Справа № 320/9415/25
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

28 лютого 2025 року справа № 320/9415/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Діска А. Б., розглянувши клопотання про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма «Форум» до Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю про визнання протиправним та скасування рішення та акту,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась представник Товариства з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма «Форум» із позовом до Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- Рішення Ради нагляду за аудиторською діяльністю № 1.3/3/79 від 18.02.2025 «Про притягнення до професійної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення»;

- Акт Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю «Про неможливість проведення перевірки з контролю якості аудиторських послуг/іншої перевірки» № 01-03/176 від 21.02.2025.

Також представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову по справі, в якій просить зупинити дію зупиненням дії рішення Ради нагляду за аудиторською діяльністю № 1.3/3/79 від 18.02.2025 «Про притягнення до професійної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення» та зупинити дію Акту Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю «Про неможливість проведення перевірки з контролю якості аудиторських послуг/іншої перевірки» № 01-03/176 від 21.02.2025.

Необхідність забезпечення позову представник обґрунтовує тим, що позивач не погоджується з оскаржуваними рішенням та актом відповідача, вважає їх незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідачем було прийнято рішення, яке забороняє проводити позивачу обов`язковий аудит фінансової звітності та обов`язковий аудит фінансової звітності підприємств, що становлять суспільний інтерес.

Водночас, Товариством, до прийняття такого рішення було підписано договори про надання аудиторських послуг з обов`язкового аудиту фінансової звітності, зокрема з:

- ТОВ «АТП - 2004», договір № 12/02/2025-10 від 12.02.2025; ТОВ «КПМГ АУДИТ», договір від 14/02/2025-1 від 14.02.2025;

- ТОВ «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ ОЕЗ», від 12/02/2025-2 від 12.02.2025;

- ТОВ «БАНДУРСЬКИЙ ОЕЗ», від 12/02/2025-6 від 12.02.2025;

- ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРМІНХІМ» № 12/12/2024-1 від 12.12.2024.

У разі невжиття заходів із забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення, навіть після визнання його незаконним та скасування, позбавить позивача можливості поновити свої порушенні права, шляхом виконання своїх зобов`язань перед вказаними вище Товариствами, через сплив строку подання аудиторського звіту, такими підприємствами.

Крім того вважає, що Акт був прийнятий на підставі того, що Рішенням призупинено право позивачу виконувати обов`язковий аудит фінансової звітності та обов`язковий аудит фінансової звітності підприємств, що становлять суспільний інтерес. На думку заявника, складання такого Акту фактично означає не проходження позивачем перевірки контролю яке аудиторських послуг.

Водночас, у разі не зупинення дії відповідних Рішення та Акту, позивач втратить можливість на поновлення своїх втрачених справ навіть у разі успішного оскарження останніх.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви про забезпечення позову письмовими доказами, суд дійшов висновку, що така заява не підлягає задоволенню з наступних мотивів і підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, суд може забезпечити позов лише за наявності однієї з двох підстав, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову та очевидна протиправність рішення, яким порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду.

Водночас, згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї статті визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Обов`язок доведення підстав для вжиття заходів забезпечення позову покладається на заявника (п. 3 ч.1 ст.152 КАС України).

Забезпечення позову має на меті гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд має встановити зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, а також встановити, що певний захід забезпечення позову відповідає обраному способу судового захисту, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд 06.02.2019 у справі № 826/13306/18 зазначив: обґрунтовуючи клопотання про забезпечення позову щодо очевидності ознак протиправної бездіяльності відповідача та порушення прав позивача, то попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх якість: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваної бездіяльності поза обґрунтованим сумнівом. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів, повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про очевидність порушення до розгляду справи по суті є висновком, що свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі №800/521/17 (ЄДРСР 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Інститут забезпечення адміністративного позову є механізмом, який покликаний гарантувати, у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, виконання майбутнього рішення суду або/та ефективний захист позивача, що неможливий без негайного втручання суду. Заходи забезпечення мають бути вжиті лише у межах позовних вимог, адекватних та співмірних з позовними вимогами.

Суд повинен враховувати співвідношення прав та інтересу, про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб, бо забезпечення позову сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову вживаються судом з метою захисту прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

Поважними підставами забезпечення позову є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, за захистом яких він звернувся до суду, до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що у заяві про забезпечення позову не наведено будь-якого обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заява про забезпечення позову не містить жодних доказів на підтвердження фактичних обставин спірних правовідносин та доказів на підтвердження того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Щодо доводів заяви про те, що в ТОВ Аудиторська фірма «Форум» не буде можливості поновити свої порушенні права, шляхом виконання своїх зобов`язань перед вказаними вище Товариствами через сплив строку подання аудиторського звіту, такими підприємствами, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи. У зв`язку з чим такі посилання заявника є необґрунтованими.

Також не приймаються до уваги судом і твердження заявника, що спірним рішенням було заборонено ТОВ Аудиторська фірма «Форум» проводити обов`язковий аудит фінансової звітності підприємств, що становлять суспільний інтерес, оскільки відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Ради нагляду за аудиторською діяльністю від 18.02.2025 № 1.3/3/79 до ТОВ Аудиторська фірма «Форум» застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на надання послуг з обов`язкового аудиту фінансової звітності на строк один рік.

Крім того, суд бере до уваги, що зупинення права на надання послуг з обов`язкового аудиту фінансової звітності застосовано тимчасово (1 рік) та зі спливом встановленого спірним рішенням строку, заявнику буде поновлено таке право.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом зупинення дії вказаного рішення Ради нагляду за аудиторською діяльністю.

Також заявник просить суд зупинити дію Акту Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю «Про неможливість проведення перевірки з контролю якості аудиторських послуг/іншої перевірки» № 01-03/176 від 21.02.2025.

В обґрунтування вказаного зазначає, що Акт був прийнятий на підставі того, що Рішенням призупинено право позивачу виконувати обов`язковий аудит фінансової звітності та обов`язковий аудит фінансової звітності підприємств, що становлять суспільний інтерес.

Тобто, у зв`язку із оскаржуваним Рішенням, позивачу направлено Акт про неможливість проходження перевірки з контролю якості аудиторських послуг, в процесі проходження якої (перевірки) позивач перебував під час розгляду відповідного дисциплінарного провадження.

На думку заявника, складання такого Акту фактично означає не проходження позивачем перевірки контролю якості аудиторських послуг.

Відповідно до ч. 4 Порядку проведення перевірок з контролю якості аудиторських послуг та інших перевірок, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 17 травня 2023 року № 253, перевірки з контролю якості аудиторських послуг здійснюються в обов`язковому порядку щодо:

- САД, які мають право проводити обов`язковий аудит фінансової звітності підприємств, що становлять суспільний інтерес, а також об`єднань страховиків, обов`язковість створення яких передбачена законом,- не рідше ніж один раз на три роки;

- САД, які мають право проводити обов`язковий аудит фінансової звітності, крім зазначених в абзаці другому цього підпункту,- не рідше ніж один раз на шість років.

Як вбачається судом із відомостей, оприлюднених на офіційному веб-сайті Аудиторської плати України, позивач має чинне рішення Ради Аудиторської палати України від 17 лютого 2020 року № 43/7 «Про проходження перевірки з контролю якості».

Водночас, суд зазначає, що забезпечення позову шляхом зупинення дії Акту «Про неможливість проведення перевірки з контролю якості аудиторських послуг/іншої перевірки» не зумовить ефективний захист поновленого чи порушеного права позивача, оскільки як зазначає сам заявник, лише після ухвалення судом рішення про визнання незаконним та скасування оскаржуваного рішення зможе поновити проходження відповідної перевірки контролю якості та пройти її. А тому вжиття заходів забезпечення, в даному випадку, є недоцільним.

Суд зазначає, що сама лише незгода позивача (заявника) із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

При цьому, суд звертає увагу, що у даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення", може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що матеріали заяви про забезпечення позову не свідчать про очевидність протиправності спірної частини рішення відповідача, наявність небезпеки заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма «Форум» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя Діска А.Б.