Справа № 160/28465/24
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ремез К.І.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Кібер Буллет" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження,-
24.10.2024 за допомогою підсистеми «Електронний Суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Кібер Буллет" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про протиправним та скасування розпорядження про анулювання ліцензій з вимогами про:
Розпорядженням ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 359-рл від 16.10.2024 вищевказані ліцензії були анульовані, у зв`язку з чим ТОВ «Кібер Буллет» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за захистом свої прав. На думку позивача контролюючим органом порушено встановлену Законом України № 481/95-ВР процедуру прийняття розпоряджень про анулювання ліцензій, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із цим позовом.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді К.І. Ремез.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2024 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кібер Буллет» про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
04.11.2024 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що ? ?? 15.10.2024 5046- « ? « » ( 45587740) 15.10.2024 9030, 9028, ? : . , . -, .23, ? « » ( 45587740). 15.10.2024 5046- ?? ?: . , . -, .23 « ? « » , : . 80.2.5 .80.2 .80 ?. ? «? » ( 45587740) : . , . -, .23, /? ? , ? ? ?, ? ?? .
?, ? 15.10.2024 2528/04-36-09-02/45587740 « ? ? ? ? «? » ( 45587740) . , . - ?, .23.
07.11.2024 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказує на те, що ст. 15 Закону України №481/95-ВР передбачає, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі: акта, що засвідчує факт відмови суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та/або його посадових (службових) осіб без законних підстав у допуску уповноважених представників контролюючого органу до проведення перевірки, складеного відповідно до вимог пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису. З поданих відповідачем доказів вбачається, що мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису у відповідача відсутня. Також позивач зазначає, що, відповідачем не надано жодних доказів надсилання відповідних актів на адресу позивача. У зв`язку із викладеним вище, на думку позивача існують всі підстави для ухвалення судом рішення про визнання протиправними та скасування відповідних розпоряджень відповідача про анулювання ліцензій виданих позивачу.
14.11.2024 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення, у яких відповідач підтримав позицію, викладену у відзиві на позов.
З 18.11.2024 по 21.02.2025 справа перебувала у Третьому апеляційному адміністративному суді.
Згідно положень статті 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
? ?? 15.10.2024 5046- « ? « » ( 45587740) 15.10.2024 9030, 9028, ? : . , . -, .23, ? « » ( 45587740).
15.10.2024 5046- ? : . , . -?, .23 « ?? « » ? , ?: . 80.2.5 .80.2 .80 ?.
? ? « » ( 45587740) : . , . -?, .23, / , ? ?, ? .
?, ? 15.10.2024 2528/04-36-09-02/45587740 « ? ? ? ? «? » ( 45587740) . , . - ?, .23.
Розпорядженням ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 359-рл від 16.10.2024 вищевказані ліцензії були анульовані.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом- сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (надалі - Закон № 481/95).
Згідно ст. 1 Закону № 481/95, роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.
Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Відповідно до ст. 15 Закону № 481/95, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік.
Також статтею 15 Закону № 481/95 визначено, що у додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.
Анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії. (стаття 1 Закон № 481/95).
В свою чергу, статтею 15 Закону № 481/95 визначено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі, зокрема, акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису.
Крім того, стаття 3 Закону № 481/95 також містить аналогічне твердження щодо того, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження про таке анулювання на підставі: акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису.
При цьому, статтею 3 Закону № 481/95 також передбачено, що розпорядження про анулювання ліцензії приймається, зокрема, на шістнадцятий робочий день з дня, наступного за днем вручення суб`єкту господарювання акта, що є підставою для анулювання ліцензії.
Орган ліцензування на наступний робочий день після прийняття розпорядження про анулювання ліцензії:
- вносить інформацію щодо розпорядження про анулювання ліцензії до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та/або Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також оприлюднює його на своєму офіційному веб-сайті;
направляє суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про анулювання ліцензії в порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України.
Ліцензія анулюється та вважається недійсною з дня оприлюднення розпорядження про анулювання ліцензії на офіційному веб-сайті органу ліцензування.
Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку. (абз. 16 ст. 15 Закону № 481/95).
Згідно із частиною 1 статті 16 Закону №481/95-ВР) контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Так, зі змісту оскаржуваного розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області «Про анулювання ліцензій» №359-рл від 16.10.2024 року встановлено, що підставою для анулювання ліцензії ТОВ «Кібер Буллет» на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами є встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню.
Підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження є Акт про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню.
Оцінюючи обґрунтованість висновків відповідача щодо відсутності ТОВ «Кібер Буллет» за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню, а також наявність встановлених законодавством підстав для анулювання ліцензій, суд зазначає про таке.
Так, Законом № 481/95 встановлено певний порядок для прийняття рішення про анулювання ліцензії, а саме, наявність підстав для прийняття рішення визначених вказаним законом та строки прийняття рішення.
Проте, належних доказів надіслання акту про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню ТОВ «Кібер Буллет» відповідачем до суду не надано.
Долучений до матеріалів справи, під час розгляду справи чек про відправку рекомендованого листа на адресу ТОВ «Кібер Буллет», не спростовує наведених вище висновків.
Окрім того, слід вказати про те, що акт прийнято 15.10.2024 року, а розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області «Про анулювання ліцензії» №359-рл прийнято 16.10.2024 року, тобто на наступний день після складання акту про неможливість проведення фактичної перевірки позивача.
Відтак, платник податків був позбавлений можливості спростувати встановлені цим документом обставини вчинення ним порушення законодавства.
Суд доходить висновку, що відповідачем було винесено спірне розпорядження про анулювання його ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами передчасно - до моменту спливу, законодавчо визначеного статтею 3 Закону № 481/95 строку.
Також суд доходить висновку про порушення податковим органом строку, передбаченого ст. 3 Закону України № 481/95, щодо прийняття відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження на шістнадцятий робочий день з дня, наступного за днем вручення суб`єкту господарювання акта, що є підставою для анулювання ліцензії.
Відповідно до статті 15 Закону № 481/95 визначено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі, зокрема, акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису.
З доданих до відзиву на позовну заяву фотографій неможливо встановити у якому місті, за яких обставин та ким були зроблені вказані фотографії.
До справи долучено фото паркану, однак, таке фото не підтверджує сам по собі факт відсутності ТОВ «Кібер Буллет» за адресою м. Дніпро, вул. Алма-Атинська, 23.
Отже, додані до відзиву на позовну заяву фотографії не містять інформації щодо предмета доказування.
З урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Отже, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ходу судового розгляду справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Кібер Буллет" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 205, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Кібер Буллет" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез