Справа № 589/6006/24
Суддя: Курбанова А. Р.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/6006/24
Провадження № 2-а/589/54/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участі:

секретаря судового засідання Ковальової А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

24.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №5669 від 19.12.2024 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Позов обґрунтований доводами про те, що вищезазначена постанова не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, не містить належних та доступних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Також позивач був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, скористатися професійною правовою допомогою. Позивач зазначає, що оскаржувана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення була отримана ним під час отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Позивач неодноразово намагався дізнатись у працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 про розгляд цієї справи, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення від 29.11.2024р. йому було повідомлено, що розгляд справи відбудеться 06.12.2024р. о 10 год. 00 хв., однак прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_3 у вказану дату і час до вищевказаного приміщення його не пустили через повітряну тривогу та йому було повідомлено, що розгляд справи буде перенесений, про що представники ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлять додатково, чого зроблено не було. Позивач зазначає, що постанова №5669 від 19.12.2024р. не відповідає вимогам закону, оскільки в ній не наведені докази вчинення ним адміністративного правопорушення, жодних повісток щодо з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 15.10.2024р. він не отримував та не відмовлявся від отримання. За адресою, на яку направлялась судова повістка ( АДРЕСА_1 ) позивач не проживає та не зареєстрований з 11.01.2022р. оскільки квартиру за даною адресою продав, після чого про нове місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20.01.2025р. від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що проставлення 18.10.2024р. у поштовому повідомленні відмітки про відсутність ОСОБА_1 за адресою місця його фактичного проживання (згідно з даними, які наявні в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів) є належним підтвердженням оповіщення про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Підтвердження уточнення облікових даних в тому числі щодо адреси проживання ОСОБА_1 до позовної заяви не надано. Зазначають, що ОСОБА_1 повинен був з`явитися 19.10.2024р. до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних, або не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Під час складання протоколу позивач пояснень щодо поважних причин неявки за викликом, передбачених законодавством не зазначив. Однак, ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився за повісткою, що свідчить про вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена чинним законодавством, тому у відповідача були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивач в судовому засіданні 19.02.2025р. вимоги позову підтримав з підстав, викладених у ньому. Наполягав, що не був сповіщений належним чином про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки повістка не була направлена за його місцем реєстрації та фактичного проживання по АДРЕСА_2 , а була направлена за місцем його попередньої реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому зазначив, що облікові дані оновлював вчасно, та після реєстрації за новою адресою повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 про це, на підтвердження чого надав суду довідку, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої його було взято на військовий облік військовозобов`язаних 16.03.2023р. за новим місцем реєстрації.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився. Про час, дату та місце його проведення повідомлявся належним чином, про поважність причини неявки до суду не повідомив, із клопотанням про відкладення судового розгляду не звертався.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15.08.2017 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 виданий військовий квиток серії НОМЕР_1 /а.с. 13-15/.

29.11.2024р. головним сержантом ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол №3378 /а.с.33/, згідно з яким останньому ставилося у провину те, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, за наступних обставин: 09.10.2024р. ОСОБА_1 в особливий період, під час мобілізації не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_3 (розташований за адресою: АДРЕСА_3 ), будучи оповіщеним про необхідність прибуття, відповідно до отриманої ним повістки, до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 2 ч.ч.1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції Закону, яка діяла до 18.05.2024р.), а також вимоги абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону, яка діяла до 18.05.2024р.) та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 201-1 КУпАП.

Крім того, із протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 06.12.2024р. о 10 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 . Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в протоколі про адміністративне правопорушення №3378 від 29.11.2024р. відсутні.

19.12.2024р. тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 винесено постанову №5669 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 /а.с.12/.

З постанови вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1992 р.н., згідно з отриманою повісткою повинен був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 15.10.2024р., але в зазначену дату та час ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про причини неявки не повідомляв, чим порушив ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Згідно зі зверненням ІНФОРМАЦІЯ_3 до Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області №Е15092 від 15.11.2024 року щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративне правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання протоколів про адміністративне правопорушення 29.11.2024р. гр. ОСОБА_1 , 1992 р.н., прибув у супроводі представника поліції.

Слід зазначити, що відповідно до копії поштового конверта (відправлення за №195), повістка про виклик до ТЦК була направлена позивачу на адресу: АДРЕСА_4 . Дане поштове відправлення за довідкою органу зв`язку повернуто не врученим за відсутністю адресата за вказаною адресою/а.с.35,36/.

Відповідно до наданих відповідачем відомостей з Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг" ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та має фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.35/.

Витягом з реєстру Шосткинської територіальної громади /а.с.11/ підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області встановлено, що ОСОБА_1 11.01.2024р. знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 9, 34/.

При цьому, квартира за адресою: АДРЕСА_1 була відчужена позивачем ще у 2022 році у власність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.01.2022р./а.с.16-17/.

З довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 16.03.2023р, вбачається, що після зміни місця проживання 16.03.2023р. ОСОБА_1 взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 за новим місцем проживання по АДРЕСА_5 / а.с.48/.

Таким чином, вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення №5669 від 19.12.2024 р. неправомірною, зокрема з підстав не оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач звернувся до суду із цим позовом.

Зважаючи на позиції сторін у справі, суд вважає за необхідне, передусім, зупинитися на наступному.

Відповідно до ст. 2 ч. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суд наголошує на тому, що перевірці у такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.

Підтвердження наявності таких обставин на час прийняття рішення зазвичай закріплене у відповідних процедурах, що регламентовані законними та підзаконними актами, дотримання яких і дія у межах яких, є обов`язком суб`єкта владних повноважень, згідно зі ст. 19 Конституції України.

Так, відповідно до ч. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 210-1 КУпАП.

За приписами ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у порушенні якого позивача визнано винним оскаржуваною ним постановою, передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, крім іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Пунктом 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 рок №560, передбачено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Позивач у позовній заяві зазначає про відсутність доказів вручення йому повістки про виклик до відповідача, а тому відповідач, як суб`єкт владних повноважень, у відповідності до положень статті 77 КАС України був зобов`язаний надати докази на спростування зазначених доводів, зважаючи на те, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на нього.

Натомість, матеріалами справи спростовується належне оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Як встановлено вище, у відповідача була наявна інформація щодо нового місця реєстрації позивача після зміни ним такого, що підтверджується довідкою, виданою ІНФОРМАЦІЯ_2 про взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_7 16.03.2023р., а також відомостями Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг", однак повістку було направлено за попереднім місцем реєстрації позивача (яке у вказаному реєстрі зазначено як фактичне місце проживання), де на момент направлення виклику позивач вже не проживав тривалий час. Наведене свідчить, що ОСОБА_1 не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Більш того, відповідач не надав до суду не лише докази вручення позивачу повістки, а й самої повістки, якою позивач викликався до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Між тим з наявних матеріалів справи №5669, що стали підставою для притягнення до адміністративної відповідальності позивача, встановити час, на який викликався позивач до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не можливо, а відтак не можливо і встановити час вчинення цього адміністративного правопорушення. Слід зазначити, що вказані в оскаржуваній постанові обставини, що позивач не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки 15.10.2024р., не відповідають змісту протоколу №3378 від 29.11.2024р., де вказано, що позивач не з`явився за викликом на іншу дату - 09.10.2024р. А у відзиві на позов відповідач взагалі зазначає, що позивач викликався на 19.10.2024р.

Таким чином, не підтверджується час вчинення правопорушення, який за приписами ст. 210-1, ст. 283 КУпАП належить до обставин, які мають бути встановлені органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, тобто залишилася недоведеною одна з ознак об`єктивної сторони інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення, що саме по собі виключає правомірність його притягнення до адміністративної відповідальності.

У п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки його вина не доведена вагомими, чіткими і узгодженими між собою доказами, і всі сумніви мали трактуватися на користь особи.

Зважаючи на наведені висновки, суд не вважає необхідним надавати оцінку іншим доводам позивача про недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, як неправомірну та безпідставну. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд враховує положення ст. 139 КАС України з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року по справі №522/22225/21.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.77, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 №5669 від 19.12.2024р. про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення/складання.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 272 КАС України.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова