Справа № 520/1704/25
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 р. Справа № 520/1704/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.01.25 по справі № 520/1704/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи"

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.3, під.2, пов.2, Держпром, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ), Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" (вул. Літературна, буд. 6, м. Харків, 61058, ), в якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертиз» (код ЄРДПОУ 03327753, адреса: 61058 місто Харків, вул. Літературна, б. 6 ) викладене у формі довідки №16 від 25.10.ю2024р. про невизнання інвалідом позивача - ОСОБА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за №75 від 05.11.2024р. яким припинена виплата пенсії та скасоване рішення від 31.02.2023р. за №975 про призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності II групи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" про визнання протиправним та скасування рішення - повернуто позивачу.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 року про повернення його позовної заяви, та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що вимога до відповідача 2 - ГУ ПФУ в Харківській області про скасування рішення за №75 від 05.11.2024р. про призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності (ІІ групи) скасувати з дати призначення пенсії 07.03.2023р. є повністю залежним від прийняття рішення відповідачем 1- КЗОЗ «ОЦМСЕ» у формі довідки №16 від 25.10.2024р. про невизнання ОСОБА_1 інвалідом.

Таким чином, на думку позивача, у разі визнання Довідки №16 такою, що прийнята на підставі вимог Закону та не підлягає скасуванню, підстави для скасування рішення Пенсійного фонду будуть відсутніми. Навпаки, при залишені довідки №16 від 25.10.2024р. (відповідача у справі 1), такою що відповідає вимогам Закону, будуть відсутніми підстави для скасування рішення ПФУ в частині скасування пенсії.

Тобто, як вважає апелянт, рішення другого відповідача - ПФУ як в частині призначення пенсії (по інвалідності), так й в частині скасування такої пенсії (по інвалідності) повністю є залежними від прийняття рішень саме відповідачем №1.

Отже, вимоги до органів ПФУ є похідними від основної вимоги до КЗОЗ «ОЦМСЕ», та повинні розглядатися в межах однієї справи, так стверджує позивач.

Відповідачі не скористалася своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу позивача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала відповідно до положень ст. 320 КАС України скасуванню, з наступних підстав.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем позовні вимоги мають різні підстави виникнення та мають різне нормативне регулювання, при цьому, такі позовні вимоги не є похідними одна від одної.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 3 статті 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Відповідно п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 172 цього Кодексу).

Отже, стаття передбачає повернення судом позовної заяви у разі порушення правил об`єднання кількох позовних вимог.

Згідно ч.ч. 1, 2, 6, 7 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Про об`єднання справ в одне провадження або роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено також ч. 1 ст. 21 КАС України.

Зі змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

Під підставами позову, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Предметом позову є визнання протиправним та скасування рішення МСЕК, яким не підтверджено інвалідність позивача, і рішення ГУ ПФУ в Харківській області, яким припинено виплату пенсії по інвалідності у зв`язку із невизнанням позивача інвалідом.

Таким чином, у випадку пред`явлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

У свою чергу, похідна позовна вимога вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Колегія суддів зазначає, що пов`язаність вимог вказує на те, що вони зумовлені одними й тими же відносинами та/або спрямовані до одного відповідача. При розгляді кількох пов`язаних між собою вимог важливо встановити їхній взаємозв`язок, належність до адміністративної юрисдикції за правилами ст. 19 КАС України та підсудність одному адміністративному суду згідно з положеннями глави 2 КАС України.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі №640/27758/20 тощо.

Колегія суддів зазначає, що об`єднання позовів, які містять пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами вимоги, є одним із засобів реалізації принципу процесуальної економії, який спрямований, у першу чергу, на пришвидшення розгляду таких справ та зменшення судових витрат.

Аналогічна позиція щодо застосування положень ст. 172 КАС України застосована, зокрема, в ухвалах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 липня 2019 року у справі №9901/309/19, від 19 серпня 2020 року у справі №9901/242/20, від 26 серпня 2020 року у справі №9901/257/20, від 26 серпня 2020 року у справі №9901/260/20, від 28 серпня 2020 року у справі №9901/261/20, від 31 серпня 2020 року у справі №9901/267/20 та від 09 вересня 2020 року у справі №9901/280/20.

Як вбачається з матеріалів справи, повернення позовної заяви суд першої інстанції обґрунтував тим, що заявлені позивачем позовні вимоги мають різні підстави виникнення та мають різне нормативне регулювання, при цьому, такі позовні вимоги не є похідними одна від одної, що, у свою чергу, не відповідає правилам об`єднання позовних вимог відповідно до ст. 172 КАС України.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 247 КАС України якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об`єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача.

В аспекті наведеного колегія суддів акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції не скористався процесуальним правом, передбаченим ч. 6 ст. 172 КАС України, відповідно до якого суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі №640/16147/19, від 03 квітня 2024 року у справі №320/13495/23, від 23 травня 2024 року у справі №160/25102/23.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно вирішив питання про повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи все вищевикладене, а також, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального права, колегія суддів вважає, що судове рішення суду першої інстанції, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 по справі № 520/1704/25 - скасувати.

Адміністративну справу № 520/1704/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" про визнання протиправним та скасування рішення направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич