Справа № 200/668/25
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року Справа№200/668/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення № 770 від 19.12.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язання повторно розглянути заяву від 12.12.2024 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши період роботи з 20.11.1990 року по 27.04.1994 року у Краснолиманському малому підприємстві «Спектр» на посаді краскотерщика.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 12.12.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатській області від 19.12.2024 року № 770, яке розглянуло заяву за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу 15 років. Згідно з підрахунком управління страховий стаж становить 14 років 02 місяці 03 дні.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 з 20.11.1990 року по 27.04.1994 року у Краснолиманському малому підприємстві «Спектр» на посаді краскотерщика, оскільки відсутня посада відповідальної особи при звільненні.

З зазначених підстав позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком через недостатність страхового стажу.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, оскільки він самостійно не заповнював трудову книжку, це робили кадрові працівники підприємства, за яких позивач не може нести відповідальність.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано письмовий відзив від 12.02.2025 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач 12.12.2024 року звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийняло рішення від 19.12.2024 року № 770 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Вік позивача на момент звернення до пенсійного органу 65 років.

Необхідний страховий стаж відповідно до статті 26 Закону №1058: з 1 січня 2022 року після досягнення віку 60 років становить не менше 30 років; після досягнення 63 років з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року становить - 22-32 роки, - починаючи з 1 січня 2019 року становить не менше 15 років.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637). Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.93 № 301 (із змінами від 27.12.2018) «Про трудові книжки працівників» наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (із змінами від 06.10.2014) - трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис і засвідчується печаткою.

За результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком від 10.10.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не було зараховано періоди згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 :

- з 27.03.1984 року по 28.08.1984 року, оскільки відсутня дата наказу на звільнення;

- з 28.08.1984 року по 19.12.1984 року, оскільки є розбіжність між датою звільнення та датою наказу про звільнення;

- з 20.11.1990 року по 27.04.1994 року, оскільки у записі про звільнення відсутня посада відповідальної особи.

Враховуючи зазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 15 років.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Крім того, просить залучити співвідповідачем Головне управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки позивач проживає у м. Слов`янську Донецької області.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить ІD-паспорт № НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що позивач 12.12.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яке розглянуло заяву за принципом екстериторіальності від 19.12.2024 року № 770, позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу 15 років.

За підрахунком відповідача страховий стаж позивача становить 14 років 02 місяці 03 дні.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 :

- з 27.03.1984 року по 28.08.1984 року, оскільки відсутня дата наказу на звільнення;

- з 28.08.1984 року по 19.12.1984 року, оскільки є розбіжність між датою звільнення та датою наказу про звільнення;

- з 20.11.1990 року по 27.04.1994 року, оскільки у записі про звільнення відсутня посада відповідальної особи.

Період роботи з 27.03.1984 року по 19.12.1984 року позивачем не оскаржується.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо неврахування до страхового стажу при призначені пенсії за віком позивачу періодів роботи згідно його трудової книжки з підстав нечіткості дати наказу про звільнення та несплати страхових внесків роботодавцем, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до частини 2 ст. 26 Закону України № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком, зокрема з 1 січня 2022 року після досягнення віку 60 років, якщо страховий стаж становить не менше 30 років; після досягнення 63 років з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року становить - 22-32 роки, - починаючи з 1 січня 2019 року становить не менше 15 років.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Право на призначення пенсії обґрунтовується також Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Спору між сторонами стосовно відсутності записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 20.07.1978 немає. Зокрема, щодо спірного періоду наявний такий запис:

- з 20.11.1990 року по 27.04.1994 року працював в Краснолиманському малому підприємстві «Спектр» на посаді краскотерщика.

У записі про прийняття та звільнення наявні номера та дати наказів, наявний підпис особи зазначеного підприємства, однак відсутня посада відповідальної особи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Таким чином, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудової книжки з вини підприємства-роботодавця.

Крім того, суд зауважує, що певні недоліки чи неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства-роботодавця не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Верховний Суд у постановах від 28.02.2018 року у справі №428/7863/17, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі №423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а неодноразово висловлював позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування територіальним органом ПФУ до страхового стажу позивача періоду роботи з 20.11.1990 року по 27.04.1994 року в Краснолиманському малому підприємстві «Спектр» на посаді краскотерщика.

Визнаний у спірному рішенні страховий стаж позивача складає 14 років 01 місяці 03 дні. З урахуванням неприйнятого відповідачем стажу, який складає 3 роки 05 місяців 08 днів, страховий стаж позивача становить 17 років 09 місяців 11 днів, який передбачений частиною другою статті 26 Закону № 1058-IV.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача, в якій він просить залучити співвідповідачем Головне управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки позивач проживає у м. Слов`янську Донецької області, суд зауважає, що вказане управління не розглядало заяву позивача про призначення пенсії і тому, не порушевало його прав на пенсійне забозпечення.

З зазначених причин, заява відповідача про залучення співвідповідачем Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області є необгрунтованою і не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, площа Народна, буд. 4, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 770 від 19.12.2024 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.12.2024 року про призначення пенсії за віком згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати первинного звернення, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 20.11.1990 року по 27.04.1994 року у Краснолиманському малому підприємстві «Спектр» на посаді краскотерщика.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 03 березня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова