Справа № 607/38/25
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2025 Справа №607/38/25 Провадження №2-а/607/5/2025
м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Воробель Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Ходань С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дживри С.І.,

встановив:

02.01.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції, у якому просить: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3735031 від 26.12.2024 скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути з Департаменту патрульної поліції на його користь 605,60 грн у відшкодування судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що: 26.12.2024 інспектором 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції Сівіцькою Г.Є. (далі Інспектор) була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3735031 (далі Постанова), згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено штраф у розмірі 510 грн.

Вважає, що інспектор при складанні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини справи, а тому винесена постанова є необґрунтованою, незаконною, а отже підлягає скасуванню з таких підстав.

1. Інспектор безпідставно виніс Постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП. У Постанові Інспектор вказав, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, здійснив обгін на перехресті, чим порушив п. 14.6.а Правил дорожнього руху (далі ПДР) порушення правил обгону, заборонений обгін на перехресті. Однак позивач вказує, що він не скоював жодних обгонів на перехрестях.

Зазначає, що 26.12.2024 приблизно о 17:30 він, рухаючись на автомобілі марки Renault Trafic, BО1819СK, дорогою Львів-Тернопіль, був зупинений поліцейським патрулем та звинувачений в порушенні ПДР, а саме: в скоєнні обгону на перехресті, що він заперечує. Жодних доказів скоєння ним правопорушення в матеріалах адміністративної справи немає. Відеоматеріали, якими б було зафіксовано, що саме його автомобіль, яким він керував, вчинив обгін на перехресті та будь-яких інших доказів цього, інспектором на його прохання не надано. Відеозаписи, які були долучені Інспектором, не можуть бути визнаними належними та допустимими доказами, так як встановити факт правопорушення з тих записів не вдається за можливе, а тим більше довести його вину. Вважає, що взагалі на проміжку дороги, на якому його зупинив поліцейський патруль, не було перехрестя.

Відтак, на думку позивача, сам факт вчинення правопорушення не доведений, як і не доведена його вина у інкримінованому правопорушенні, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

2. Порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Позивачем були надані відповідні аргументи, пояснення та заперечення щодо аргументів інспектора, він просив (клопотав) надати йому відповідні докази, але Інспектором все це було проігноровано, тобто останній знехтував правами позивача, приймаючи рішення, посилаючись на власні бездоказові звинувачення його у вчиненні правопорушення.

Крім того, позивач навів положення Верховного Суду у Постанові від 18.02.2020 №524/9827/16-а щодо ненадання особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливості скористатися допомогою адвоката.

3. Інспектор порушив процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду справи взагалі не було. Інспектор обмежився лише формальним складанням Постанови без дотримання встановленої законом процедури, чим порушив статті 276, 277, 277-2, 278, 279, 280, 281 КУпАП.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена Інспектором незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, якого він не скоїв, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

03.01.2025 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

09.01.2025 представником відповідача Дживром С.І. подано відзив, зі змісту якого вбачається, що 26.12.2024 приблизно о 17:36 позивач, керуючи транспортним засобом RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі М-09 Тернопіль Львів Рава Руська 31 км, здійснив обгін на перехресті та був зупинений працівниками поліції за порушення п. 14.6 а) ПДР у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». ОСОБА_1 було роз`яснено причину зупинки керованого ним транспортного засобу та суть правопорушення. На клопотання позивача було надано відеодокази правопорушення (відео з А/Р, додано до матеріалів справи). В період часу з 17:43 по 17:50 на Н/К №475799 (додано до матеріалів справи) зафіксовано факт ознайомлення позивача з доказами та процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення із ознайомленням з ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Після чого ОСОБА_1 було повідомлено, що відносно нього буде винесено оскаржувану постанову, ознайомлено зі змістом постанови, отримав копію постанови, поставивши підписи у відповідних графах.

На відеозаписі з А/Р службового транспортного засобу в період часу з 19 по 24 секунду чітко зафіксовано момент обгону транспортного засобу позивача іншого транспортного засобу, а також факт руху транспортного засобу позивача по зустрічній смузі руху із перетином дорожньої розмітки 1.3 (подвійна суцільна лінія дорожньої розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків).

Отже, всі твердження позивача викладені у позовні заяві не знаходить свого підтвердження та в повній мірі спростовуються наявними по справі доказами, маючи на меті лише уникнення адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Також представник відповідача зазначає, що у матеріалах справи наявні письмові пояснення свідка події ОСОБА_2 , а також надані ним матеріали відеофіксації правопорушення.

На підставі вищевикладеного, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що обгону на перехресті, як і самого перехрестя, не було, оскільки рухалися зустрічні транспортні засоби. Думає, що можливо було переміщення транспортного засобу на іншу смугу на 20 см.

Представник відповідача у судовому засіданні відзив на позов підтримав з підстав, наведених у ньому.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши думку представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд доходить такого висновку:

частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з вимогами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність, серед іншого, за порушення правил обгону.

Пунктом 14.6 ПДР передбачено, що обгін заборонено: а) на перехресті.

Судом встановлено, що 26.12.2024 інспектором 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Сівіцькою Г.Є. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3735031, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 26.12.2024 приблизно о 17:36 на автодорозі М-09 31 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, здійснив обгін на перехресті , чим порушив п. 14.6.а ПДР.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

На підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, відповідачем надано суду диск із матеріалами відеофіксації порушення.

Так, після відтворення відеозапису в судовому засіданні з`ясовано, що він складається з трьох відеофайлів.

Відеофайл із записом з нагрудної камери поліцейського фіксує зупинку транспортного засобу марки «Renault» моделі «Trafic», н.з. НОМЕР_2 , та подальше спілкування відповідача з позивачем. Зокрема, інспектор озвучує причину зупинки вказаного транспортного засобу, а саме перетин дорожньої розмітки 1.1 (суцільна лінія) та повідомляє позивачу, що вона невпевнена, чи там було перехрестя, на що останній стверджує, що там не було перехрестя. Надалі на клопотання позивача, поліцейським було надано для перегляду відеодокази правопорушення, яке ставиться у вину позивачу. Після чого інспектор повідомила позивача про розгляд справи за ч. 2 ст. 122 КУпАП та роз`яснила йому права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Права позивачу зрозумілі, інших клопотань та заяв від нього не надійшло. Інспектор ознайомила позивача із змістом оскаржуваної постанови.

Спірна постанова містить підпис позивача про роз`яснення йому змісту ст. 268 КУпАП та строку оскарження за ст. 289 КУпАП, а також отримання ним копії постанови.

Таким чином, твердження позивача про те, що його права, передбачені ст. 268 КУпАП, були порушені, суд до уваги не бере, оскільки на клопотання позивача, йому на місці зупинки були надані відеодокази інкримінованого йому правопорушення. Поліцейський як посадова особа наділений дискреційними повноваженнями та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що відповідає вимогам ст. 252 КУпАП. Позивач також скористався своїм правом на оскарження постанови по справі, яке неодноразово було роз`яснено інспектором на місці зупинки транспортного засобу, звернувшись до суду із даним позовом. Крім цього, позивачу було роз`яснено право користуватися правовою допомогою, тому доводи позивача про ненадання йому можливості скористатися допомогою адвоката, суд вважає безпідставними.

Посилання позивача на статті 276, 277, 277-2, 278, 279, 280, 281 КУпАП, якими він обґрунтовує порушення інспектором процесуального порядку розгляду справи, суд вважає помилковими, оскільки позивачем ототожнюється розгляд справи про адміністративне правопорушення уповноваженим суб`єктом владних повноважень з розглядом судом справи за позовом особи про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Проте, оглянувши відеофайли із записами з автореєстратора службового автомобіля, судом встановити факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а саме: здійснення останнім обгону транспортного засобу на перехресті, достовірно неможливо. Крім цього, із вказаних відеофайлів не встановлено, що на частині дороги, яка зафіксована на відео на автодорозі М-09 31 км, наявне перехрестя. Також якість цих відеофайлів унеможливлює ідентифікацію номерного знаку та інших характеристик транспортного засобу під керуванням позивача. Протилежного матеріали справи не містять. Пояснень свідків (пішоходів чи інших учасників дорожнього руху) або будь-яких інших доказів порушення позивачем п. 14.6.а ПДР відповідачем не надано. При тому, що сам позивач свою вину категорично заперечував.

Письмові пояснення свідка події ОСОБА_2 , а також надані ним матеріали відеофіксації правопорушення, про які згадує представник відповідача у відзиві, до відзиву не долучені.

До того ж сам представник відповідача у відзиві зазначає про факт руху транспортного засобу позивача по зустрічній смузі руху із перетином дорожньої розмітки 1.3 (подвійна суцільна лінія дорожньої розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків), що, як вбачається із оскаржуваної постанови, позивачу у вину не ставиться.

З огляду на наведене, відповідачем не надано суду належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із неможливістю встановити факту порушення вимог п. 14.6.а ПДР автомобілем марки «Renault» моделі «Trafic», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а Верховний Суд звертає увагу на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що позивач заперечив свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд вважає, що провина позивача у порушенні п. 14.6.а ПДР та вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення, не доведена «поза розумним сумнівом», так як відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України представником відповідача не надано суду доказів, які б спростували пояснення позивача та доводили правомірність винесеної постанови, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа провадженням закриттю.

За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605,60 грн підлягає стягненню на його користь з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 268, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3735031 від 26.12.2024 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3735031 від 26.12.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень, скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддяН. П. Воробель