Справа № 990/74/25
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 березня 2025 року

м. Київ

справа №990/74/25

адміністративне провадження № П/990/74/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Шарапи В.М., Бевзенка В.М., Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ :

25 лютого 2025 року до Верховного Суду, як суду першої інстанції, надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_2 ) до Вищої ради правосуддя (далі - відповідач, ВРП), у якій він просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 22 січня 2025 року № 102/3дп/15-25 «Про відмову у притягненні судді Господарського суду Житомирської області ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та припинення дисциплінарного провадження»;

- зобов`язати повторно розглянути дисциплінарну справу К-4175/0/7-24.

Позовні вимоги обґрунтовує незаконністю оскаржуваного рішення, оскільки члени Вищої ради правосуддя, оцінюючи результати службової діяльності державних службовців, вийшли за межі визначених законом повноважень.

На переконання позивачки, рішення Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 22 січня 2025 року № 102/3дп/15-25 ухвалено з порушенням статті 50 Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 лютого 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів: Бевзенка В.М., Стеценка С.Г., Тацій Л.В., Шарапи В.М.

Перевіряючи наявність передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підстав для відкриття провадження у справі, Верховний Суд виходить з такого.

Частина друга статті 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів, які мають своїм завданням справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Положеннями статті 131 Конституції України визначено, що в Україні діє Вища рада правосуддя.

Відповідно до закону в системі правосуддя утворюються органи для забезпечення розгляду справ щодо дисциплінарної відповідальності суддів і прокурорів.

Відповідно до частини четвертої статті 22, частини першої статті 266 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні, зокрема, справи щодо законності актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя, а також законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.

Зазначеним нормам процесуального закону кореспондують приписи частини першої статті 35 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», згідно з якою, рішення Вищої ради правосуддя може бути оскаржене до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Органом Вищої ради правосуддя для розгляду справ щодо дисциплінарної відповідальності суддів є Дисциплінарні палати, які утворюються з числа членів Ради (стаття 108 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», стаття 26 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).

Стаття 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII (далі - Закон № 1798-VIII) унормовує, що дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя.

Дисциплінарне провадження розпочинається після отримання Вищою радою правосуддя скарги щодо дисциплінарного проступку судді, з повідомленням про вчинення дисциплінарного проступку суддею (дисциплінарної скарги), поданої відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», або за ініціативою Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя чи за зверненням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом.

Дисциплінарне провадження включає:

1) попередню перевірку дисциплінарної скарги, вивчення матеріалів для встановлення ознак вчинення суддею дисциплінарного проступку, ухвалення рішення про залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги, відмову у відкритті дисциплінарної справи або відкриття дисциплінарної справи;

2) підготовку дисциплінарної справи до розгляду, розгляд дисциплінарної справи та ухвалення рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності;

3) розгляд скарги на рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 реалізувала своє право на звернення до Вищої ради правосуддя зі скаргою на дії судді Господарського суду Житомирської області ОСОБА_3 щодо проявів неетичної поведінки стосовно працівника секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. У скарзі навела факти, що свідчили, на її думку, про вчинення суддею дисциплінарного проступку.

Рішенням від 22 січня 2025 року № 102/3дп/15-25 Третя Дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя за результатом розгляду дисциплінарної справи відмовила у притягненні судді Господарського суду Житомирської області ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та припинила дисциплінарне провадження. Зазначено, що рішення може бути оскаржене до Вищої ради правосуддя в порядку і строки, встановлені статтею 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

Згідно з частиною другою статті 50 Закону № 1798-VIII за результатами розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарна палата ухвалює рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді.

Частиною першою статті 51 Закону № 1798-VIII передбачено, що право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення.

Скаржник має право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя за наявності дозволу Дисциплінарної палати на таке оскарження.

Скарга на рішення Дисциплінарної палати може бути подана виключно до Вищої ради правосуддя (частина третя статті 51 Закону № 1798-VIII).

Право на оскарження до суду рішення Вищої ради правосуддя, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, має суддя, щодо якого було ухвалено відповідне рішення, та скаржник, якщо рішення Вищої ради правосуддя ухвалене за його скаргою (частина друга статті 52 Закону № 1798-VIII).

Рішення Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя може бути оскаржено до Вищої ради правосуддя (частина четверта статті 35 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).

Виходячи зі змісту позовних вимог, позивачка просить скасувати рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя, яке, з урахуванням спеціальних вимог частини четвертої статті 35 та частини третьої статті 51 Закону № 1798-VIII, може бути оскаржене виключно до Вищої ради правосуддя.

Необхідно зауважити, що Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово висловлювала свою позицію щодо можливості розгляду судами спорів, ініційованих заявниками дисциплінарних скарг (скаржниками) щодо оскарження рішень, дій та/або бездіяльності членів Вищої ради правосуддя, а також її дисциплінарних палат.

Практика вирішення Великою Палатою Верховного Суду подібних питань є усталеною і зводиться до того, що рішення дисциплінарного органу Вищої ради правосуддя, як і дії членів її відповідних дисциплінарних палат, не можуть бути самостійним предметом судового розгляду.

Наведене відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 22 квітня 2021 року у справі №9901/384/20.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд зауважує, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, затим, оскільки спір, за вирішенням якого звернувся позивач, не підлягає судовому розгляду, тому суд не зазначає, до юрисдикції якого суду віднесено його вирішення.

Відповідно до вимог частини другої статті 170 КАС України про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви.

Оскільки Законом передбачений інший порядок розгляду скарг на рішення дисциплінарної палати шляхом звернення до спеціального уповноваженого органу, яким є Вища рада правосуддя, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 22, 170, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Стрелець Т.Г.

Судді: Бевзенко В.М.

Стеценко С.Г.

Тацій Л.В.

Шарапа В.М.