Справа № 200/3953/24
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про встановлення судового контролю

03 березня 2025 року Справа №200/3953/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати звіт про виконання рішення суду від 31.10.2024 у справі № 200/3953/24, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі № 200/3953/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.09.2023 № 00, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.10.2022 про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи 31.05.2012, з 27.01.2013 по 31.01.2013, 28.02.2013, з 28.04.2013 по 30.04.2013, з 29.05.2013 по 31.05.2013, з 29.12.2020 по 16.01.2021, з 24.08.2021 по 07.09.2021, з 06.11.2021 по 10.11.2021, з 12.11.2021 по 19.11.2021, з 11.01.2022 по 24.01.2022 за ст. 14, пост. 202, підземні, сп.1, р.1, п-р1, п. а-в, а також періодів проходження військової служби в особливий період з 27.05.2020 по 28.12.2020, з 17.01.2021 по 23.08.2021, з 08.09.2021 по 05.11.2021, з 11.11.2021 по 11.11.2021, з 20.11.2021 по 10.01.2022, з 25.01.2022 по 04.10.2022 до пільгового та страхового стажу роботи з розрахунку один місяць такої служби за три місяці.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2024 повернуто апеляційну скаргу відповідача, ухвалою від 18.02.2025 відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

19.02.2025 до суду надійшла заява позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати звіт про виконання рішення суду від 31.10.2024 у справі № 200/3953/24 протягом 10 днів з дня набрання ухвалою законної сили, оскільки рішення суду набрало законної сили 09.12.2024, виконавчий лист у справі виданий 27.12.2024, проте відповідач не виконує рішення.

Того ж дня, 19.02.2025, відповідач отримав заяву позивача в системі Електронний суд, втім, зважаючи на отримання її після 17-00 суд вважає заяву врученою відповідачу 20.02.2025.

При цьому станом на 03.03.2025, жодних доказів виконання рішення суду відповідачем не надано.

Відповідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційній нормі про обов`язковість судового рішення кореспондують положення норми статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

В рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах "Алпатов та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч.ч. 2-3 ст. 382-1 цього Кодексу за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Закон не визначає певного переліку підстав покладення на суб`єкта владних повноважень такого обов`язку. За змістом норм статті 129-1 Конституції України, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо обов`язковості судового рішення такою підставою є обставини, які ставлять під сумнів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення. Закон також дозволяє встановлення судового контролю одразу із прийняттям рішення у справі.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, само по собі є підставою для його виконання, що визначено ч. 2 ст. 372 КАС України.

Рішення у цій справі набрало законної сили, станом на теперішній час докази його виконання відповідачем відсутні.

Враховуючи встановлені обставини щодо відсутності відомостей про виконання відповідачем рішення у справі, в суду наявні підстави для зобов`язання його подати до суду звіт про виконання рішення у даній справі.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 02.04.2020 у справі № 9901/598/19.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі № 200/3953/24 протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.С. Михайлик