, необхідного для отримання пенсії незалежно від віку.

Відповідно до частини 5 статті 114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

За приписами ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637).

На підставі п.1, п.2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

При цьому, пунктами 20-22 Порядку № 637 визначено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Так, пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, разом із заявою про призначення пенсії позивачем надано трудову книжку за певний період роботи, уточнюючі довідки не надавалися.

Так, згідно із записами копії дубліката трудової книжки серії НОМЕР_5 , ОСОБА_1 працював:

Державне підприємство "Селидіввугілля" ВП ШАХТА "Курахівська"

- 24.02.2004 прийнятий учнем машиніста підземних установок та направлений на дільницю конвеєрного транспорту №1. Направлений на курсове навчання в УКК г. Селидово з 01.03.2004 (наказ 14с/к від 24.02.2004, запис №1);

- 05.04.2004 направлений на дільницю на час проходження виробничої практики учнем машиніста підземних установок с повним робочим днем під землею (наказ № 22 від 05.04.2004, запис №2);

- 27.04.2004 переведений машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею (наказ №28 від 27.04.2004, запис №3);

- 27.10.2005 звільнений за власним бажанням (наказ 148 с/к від 28.10.2005, запис №4).

Професія «машиніст підземних установок» з повним робочим днем під землею відноситься до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Згідно з розрахунком стажу, період з 24.02.2004 по 27.10.2005 зарахований до пільгового стажу за Списком №1.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних та відкритих гірничих роботах, пов`язаних з видобутком корисних копалин та будівництвом шахт і рудників, за умови наявності стажу не менше 25 років, до якого віднесено професію "машиніст підземних установок".

Отже, період роботи з 24.02.2004 по 27.10.2005 (1 рік 08 місяців 04 дні) на посаді "машиніст підземних установок" з повним робочим днем під землею має бути зарахований відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994.

Інші записи трудова книжка позивача не містить.

Разом з тим, позивачем надано скан-копії трудової книжки, з порталу Пенсійного фонду України, відомості про трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб.

Так, відомості про трудову діяльність позивача з реєстру застрахованих осіб щодо інших періодів роботи, містять наступну інформацію:

Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна №1»

- 21.11.2005 прийнято на роботу (основне місце роботи)

- з 08.12.2005 по 13.12.2005 навчання (посвідчення 16 від 13.12.2005)

- 11.01.2006 звільнено з роботи.

Інформація про професію позивача у період з 21.11.2005 по 11.01.2006 відсутня.

При цьому, згідно посвідчення №16 від 13.12.2005 позивач після проходження навчання допускається працювати машиністом підземних установок дільниці №4.

Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж Позивача у цей період за кодом підстави ЗП3013А1.

Згідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, в редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року № 511: код підстави ЗПЗ013А1 з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Згідно з розрахунком стажу період з 21.11.2005 по 11.01.2006 зарахований до пільгового стажу за Списком №1.

Суд зазначає, що інформація з реєстру застрахованих осіб не містить відомості про професію позивача, трудова книжка та уточнюючі довідки щодо цього періоду позивачем не надані, отже відповідач правомірно зарахував вказаний період за даними по спецстажу, за Списком №1.

Отже, підстави для зарахуванням періоду роботи з 21.11.2005 по 11.01.2006 (1 місяць 22 дні) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 відсутні.

ВП «Шахта «Південнодонбаська №3» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія»

- 13.03.2006 прийнято на роботу (основне місце роботи);

- 11.04.2007 звільнено з роботи.

Назву професії позивача у зазначений вище період відомості не містять.

Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж Позивача у цей період за кодом підстави ЗП3013А1.

Згідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, код підстави ЗПЗ013А1 з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Згідно з розрахунком стажу до спірного рішення, вказаний період зарахований за Списком №1.

Отже, відповідачем не допущено протиправної бездіяльності щодо не зарахування вказаного періоду.

Далі міститься інформація про строкову служба в Збройних силах України з 18.04.2007 по 15.04.2008 (військовий квиток НОМЕР_2 від 16.04.2007).

Записами військового квитка НОМЕР_2 від 16.04.2007 також підтверджується період проходження ОСОБА_1 строкової служби з 18.04.2007 по 15.04.2008.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що станом на момент призову позивач працював у ВП «Шахта «Південнодонбаська №3» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», та період, що передував призову на строкову військову службу зарахований за Списком №1, отже період строкової військової служби підлягає зарахуванню за Списком №1.

Проте, згідно з розрахунком стажу такий період не зарахований ані до страхового стажу, ані до пільгового.

Отже, наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період військової служби з 18.04.2007 по 15.04.2008 (11 місяців 29 днів).

При цьому, суд зазначає, що позивач помилково вважає початок військової служби 16.04.2007, оскільки вказане спростовується записами військового квітка.

Також, суд вважає, що позивачем допущена технічна помилка у зазначенні періоду військової служби замість «04» місяця, зазначено «07».

З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період проходження військової служби з 18.04.2007 по 15.04.2008.

Наступний період роботи:

Державне підприємство "Селидіввугілля" ВП «Шахта "Курахівська"

- 12.05.2008 прийнято на роботу (основне місце роботи)

- 01.12.2008 підвищення кваліфікації УКК ГП «Селидіввуголь» (свідоцтво 7311 від 20.02.2009)

- 20.02.2009 підвищення кваліфікації УКК ГП «Селидіввуголь» (свідоцтво 7311 від 20.02.2009)

- 12.09.2018 звільнено з роботи (гірник очисного забою, наказ 220 с/к, 12.09.2018).

В матеріалах справи міститься копія посвідчення №7311 від 20.02.2009 про право на виконання робіт з підвищеною небезпекою за професією «гірничий очисного забою».

Згідно з розрахунком стажу період з 12.05.2008 по 31.12.2010 зарахований за Списком №1, період з 01.01.2011 по 04.08.2014 не зарахований до пільгового стажу, з 05.08.2014 по 12.09.2018 зарахований за Списком №1.

Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж Позивача у цей період за кодом підстави ЗП3013А1.

Як вже зазначалось вище, згідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, в редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року № 511: код підстави ЗПЗ013А1 з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Отже, оскільки позивачем не надано та матеріали справи не містять уточнену інформації про пільгову роботу позивача у період з 12.05.2008 по 12.09.2018, суд вважає, що відповідачем правомірно ураховано відомості по спецстажу з форми ОК-5 та зараховано за Списком №1 (код підстави ЗПЗ013А1).

Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що не весь період роботи позивача зарахований до пільгового стажу.

Отже, наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 01.01.2011 по 04.08.2014 (3 роки 07 місяців 04 дні).

За наявними в матеріалах справи доказами, підстави для зарахування періоду роботи з 12.05.2008 по 12.09.2018 за провідними посадами відсутні, оскільки відсутні відомості про початок роботи за професією «гірничий очисного забою», при цьому факт отримання посвідчення на право виконання робіт з підвищеною небезпекою за професією «гірничий очисного забою» не свідчить про початок виконання таких робіт.

Таким чином, ураховуючи відсутність трудової книжки позивача з підтверджуючими належним чином оформленими записами, та без надання уточнюючих довідок, зарахування цього періоду за провідними професіями, суд вважає наразі неможливим.

Отже, у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача зарахувати період роботи з 12.05.2008 по 12.09.2018 (10 років 4 місяці 1 день) на провідних посадах передбачених ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування суд відмовляє.

Наступні відомості про трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб.

ДП «Шахта ім. М.С. Сургая»

- 20.09.2018 прийнято на роботу за професією гірник очисного забою (наказ №771 к від 19.09.2018);

- 28.09.2020 звільнено з роботи, машиніст гірничих виїмкових машин (наказ №690к від 28.09.2020).

Згідно з розрахунку стажу до спірного рішення такий період зарахований до пільгового стажу за провідними професіями. Отже, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині як безпідставно заявлених.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачем неправильно здійснено розрахунок стажу за цей період, оскільки період роботи з 20.09.2018 по 28.09.2020 складає 2 роки 9 днів, а не як визначив позивач - 2 роки 8 місяців 9 днів.

Також Реєстр застрахованих осіб містить відомості про роботу позивача у період з 05.10.2020 по 30.09.2021 у ВП «Шахта «Курахвська» ДП «Селидіввугілля» гірником очисного забою.

Згідно з розрахунком стажу вказаний період зарахований за Списком №1.

Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж Позивача у цей період за кодом підстави ЗП3013А1.

Як вже зазначалось вище, код підстави ЗПЗ013А1 свідчить про роботу за Списком № 1.

Отже, оскільки позивачем не надано уточнену інформації про пільгову роботу у період з 05.10.2020 по 30.09.2021, суд вважає, що відповідачем правомірно ураховано відомості по спецстажу з форми ОК-5 та зараховано вказаний період роботи за Списком №1 (код підстави ЗПЗ013А1).

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Стосовно періоду роботи з 11.10.2021 по 05.03.2022.

Так, реєстр застрахованих осіб містить відомості про роботу у ДП «Шахта ім. М.С. Сургая»: 11.10.2021 прийнято на роботу машиністом гірничих виїмкових машин; з 06.03.2022 початок військової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з розрахунком стажу, період роботи з 11.10.2021 по 05.03.2022 зарахований за провідними професіями, окрім періоду з 01.01.2022 по 31.01.2022.

При цьому, форма ОК-5 не містить інформації по спецстажу за січень 2022 року та відомості про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків.

Отже підстави для зарахування періоду роботи з 01.01.2022 по 31.01.2022 відсутні з наведених вище підстав.

Також суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання зарахувати період роботи з 11.10.2021 по 31.12.2021 та з 01.02.2022 по 05.03.2022 до пільгового за провідними професіями як заявлених безпідставно (оскільки такі періоди зараховані).

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання зарахувати період з 06.03.2022 по 17.09.2024 на провідних посадах передбачених ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд зазначає, що згідно з розрахунком стажу період з 06.03.2022 по 31.07.2022 зарахований до стажу роботи за провідними професіями, отже в цій частині позовні вимоги, а саме з 06.03.2022 по 31.07.2022, є безпідставними та суд відмовляє у їх задоволенні.

Разом з цим згідно з розрахунком стажу період з 01.08.2022 по 30.06.2024 зарахований як військова служба в особливий період.

Згідно із записами військового квитка, позивач з 06.03.2022 на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_3 № 50 від 06.03.2022 призваний у Збройні сили України за мобілізацією. Згідно з відомостями форми ОК-5 заробітна плата (грошове забезпечення) та сплата страхових внесків здійснено по травень 2024 року страхувальником ВЧ НОМЕР_6 (код НОМЕР_7 ), відомості по спецстажу містяться по червень 2024 року включно.

Як зазначалось судом вище, відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, оскільки матеріалами справи підтверджено призов на військову службу в особливий період з посади, що віднесена до провідних професій, період військової служби в особливий період з 01.08.2022 по 30.06.2024 підлягає зарахуванню до пільгового стажу за провідними професіями.

Разом з тим, позовні вимоги щодо зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за провідними професіями період з 01.07.2024 по 17.09.2024 задоволенню не підлягає, оскільки такий період наразі не підтверджений.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як зазначено судом вище, згідно з Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форми ОК - 5), яка сформована станом на 17.09.2024 встановлено, що відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків з червня 2024 року, крім того спеціальний стаж визначений по червень 2024 року включно.

Суд наголошує, що фактично на момент звернення із заявою про призначення пенсії 17.09.2024 у відповідача була відсутня інформація щодо сплати Військовою частиною єдиного соціального внеску за період з 01.05.2024 по 17.09.2024. Крім того, довідка про проходження військової служби станом на дату подання заяви про призначення пенсії позивачем не подавалася.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до абз. 2 пункту 4.3 Порядку № 22-1 після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Отже, період служби з 01.07.2024 по 17.09.2024 може бути зарахований відповідачем після отримання даних про сплату страхових внесків.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає вимоги позивача в частині зарахування періоду служби з 01.07.2024 по 17.09.2024 є передчасними.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періоди роботи на провідних посадах передбачених ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з кратністю відповідно до Постанови КМУ № 81 від 22.02.1992, та Роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, суд ураховує наступне.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу на підземних роботах.

Водночас аналіз положень ст. 14 та ч. 6 ст. 56 Закону № 1788 свідчить, що така умова як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.

Як зазначив Верховний Суд в постанові 18.07.2019 у справі № 826/2426/16, листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 за своєю правовою природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні довільно розтлумачені норми всупереч правовому регулюванню, що було запроваджене ст. 14 та ч. 6 ст. 56 Закону № 1788.

Аналогічний правовий висновок щодо застування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 викладений Верховним Судом в постанові від 08.07.2021 у справі № 212/1743/17-а.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що 06.12.1991 Верховна Рада України прийняла постанову № 1931-ХІІ «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Постанова ВРУ № 1931).

Пунктом 4 Постанови ВРУ № 1931 Кабінету Міністрів України доручено прийняти нормативні акти щодо застосування вказаного Закону з питань, віднесених ним до компетенції Кабінету Міністрів України.

22.02.1992 на виконання Постанови ВРУ № 1931 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Постанова КМУ № 81).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 81 міністерствами і відомствам України доручено розробити проекти нормативних актів щодо застосування Закону № 1788 згідно з додатком.

В додатку до Постанови КМУ № 81 наведений «Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Розділом ІІ «Документи, що затверджуються міністерствами» Переліку проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено «Роз`яснення щодо врахування трудового стажу при призначенні пенсій (ст. 14 Закону», виконавець - Мінсоцзабез України, строк виконання - березень 1992 року.

Однак, роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8, зважаючи на дату його прийняття та форму викладення, не може вважатися документом, затвердженим міністерством на виконання постанови КМУ № 81.

Верховний Суд у постанові від 26.10.2022 у справі № 200/591/19-а зазначив:

«26. Посилання скаржника на обов`язковість застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є необґрунтованими з огляду на положення статті 7 КАС України, в якій закріплено перелік джерел права, які застосовуються судом».

Отже, враховуючи, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 не є нормативно-правовим актом і джерелом права в розумінні ст. 7 КАС України та не може підміняти і доповнювати положення закону, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, воно не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

В свою чергу, ст. ст. 13, 14 Закону № 1788 та інші положення цього Закону не передбачають застосування кратності при обчисленні спеціального (пільгового) стажу на підземних роботах або за провідними професіями.

З урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати періоди роботи на провідних посадах передбачених ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з кратністю відповідно до Постанови КМУ № 81 від 22.02.1992, та Роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог в частині зарахування періоду з 06.03.2022 по 17.09.2024 до стажу роботи на провідних професіях із розрахунку 1 день військової служби за три у відповідності до ст. 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, пункту 2.3. розділу 2 Положення затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Згідно абзацу 7 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року №530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (далі Порядок).

При цьому, слід звернути увагу на те, що до 19.02.2022 пунктом 3 Порядку було визначено стаж, який зараховувався до вислуги років при призначенні пенсії у пільговому обчисленні.

Проте, у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України 16.02.2022 постанови № 119 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 така редакція Порядку зазнала змін (набрання чинності 19.02.2022). Пунктом 3 Порядку визначено, що стаж, який зараховується на пільгових умовах до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Враховуючи дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії (17.09.2024) до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 в редакції, що діє з 19.02.2022.

Таким чином, на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії редакція пп. «а» п. 3 Порядку № 393 зазнала змін, відповідно до яких зарахування на пільгових умовах до вислуги років спірного періоду, застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для її призначення, як передбачала попередня редакція пп. «а» п. 3 Порядку № 393.

Суд звертає увагу, що порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 має вищу юридичну силу ніж Наказ Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років», на який посилається позивач. Тому до спірних правовідносин має бути застосована саме постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393.

Статтею 17 Закону № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом № 2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Законодавець чітко визначив, що для встановлення права на призначення пенсії вислуга років визначається виключно в календарному обчисленні без періодів служби на пільгових умовах. Пільгова вислуга років застосовується лише для визначення розміру пенсії. Тобто, після внесення вищезазначених змін в Постанову № 393, було усунуто існуючу на той час колізію в законодавстві щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців.

Зазначений висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, від 07.09. 2023 у справі № 560/9478/22, від 15.09.2023 у справі № 380/10714/22.

Суд зауважує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 № 755/10947/17 зазначено, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що матеріали справи не містять доказів подання до пенсійного фонду та до матеріалів адміністративної справи довідки про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях, що унеможливлює визначення періодів такої участі. Наявність статусу учасника бойових дій та проходження військової служби за мобілізацією не є свідченням безперервної участі у бойових діях.

Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Оскільки судом встановлено, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового та страхового стажу деякі періоди роботи, отже стаж роботи позивача визначений відповідачем неправильно, то спірне рішення від 25.09.2024 року № 94 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, є необґрунтованим і підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачеві, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону № 1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.04.2018 у справі № 348/2160/15-а.

При вирішені цього спору суд керується ч. 2 ст. 2 КАС України, в силу якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, критерій "прийняття рішень, вчинення (не вчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у ч. 2 ст.19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України"

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: - має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; - зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій "прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії" - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Суд зазначає, що ураховуючи часткове задоволення позовних вимог у частині зарахування спірних періодів до пільгового стажу, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку, призначення, індексації і перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд зобов`язати відповідача призначити пенсію.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до пільгового стажу за Постановою КМУ від 31.03.1994 N 202 - період роботи з 24.02.2004 по 27.10.2005 (1 рік 08 місяців 04 дні), до пільгового стажу за Списком №1 - період військової служби з 18.04.2007 по 15.04.2008 (11 місяців 29 днів), період роботи з 01.01.2011 по 04.08.2014 (3 роки 07 місяців 04 дні), за провідними професіями період роботи з 01.08.2022 по 30.06.2024 (1 рік 11 місяців), та до страхового стажу період проходження військової служби з 18.04.2007 по 15.04.2008.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що в матеріалах справи міститься відповідь ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» про те, що період роботи до жовтня 2021 року підтвердити не вбачається за можливе, оскільки необхідні відомості залишилися на підприємстві, яке наразі знаходиться в зоні активних бойових дій, без можливості доступу до них.

Разом з тим, ОСОБА_1 набув трудовий стаж не тільки у ДП «Шахта ім. М.С. Сургая».

Так, згідно з листом Міністерства енергетики України від 22.10.2024 архівні документи ДП «Селидіввугілля» були евакуйовані. Отже уточнюючі довідки щодо періоду роботи ДП «Селидіввугілля» мають бути видані позивачеві і отримавши уточнюючі довідки, ОСОБА_1 не позбавлений можливості повторно звернутися до Пенсійного фонду щодо зарахування спірних періодів роботи.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем позов подано через систему Електронний суд та сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, як за одну позовну вимогу немайнового характеру.

Ураховуючи, що рішення про відмову у призначенні пенсії визнано протиправним і скасовано та зобов`язано відповідача вчинити певні дії, судовий збір у сплаченому розмірі за одну позовну вимогу немайнового характеру підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25.09.2024 року № 94 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) від 17.09.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу за Постановою КМУ від 31.03.1994 N 202 - період роботи з 24.02.2004 по 27.10.2005 (1 рік 08 місяців 04 дні), до пільгового стажу за Списком №1 - період військової служби з 18.04.2007 по 15.04.2008 (11 місяців 29 днів), період роботи з 01.01.2011 по 04.08.2014 (3 роки 07 місяців 04 дні), за провідними професіями період роботи з 01.08.2022 по 30.06.2024 (1 рік 11 місяців) та до страхового стажу період проходження військової служби з 18.04.2007 по 15.04.2008.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв