Справа № 200/8077/24
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року Справа№200/8077/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якої просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, яке оформлене листом від 17.10.2024 року № 04-1714-2024, у відмовленні позивачу в наданні довідок щодо суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням розміру суддівської винагороди судді, який визначено: абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 року № 1082-ІХ станом на 01 січня 2021 року в розмірі 2270,00 грн для працездатних осіб, що складає 112365,00 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 68100,00 грн (2270,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 40860,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 3405,00 грн; абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 року № 1928-ІХ станом на 01 січня 2022 року в розмірі 2481,00 грн для працездатних осіб, що складає 122809,50 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 74430,00 грн (2481,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 44658,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 3721,50 грн; абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 року № 2710-ІХ станом на 01 січня 2023 року в розмірі 2684,00 грн для працездатних осіб, що складає 132858,00 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 132858,00 грн (2684,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 48312,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 4026,00 грн; абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 року № 3460-ІХ станом на 01 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн для працездатних осіб, що складає 149886,00 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 90840,00 грн (3028,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 54504,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 44542,00 грн;

- зобов`язати відповідача надати позивачу довідки щодо суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням розміру суддівської винагороди судді, який визначено: абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 року № 1082-ІХ станом на 01 січня 2021 року в розмірі 2270,00 грн для працездатних осіб, що складає 112365,00 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 68100,00 грн (2270,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 40860,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 3405,00 грн; абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 року № 1928-ІХ станом на 01 січня 2022 року в розмірі 2481,00 грн для працездатних осіб, що складає 122809,50 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 74430,00 грн (2481,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 44658,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 3721,50 грн; абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 року № 2710-ІХ станом на 01 січня 2023 року у розмірі 2684,00 грн для працездатних осіб, що складає 132858,00 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 132858,00 грн (2684,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 48312,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 4026,00 грн; абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 року № 3460-ІХ станом на 01 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн для працездатних осіб, що складає 149886,00 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 90840,00 грн (3028,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 54504,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 44542,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що він є суддею Торезького міського суду Донецької області у відставці з 28.12.2010 року та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди діючого судді.

Зазначає, що 16.10.2024 року звернувся до відповідача із заявою щодо видачі довідок для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, але листом від 17.10.2024 року № 04-1714-2024 відповідач відмовив у наданні цих довідок з тих підстав, що законами про Державний бюджет України у 2021-2024 роках прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, встановлено на рівні 2102,00 грн, отже, з 01.01.2021 року суддівська винагорода суддів місцевих судів обраховується від розміру посадового окладу судді, що складає 63060,00 грн, а доплати обчислюються від цього розміру посадового окладу.

Позивач із вказаними діями відповідача не погоджується і вважає їх протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач у відзиві вказує на те, що законами про Державний бюджет України на 2021-2024 роки запроваджено розрахункову величину для визначення базового розміру посадового окладу судді, яка складає 2102,00 грн, відповідні положення цих законів неконституційними не визнані та не скасовані.

Таким чином, на думку відповідача, у його діях відсутня протиправність, оскільки він у даному випадку діяв на виконання норми закону.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/8077/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач у справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується наданою копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Наказом в.о. голови Торезького міського суду Донецької області від 27.12.2010 року за № 55-к позивач звільнений з посади судді Торезького міського суду Донецької області суду з 27.12.2010 року у зв`язку з поданням заяви про відставку, на підставі Постанови Верховної Ради України "Про звільнення суддів" від 02.12.2010 року № 2762-VI.

На підставі постанови Торезького міського суду Донецької області від 20.06.2011 року у справі № 2а-8715/11 позивачу було призначено довічне грошове утримання у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить повних 26 років.

Згідно з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 року у справі № 520/12366/2020 Головним управління Пенсійного фонду України у Харківській області у грудні 2020 року було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача як судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року, в розмірі суддівської винагороди, вказаної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 02.03.2020 року № 04-295 для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці.

16.10.2024 року, як зазначається у позовній заяві, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо видачі довідок для подальшого проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Копії відповідної заяви позивачем до матеріалів справи не надано.

Разом із тим, листом від 17.10.2024 року № 04-1714-2024, який наданий у відповідь на звернення позивача від 17.10.2024 року, відповідач відмовив у наданні цих довідок з тих підстав, що законами про Державний бюджет України у 2021-2024 роках прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, встановлено на рівні 2102,00 грн, тож з 01.01.2021 року суддівська винагорода суддів місцевих судів обраховується від розміру посадового окладу судді, що складає 63060,00 грн, а доплати обчислюються від цього розміру посадового окладу.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначено Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Частиною 1 статті 4 Закону № 1402-VIII установлено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

За частиною 2 статті 4 Закону № 1402-VII зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до вимог частини 1 статті 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 2 статті 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Пунктом 1 частини 3 статті 135 Закону № 1402-VIII визначено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду складає 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Таким чином, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, прямо залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законами України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", "Про Державний бюджет України на 2022 рік", "Про Державний бюджет України на 2023 рік" та "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено:

- прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 року - 2270,00 грн;

- прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 року - 2481,00 грн;

- прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 року - 2684,00 грн;

- прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 року - 3028,00 грн.

За статтею 46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження, тощо наведені у Законі України від 15.07.1999 року № 966-XIV "Про прожитковий мінімум" (далі - Закон № 966-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Наведена норма Закону № 966-XIV містить вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Суд зауважує, що нормами Закону № 966-XIV не передбачено прожиткового мінімуму для працездатних осіб "для визначення базового розміру посадового окладу судді", тобто за нормами цього Закону судді не є віднесеними до тієї чи іншої соціальної або демографічної групи населення, щодо яких прожитковий мінімум повинен встановлюватись окремо.

Положеннями статті 4 Закону № 966-XIV визначено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

У Законі України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", зокрема, у статті 7 цього Закону, разом із встановленням на 01.01.2021 року розмірів прожиткових мінімумів, у тому числі для працездатних осіб, був введений такий новий вид прожиткового мінімуму, як "прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді", розмір якого становить 2102,00 грн.

Аналогічні положення містяться в законах України про Державний бюджет України на 2022, 2023 та 2024 роки.

Вказаними нормами фактично було змінено складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною 2 статті 130 Конституції України і частиною 3 статті 135 Закону № 1402-VIII.

Разом із тим, Конституція України не надає законам про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів. Закони про Державний бюджет України не повинні містити інакшого або додаткового правового регулювання таких правовідносин, які охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми.

Суд зазначає, що жодні зміни до Закону № 1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у період, наведений у позовній заяві, а також до Закону № 966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму, не вносилися, тож відсутні законні підстави для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди.

Визначені Конституцією України та спеціальним законодавчим актом, яким у даних правовідносинах є Закон № 1402-VIII, гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Конституційний принцип незалежності суддів означає, серед іншого, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Наведену вище правову позицію стосовно гарантій незалежності суддів висловлено у низці рішень Конституційного Суду України (рішення від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, від 01.12.2004 року № 19-рп/2004, від 11.10.2005 року № 8-рп/2005, від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, від 03.06.2013 року № 3-рп/2013, від 04.12.2018 року № 11-р/2018).

Законом № 1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися виключно прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Таким чином, оскільки вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися та змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена положеннями Закону № 1402-VIII.

Аналогічна за змістом правова позиція щодо застосування статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та статті 135 Закону № 1402-VIII викладена у постановах Верховного Суду від 10.11.2021 року у справі № 400/2031/21, від 30.11.2021 року у справі № 360/503/21, від 22.06.2023 року у справі № 400/4904/21, від 12.07.2023 року у справі № 140/5481/22, від 24.07.2023 року у справі № 280/9563/21 року, від 13.09.2023 року у справі № 240/44080/21 та від 21.03.2024 року у справі № 620/4971/23.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позивач відповідно до статті 135 Закону № 1402-VIII має право на отримання довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, який визначений із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний рік.

За результатами перевірки наведених позивачем у прохальній частині позовної заяви сум складових суддівської винагороди судом установлено, що позивачем невірно зазначено суму посадового окладу за 2023 рік - 132858,00 грн замість правильної суми 80520,00 грн (2684,00 грн х 30), а також суму доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) за 2024 рік - 44542,00 грн замість правильної суми 4542,00 грн (90840,00 грн х 5%).

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог (з урахуванням правильних сум складових суддівської винагороди).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн (квитанція № RLLF-9F3T-U96E від 19.11.2024 року).

Докази здійснення інших судових витрат позивачем не надані.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, які були заявлені позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою (постанова Верховного Суду від 06.10.2020 року у справі № 826/11984/16).

Судом були задоволені пов`язані між собою немайнові позовні вимоги про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, у зв`язку з чим за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають присудженню понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись Конституцією України, Законами України "Про судоустрій і статус суддів", "Про прожитковий мінімум", "Про Державний бюджет України на 2021 рік", "Про Державний бюджет України на 2022 рік", "Про Державний бюджет України на 2023 рік", "Про Державний бюджет України на 2024 рік" та положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, оформлене листом від 17.10.2024 року за № 04-1714-2024, стосовно відмови ОСОБА_1 в наданні довідок щодо суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням розміру суддівської винагороди судді, який визначено: абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 року № 1082-ІХ станом на 01 січня 2021 року в розмірі 2270,00 грн для працездатних осіб, що складає 112365,00 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 68100,00 грн (2270,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 40860,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 3405,00 грн; абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 року № 1928-ІХ станом на 01 січня 2022 року в розмірі 2481,00 грн для працездатних осіб, що складає 122809,50 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 74430,00 грн (2481,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 44658,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 3721,50 грн; абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 року № 2710-ІХ станом на 01 січня 2023 року в розмірі 2684,00 грн для працездатних осіб, що складає 132858,00 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 80520,00 грн (2684,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 48312,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 4026,00 грн; абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 року № 3460-ІХ станом на 01 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн для працездатних осіб, що складає 149886,00 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 90840,00 грн (3028,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 54504,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 4542,00 грн.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84112, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Незалежності, буд. 2) надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) довідки щодо суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням розміру суддівської винагороди судді, який визначено: абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 року № 1082-ІХ станом на 01 січня 2021 року в розмірі 2270,00 грн для працездатних осіб, що складає 112365,00 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 68100,00 грн (2270,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 40860,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 3405,00 грн; абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 року № 1928-ІХ станом на 01 січня 2022 року в розмірі 2481,00 грн для працездатних осіб, що складає 122809,50 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 74430,00 грн (2481,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 44658,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 3721,50 грн; абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 року № 2710-ІХ станом на 01 січня 2023 року у розмірі 2684,00 грн для працездатних осіб, що складає 132858,00 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 80520,00 грн (2684,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 48312,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 4026,00 грн; абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 року № 3460-ІХ станом на 01 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн для працездатних осіб, що складає 149886,00 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 90840,00 грн (3028,00 грн х 30), доплати за вислугу років (60%) - 54504,00 грн, доплати за перебування на адміністративній посаді (5%) - 4542,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84112, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Незалежності, буд. 2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Повне судове рішення складене 24 лютого 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.І. Бабіч