Справа № 120/15109/24
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 березня 2025 р. Справа № 120/15109/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення №14812/02-32-24-11/ НОМЕР_1 від 29.09.2023 про виключення позивача з Реєстру платників єдиного податку; зобов`язання відповідача поновити реєстрацію позивача в Реєстрі платників єдиного податку з 29.09.2023 та внести відповідний запис до Реєстру платників єдиного податку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 29.09.2023 відповідачем прийнято рішення №14812/02-32-24-11/ НОМЕР_1 про виключення її з реєстру платників єдиного податку з підстав наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. На переконання позивача таке рішення прийнято відповідачем з порушенням норм податкового законодавства. Так, позивач вказує, що контролюючим органом жодним чином не обґрунтовано появу податкової заборгованості. Крім того, перевірка суб`єкта підприємницької діяльності платника єдиного податку щодо порушення вимог перебування на спрощеній системі оподаткування не може бути предметом камеральної перевірки, яка і була проведена в даному випадку. З огляду на наведене позивач вважає рішення від 29.09.2023 протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Наведене зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 18.11.2024 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

03.12.2024 за вх.№70379/24 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідач вказує, що обґрунтований розрахунок заборгованості із єдиного податку в сумі 26 700, 25 грн, що стало причиною для прийняття рішення про виключення позивача із Реєстру платників єдиного податку від 29.09.2023, із зазначенням періодів, у яких формувалась вказана заборгованість та підстав її виникнення, не є можливим, оскільки у зв`язку зі зміною податкової адреси платника, в реєстраційних даних платника некоректно відображена інформація щодо реєстрації платника єдиного податку, її припинення, а також повторної реєстрації платника єдиного податку. Відповідач зауважує, що відповідно до відомостей з ЄДР, наявних в ІКС Податковий блок, ФОП ОСОБА_2 перебувала на податковому обліку в Генічеській ДПІ ГУ ДПС у Херсонській області, АРК Крим та м. Севастополь з 14.01.2010 за податковою адресою: АДРЕСА_2 . Дата переходу на спрощену систему оподаткування - 01.01.2012. Відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням надійшли до Генічеської ДПІ 09.12.2014. Стан платника змінився на «Припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті)», дата прийнята рішення про припинення - 08.12.2014. Проте, інформація щодо виключення з реєстру платників єдиного податку у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності в реєстраційних даних відсутня. Відомості про Державну реєстрацію фізичної особи - підприємця надійшли до Могилів-Подільської ДПІ 21.07.2015. Стан платника змінився на «платник податків за основним місцем обліку», дата державної реєстрації - 21.07.2015, орган державної реєстрації - Могилів-Подільська РДА, податкова адреса: АДРЕСА_3 , дата реєстрації платником ЄСВ - 21.07.2015. Таким чином, позивачем здійснено повторну реєстрацію підприємницької діяльності. 20.07.2015 (до повторної державної реєстрації підприємницької діяльності) позивачем до Могилів-Подільської ДПІ подано заяву на застосування спрощеної системи оподаткування (тип заяв - первинна реєстрація), яка була закрита для редагування у зв`язку з помилками. Однак, 27.07.2015 платнику сформовано та видано Витяг з реєстру платників єдиного податку, в якому зазначена дата обрання або переходу на спрощену систему оподаткування - 01.01.2012. 15.03.2017 позивачем подано заяву на застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з внесенням змін до свідоцтва платника єдиного податку (зміна прізвища), та сформовано Витяг з реєстру платників єдиного податку, в якому зазначена дата обрання або переходу на спрощену систему оподаткування - 01.01.2012. Інформація щодо сплати єдиного податку за період з 08.2015 по 03.2017 в ІКС відсутня. 01.03.2017 за основним місцем обліку Могилів-Подільська ДПІ відкрито платнику ІКП за КБК 18050400. З квітня 2017 року і по грудень 2021 року в ІКП позивачем за КБК 18050400 відображено сплату єдиного податку, та відсутні нарахування. Через відсутність нарахувань в ІКП платника за КБК 18050400 переплата по єдиному податку станом на 01.01.2022 складала 39 498 грн. 28.01.2022 (через 7 років з дня повторної реєстрації суб`єктом підприємницької діяльності) відбулась передача ІКП платника за КБК 18050400 з ДПІ за попереднім місцем обліку - ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, Генічеська ДПІ (ВЕЗ Крим, м.Керч), з сумою боргу 61 023,74 грн. На момент об`єднання карток, по платежу 18050400 єдиний податок з фізичних осіб, переплата становила 40 618,00 грн. Відділом обліку платежів управління економічного аналізу проведено злиття даних ІКП, в наслідок чого станом на 31.01.2022 виник борг в сумі 30 708,69 грн. Аналізуючи історію недоїмок в ІКП платника за КБК 18050400, виявлено, що нарахування єдиного податку по ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, Генічеська ДГІІ (ВЕЗ Крим, м. Керч) відбувалось з 20.03.2014 по 20.12.2021. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що при прийнятті рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку №14812/02-32-24-11/ від 29.09.2023 він діяв на підставі та в спосіб, передбачений законодавством.

06.12.2024 за вх.№71246/24 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано заявлені позовні вимоги та наведено заперечення щодо аргументів відповідача, викладених у відзиві.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

26.09.2023 відповідачем проведено камеральну перевірку щодо порушення умов перебування платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування, за підсумками якої складено акт №15832/02-32-24/11/.

Так, перевіркою встановлено, що позивачем порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів по коду платежу 18050400 Єдиний податок з фізичних осіб, в сумі 26 700, 25 грн.

На підставі висновків акту камеральної перевірки від 26.09.2023 відповідачем прийнято рішення №14812/02-32-24-11/ від 29.09.2023 про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку.

04.09.2024 позивач оскаржила вищевказане рішення в адміністративному порядку, звернувшись до Державної податкової служби України зі скаргою. Рішенням ДПС України від 28.09.2024 таку скаргу повернуто без розгляду.

Відтак, вважаючи протиправними рішення відповідача №14812/02-32-24-11/ від 29.09.2023, позивач, з метою його скасування, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Ч. 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

П. 291.2 ст. 291 Податкового кодексу України встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з п. 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений ст. 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

За положеннями п. 299.2 цієї статті центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

П. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу визначено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

6) набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті;

7) втрати платником єдиного податку третьої групи статусу електронного резидента (е-резидента).

Відповідно до пп. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів

П. 299.11 статті 299 Податкового кодексу України встановлено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, бути платником єдиного податку.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 19.02.2019 по справі № 826/7216/17 та від 05.02.2019 по справі № 805/206/17-а.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення прийнято на підставі того, що позивач має податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що підтверджується даними контролюючого органу, відомостями АІС «Податковий блок».

Водночас, суд звертає увагу, що передумовою прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку є проведення перевірки, висновки якої повинні бути викладені у відповідному акті.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем проведено камеральну перевірку, за результатом якої виявлено порушення позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів по коду платежу 18050400 Єдиний податок з фізичних осіб, в сумі 26 700, 25 грн.

За результатами проведеної камеральної перевірки податковим органом складено акт камеральної перевірки №15832/02-32-24/11/ від 26.09.2023.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути: 1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків); 2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних; 3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах; 4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні"; 5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу; 6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки; 7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу; 8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу; 9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу; 10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу; 11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.

Суд зазначає, що перелік питань, які можуть бути предметом камеральної перевірки визначений положеннями пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України є виключним.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Ст. 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється, відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Крім того, зі змісту п. 2.5.1 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджених наказом Міндоходів України від 14.06.2013 №165, вбачається, що після закінчення строку, наданого платнику податків в інформаційному (електронному) повідомленні для самостійного виправлення помилок, проводиться камеральна (електронна) перевірка, за наслідками якої складається (формується): у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - Акт про результати камеральної перевірки; у разі відсутності помилок (порушень) у податковій звітності - до впровадження в промислову експлуатацію АС "Камеральна електронна перевірка" інспектор у тій частині перевіреної звітності, що заповнюється службовими особами Міндоходів, робить відмітку у графі "порушень (помилок) не виявлено" (якщо інше не визначено Кодексом), вказує дату проведення камеральної перевірки і ставить підпис; після впровадження в промислову експлуатацію АС "Камеральна електронна перевірка" складається (формується) Довідка про результати камеральної перевірки для платників податку, які надали декларацію в електронному виді з визначеною IP-адресою. Зразок форми Акта/Довідки про результати камеральної перевірки наведено у додатку 2 до Методичних рекомендацій.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що камеральна перевірка за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення цього виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

Перевірка будь-яких інших відомостей, як-то в даному випадку щодо правомірності перебування платника на спрощеній системі оподаткування, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, візуальну перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Якщо ж під час проведення камеральної перевірки виявлено порушення податкового законодавства, контролюючий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19.03.2019 у справі №803/1908/16, від 23.08.2019 у справі №826/4242/15 та від 06.02.2020 у справі №813/87/16, від 04.05.2023 у справі № 320/1040/19.

Законодавчо установлені обмеження щодо повноважень контролюючого органу під час проведення камеральної перевірки (яка характеризується спрощеним порядком її призначення і проведення, не передбачає присутність платника та можливість подання ним пояснень тощо) є однією з гарантій прав платника, що забезпечують дотримання балансу публічних і приватних інтересів.

Камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, а тому під час проведення камеральної перевірки не має правових підстав для визначення правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування, оскільки останні перебувають поза межами цієї перевірки.

Таким чином, оскільки щодо позивача контролюючим органом не проведено документальної планової або позапланової перевірки платника податків, рішення №14812/02-32-24-11/ від 29.09.2023 про анулювання реєстрації та виключення позивача з Реєстру платників єдиного податку прийнято з порушенням норм діючого законодавства.

Також варто зауважити, що відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що обґрунтований розрахунок заборгованості із єдиного податку 26 700, 25 грн, що стало причиною для прийняття рішення про виключення позивача із реєстру платників єдиного податку від 29.09.2023 року, із зазначенням періодів, у яких формувалась вказана заборгованість та підстави її виникнення, не є можливим, адже у зв`язку зі зміною податкової адреси платника в реєстраційних даних платника некоректно відображена інформація щодо реєстрації платника єдиного податку, її припинення, а також повторної реєстрації платника єдиного податку.

Але при цьому відповідач зазначає про наявність переплати по вказаному податку станом на 01.01.2022 у сумі 39 498 грн., надалі про наявність боргу у сумі 61 023,74 грн, надалі про наявність переплати 40 618 грн та надалі про наявність боргу станом на 31.01.2022 30 708,69 грн.

З наведеного вбачається, що станом на 01.01.2022 була переплата 39 498 грн, а на кінець місяця, тобто станом на 31.01.2022 вже утворилась заборгованість - 30 708,69 грн, яка не відповідає сумі 26 700, 25 грн, що, в свою чергу, стала причиною для прийняття спірного рішення про виключення позивача із реєстру платників єдиного податку від 29.09.2023.

Суд наголошує, що у даному випадку, податковий орган дійсно не може обґрунтувати наявність заборгованості із єдиного податку у сумі 26 700, 25 грн, відповідно він й не може використовувати це як підставу для виключення позивача з реєстру платників єдиного податку, оскільки така позиція податкового органу прямо суперечить принципам правової визначеності та обґрунтованості рішень суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що рішення відповідача №14812/02-32-24-11/ від 29.09.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Водночас, у відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно з пунктом 19-3.1 статті 19-3 Податкового кодексу України до функцій державних податкових інспекцій належать, зокрема:

- здійснення сервісного обслуговування платників податків;

- здійснення реєстрації та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням;

- формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, Єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу;

- виконання інших функцій сервісного обслуговування платників податків, визначених законом.

Відповідно до п. 299.1 ст. 299 Податкового кодексу України реєстрація суб`єкта господарювання, як платника єдиного податку, здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Враховуючи те, що судом встановлено протиправність оскаржуваного рішення від 29.09.2023, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача поновити з 29.09.2023 реєстрацію позивача як платника єдиного податку шляхом включення її до реєстру платників єдиного податку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно платіжної інструкції №47420929 від 04.11.2024 позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 6056, 00 грн, однак за звернення до суду з даним позовом сплаті підлягав судовий збір в розмірі 3028, 00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Ч. 2 ст. 7 вказаного Закону визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Таким чином, для повернення надміру сплаченого судового збору позивачеві необхідно звернутися із відповідним клопотанням.

Відтак поверненню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума у розмірі 3 028 грн.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 73- 78, 90, 245, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позову заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області №14812/02-32-24-11/ НОМЕР_1 від 29.09.2023.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області поновити з 29.09.2023 реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку шляхом включення її до реєстру платників єдиного податку.

Стягнути з Головного управління ДПС у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3 028 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 03.03.2025 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна