Справа № 523/16260/24
Суддя: Кремер І. О.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/21/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2025 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Павлова О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Саінчук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі, в залі судових засідань № 24, адміністративну справу № 523/16260/24 за позовом представника позивача Саінчук Аріадни Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Саінчук А.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що інспектором поліції УПП в Одеській області Казак В.В. відносно ОСОБА_1 було складено постанову Серії ЕНА Серії № 2849007 від 17.08.2024 року, відповідно до якої 17.08.2024 року, близько 00 год. 02 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Nissan Leaf», н/з НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. Училищна, 3, не увімкнув показчик повороту праворуч при зміні напрямку руху, чим порушив п. 9.2.б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України. Даною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Окрім того, інспектором поліції УПП в Одеській області Казак В.В. відносно ОСОБА_1 було складено постанову Серії ЕНА Серії № 2848992 від 17.08.2024 року, відповідно до якої 17.08.2024 року, близько 00 год. 43 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Nissan Leaf», н/з НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. Івана Мазепи (Островського), 21, проїхав перехрестя на заборонений сигнал червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3е ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України. Даною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Не погодившись із вказаними постановами, ОСОБА_1 подав скаргу на дії та бездіяльність співробітників поліції, за результатами якої рішеннями начальника УПП в Одеській області ДПП Рубан Р. від 05.09.2024 року постанову Серії ЕНА Серії № 2848992 від 17.08.2024 року було скасовано, а постанову Серії ЕНА Серії № 2849007 від 17.08.2024 року залишено без змін.

Однак, ОСОБА_1 не погоджується із постановою Серії ЕНА Серії № 2849007 від 17.08.2024 року з тих підстав, що працівники поліції зупинили позивача, при цьому один із працівників поліції не представився та не пред`явив своє службове посвідчення. Позивач не визнає свої вини в інкримінованому правопорушенні, оскілки він таке не скоював та жодного доказу в підтвердження його вини не має. Більш того, працівники поліції надали позивачу тільки одну постанову, та працівник поліції Титаренко В.О. повідомив, що він помилково виписав постанови. Однак, 18.08.2024 року, перевіривши у мобільному застосунку наявність штрафів, позивач виявив, що обидва штрафи наявні та дійсні.

На підставі вищенаведеного, просить суд поновити строк звернення до суду позовом, задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову інспектора поліції УПП в Одеській області Казак В.В. Серії ЕНА Серії № 2849007 від 17.08.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КпАП України, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд констатує, що представником відповідача УПП в Одеській області ДПП Димон І. було надано до суду відзив на позову заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні даного позову. Обґрунтовуючи свої заперечення проти даного позову представник відповідача вказує на те, що 17.08.2024 року під час несення служби працівники поліції виявили водія, як пізніше стало відомо гр. ОСОБА_1 , який 17.08.2024 року на початку комендантської години о 00 год. 02 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Училищна, 3, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Nissan Leaf», н/з НОМЕР_1 , не увімкнув світловий показчик повороту праворуч при зміні напрямку руху, чим порушив п. 9.2б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України. За результатами встановлених обставин, інспектором поліції Казак В.В. було винесено постанову Серії ЕНА Серії № 2849007 від 17.08.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КпАП України. Факт вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення та процес розгляду справи підтверджується відеозаписом зі службового відеореєстратора, який розташований у службовому транспортному засобі поліцейських та витягами з відеозаписів з портативного нагрудного відеореєстратора поліцейського № 471357 (1) та № 471357 (2). Із вказаних витягів із записів вбачається, що під час спілкування із працівником поліції ОСОБА_1 не заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення та повністю визнає вину стосовно не увімкнення ним світлового показчика повороту при зміні напрямку руху та як наслідок порушення п. 9.2б ПДР.

Суд констатує, що 14.01.2025 року представник позивача Саінчук А.О. подала до суду заяву про зміну підстав позову, і якій вказує на те, що після отримання відзиву на позовну заяву, після ознайомившись із заявою про залишення позовної заяви без розгляду, відео ПВР 471357, ознайомлення зі змістом постанови серії ЕНА №2849007 від 17.08.2024 року, у сторони позивача виникла необхідність змінити підстави позову. Позивач ознайомився зі змістом постанови серії ЕНА №2849007 від 17.08.2024 року тільки після відкриття провадження по справі. З відеозапису з ПВР 471357 від 17.08.2024 року вбачається, що позивач фотографував та ознайомився зі змістом лише постанови серії ЕНА № 2848992 від 17.08.2024 року. Більш того, сам співробітник поліції зазначив, що потім допишу в оскаржувану постанову відеореєстратор. Так, співробітники поліції не надавали ОСОБА_1 оскаржувану постанову серії ЕНА №2849007 від 17.08.2024 року, оскільки позивач не підписав постанову серії ЕНА № 2848992 від 17.08.2024 року, яку скасував відповідач. Окрім того, інспектором поліції було допущено порушення вимог ст. 19 Конституції України, статті 289 КУпАП, ч. 2 статті 291 КУпАП, оскільки постанову серії ЕНА №2849007 від 17.08.2024 року не вручено позивачу, не направилено її по пошті, відсутні в матеріалах справи докази повернення та не вручення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 .

У постанові серії ЕНА №2849007 від 17.08.2024 року значиться дата та місце скоєння: 17.08.2024 року о 00:02:05, м. Одеса, вул. Училищна, 3. Проте, із ПВР 471357 не можливо встановити дату та місце скоєння правопорушення, оскільки відео з ПВР 471357 не фіксує правопорушення (початок запису 17.08.2024 року о 00:05).

З приводу відеореєстратора, представник позивача вказувала на те, що ані ПВР 471357, ані відеореєстратор не фіксують місце та дату та час правопорушення. У відео файлі відсутня наступна інформація: модель відеореєстратора, дата та час запису (початок та кінець запису), неможливо встановити місце та дату правопорушення, яке нібито зафіксовано в постанові серії ЕНА №2849007 від 17.08.2024 року. Більш того згідно протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 16.10.2024 року файл підписаний відеореєстратор рух.mp4 - 16.10.2024 о 15:25:04. В самому відео неможливо встановити місце та дату, час його запису. Позивач постійно вмикає світловий покажчик повороту при здійсненні повороту. Більш того, співробітники не постійно вели запис всіх дій позивача. Якщо уважно переглянути відео, то приблизно 3 секунди співробітники поліції не бачили ОСОБА_1 . Так у транспортному засобі Nissan Leaf покажчик вмикається вручно, а от вимикається він автоматично. Так на перехресті трамвайних шляхів нерівна дорога, і як тільки водій вирівнює руль, або різко його повертає вліво/вправо, - покажчик вимикається автоматично. Від так, стверджувати той факт, що ОСОБА_1 не вмикав покажчик повороту, - не припускається можливим. Поліція бачила тільки факт завершення маневру, а не весь маневр. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Окрім того, відеореєстратор не може бути належним та допустимим доказом, оскільки інформацію щодо цього запису внесено кульковою ручкою, не допускаються будь-які виправлення в оскаржуваній постанові.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача Саінчук Р.В. в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав, викладених заяві про зміну підстав позову, просили суд ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце слухання справи.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 (далі ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Судом встановлено, що інспектором поліції УПП в Одеській області Казак В.В. було винесено постанову Серії ЕНА № 2849007 від 17.08.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Так, із постанови Серії ЕНА № 2849007 вбачається, що 17.08.2024 року, близько 00 год. 02 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Nissan Leaf», н/з НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. Училищна, 3, не увімкнув показчик повороту праворуч при зміні напрямку руху, чим порушив п. 9.2.б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Суд зазначає, що інспектором поліції УПП в Одеській області Казак В.В. відносно ОСОБА_1 також було складено постанову Серії ЕНА № 2848992 від 17.08.2024 року, відповідно до якої 17.08.2024 року, близько 00 год. 43 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Nissan Leaf», н/з НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. Івана Мазепи (Островського), 21, проїхав перехрестя на заборонений сигнал червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3е ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України. Даною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Не погодившись із вказаними постановами, ОСОБА_1 подав скаргу на дії та бездіяльність співробітників поліції, за результатами якої рішеннями начальника УПП в Одеській області ДПП Рубан Р. від 05.09.2024 року постанову Серії ЕНА Серії № 2848992 від 17.08.2024 року було скасовано, а постанову Серії ЕНА Серії № 2849007 від 17.08.2024 року залишено без змін.

Відповідно до п. 9.2б Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Диспозиція ч. 2 ст. 122 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність водія за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Суд констатує, що представником відповідача до відзиву на позовну заяву будо додано відеозапис, на якому відображено подію, зазначену в оскаржуваній постанові Серії ЕНА № 2849007 від 17.08.2024 року, який підтверджує обставини, викладені в постанові.

Зокрема, на вказаному відеозаписі (файл «Відеореєстратор рух» 01:09) зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п. 9.2.б ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, а саме, керуючи автомобілем марки «Nissan Leaf», н/з НОМЕР_1 , позивач не увімкнув показчик повороту праворуч при зміні напрямку руху.

Також із відеозапису із нагрудної камери (боді камери) працівника поліції (файл № 471357 (1)) вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції та повідомлено, що причиною зупинки слугувало порушення ПДР та вчинення адміністративного правопорушення.

Також на файлі 471357 (1) 00:56:38 відображено, що працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що розпочинається слухання справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, а саме не увімкнення показчика повороту праворуч при зміні напрямку руху. Під час розгляду справи працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 із відео доказом факту порушення (запис відео реєстратора), після чого, працівник поліції повідомив правопорушника, що у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Окрім того, на файлі № 471357 (2) 01:05:00 чітко вбачається, що ОСОБА_1 визнає свою вину у скоєному правопорушенні щодо не увімкнення показчика повороту при змінні напрямку руху, не оспорює та підтверджує наявність такого факту.

Як висновок із оглянутих судом відеофайлів, наданих стороною відповідача до відзиву на позовну заяву, суд зазначає, що між ОСОБА_1 виник спір з приводу непогодження позивача щодо складення постанови Серії ЕНА № 2848992 від 17.08.2024 року з приводу проїзду перехрестя на заборонений сигнал червоний сигнал світлофора, яка в подальшому Рішенням начальника УПП в Одеській області ДПП Рубан Р. від 05.09.2024 року була скасована.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд констатує, що у оскаржуваній постанові Серії ЕНА № 2849007 від 17.08.2024 року , а саме у графі 7 зазначено, що до постанови додаються ПВР 471357 та відео реєстратор (запис внесено кульковою ручкою).

Як вбачається із дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського (боді камери), інспектором поліції Казак В.В. під час оформлення постанови засобами друку помилково не було зазначено у постанові відеореєстратора, на що його увагу звернув інший працівник поліції.

В той же час суд зауважує, що саме запис з відео реєстратора слугував тим доказом, який був наданий ОСОБА_1 , на його вимогу, для огляду в підтвердження факту порушення ним п. 9.2б ПДР, за результатами огляду якого позивач погодився із фактом такого порушення, зазначивши при цьому, що це єдине правопорушення, яке працівники поліції дійсно можуть довести.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги той факт, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності працівниками поліції ОСОБА_1 було ознайомлено із усіма доказами, які підтверджували факт порушення ним п. 9.2б ПДР, а саме записом відео реєстратора, жодного доказу приховано від позивача не було, із наданим для ознайомлення записом із відео реєстратора під час розгляду справи ОСОБА_1 погоджувався, а тому суд доходить висновку, що запис із відео реєстратора (файл «Відеореєстратор рух») в супереч твердження сторони позивача є належним та допустимим доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Таким чином, суд констатує, що інспекторами поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 122 КпАП України та складено постанову Серії ЕНА № 2849007 від 17.08.2024 року, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспекторами патрульної поліції в межах санкції статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 8 КУпАП).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.1 ПДР ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.3, 1.4 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Отже, розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Оскільки оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, доказів, які мали спростувати факт відсутності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає висновки відповідача по справі, про порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для доказування винуватості особи, оскільки обставини, з якими закон пов`язує настання даних подій відповідачем доведені повністю, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

З приводу клопотання сторони позивача щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, то суд зазначає наступне.

17.09.2024 року позивач отримав лист-відповідь від 05.09.2024 року щодо результатів розгляду скарги представника позивача, що підтверджується копією конверта, роздруківка з офіційного сайту Укрпошта, накладною.

Позивач намагався скасувати постанови в досудовому порядку, шляхом подання скарги до відповідача. 17.09.2024 року позивач отримав лист-відповідь від 05.09.2024 року щодо результатів розгляду скарги представника позивача, що підтверджується копією конверта, роздруківка з офіційного сайту Укрпошта, накладною. Однак навіть в цьому листі не було оскаржуваної постанови.

КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З огляду на те, що у позивача була відсутня копія оскаржуваної постанови, беручи до уваги незначний строк пропуску звернення до суду з даним позовом, суд доходить висновку, що слід поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 9, 72-74, 77, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовну заяву представника позивача Саінчук Аріадни Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду виготовлено 03 березня 2025 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер