Справа № 320/46735/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року Київ № 320/46735/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., за участю секретаря судового засідання Ягельської А.О.,

представника позивача: Максименко Л.С.,

представників відповідача: Юзюка В.В., Фіщука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду у жовтні 2024 року звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» (ТОВ «МГК Рейл», товариство) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (ГУ ДПС, податковий орган, контролюючий орган).

Просили суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.03.2024 № , від 30.07.2024 № 850630413 та від 30.07.2024 № 850720413.

Ухвалою суду від 23.10.2024 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21.11.2024. 21.11.2024 розпочато підготовче засідання, у якому оголошувалася перерва до 07.01.2025.

07.01.2025 проведено підготовче засідання, протокольною ухвалою від 07.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що у спірному випадку завищення сум від`ємного значення з податку на додану вартість не було, натомість податковий орган прийшов до помилкових висновків про таке завищення у зв`язку із відображенням товариством у додатку 2 до декларації з податку за вересень 2023 року звітних періодів із зазначенням відповідних сум не у хронологічному порядку. Звертали увагу, що ні в акті документальної планової виїзної перевірки, ні в акті камеральної перевірки контролюючим органом не встановлено зауважень щодо достовірності та правильності визначення сум податкових зобов`язань чи податкового кредиту з податку на додану вартість у податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2023 року. Наголосили, що при проведенні камеральної перевірки не враховувалася причина зменшення та збільшення від`ємного значення з податку на додану вартість за вересень 2023 року на суму 63 656 407 грн., так само не встановлено розбіжностей у сумах податкового зобов`язання та податкового кредиту з податку на додану вартість, які відображені у декларації за вересень 2023 року. Вказали, що зазначення у названому додатку №2 не у хронологічному порядку звітних періодів із сумами від`ємного значення з ПДВ не може бути підставою для зменшення сум відповідного від`ємного значення за відсутності встановлення контролюючим органом як в акті документальної перевірки, так і в акті камеральної перевірки фактів здійснення неправильного розрахунку відповідної суми. Також підкреслили, що відповідач під час проведення камеральної перевірки проігнорував ситуацію, яка склалася, безпідставно не врахував уточнюючий розрахунок до декларації за квітень 2024 року і належним чином не провів розгляд заперечень на акт перевірки.

У зв`язку із цим, просили задовольнити позов.

Відповідач у відзиві просив відмовити у задоволенні позову. Зазначили, що при заповненні і додатка 2 до податкової декларації з податку на додану вартість, і таблиці 2 додатка до неї необхідно застосовувати принцип хронології формування від`ємного значення, у відповідності до якого податкові зобов`язання поточного (звітного) періоду зменшуються на суму податкового кредиту у хронологічному порядку його виникнення, чого не було враховано позивачем при поданні декларації з відповідного податку за вересень 2023 року. Вказали, що оскільки товариством подано уточнюючий розрахунок до названої декларації, то це означає погодження із наявністю порушення. Звертали увагу, що платник податків може скористатися правом подання уточнюючого розрахунку у період після проведення перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки. Також зазначили, що камеральною перевіркою встановлено порушення вимог Порядку № 21, що призвело до заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету сум податку на додану вартість у 49 639 732 грн. та завищення в декларації з такого податку за квітень 2024 року від`ємного значення, що переноситься до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму податку на додану вартість у 14 016 675 гривень.

У відповіді на відзив представник позивача вказала, що положеннями пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу, за порушення якого товариство притягнуто до відповідальності, не визначають зміст податкового правопорушення; а висновків ГУ ДПС про неправомірність визначення суми податкових зобов`язань чи податкового кредиту з податку на додану вартість, що відображені у відповідній декларації за вересень 2023 року, як і тверджень про відсутність їх документального підтвердження - акт документальної планової виїзної перевірки не містить. Зазначила, що порушення хронологічного викладу звітних періодів у додатку №2 до декларації з ПДВ було технічною помилкою, яка не призвела до формування необґрунтованих або документально не підтверджених сум від`ємного значення з податку на додану вартість і не вплинуло на правильність визначення показників податкових зобов`язань товариства. Звернула увагу, що норми пункту 50.2 статті 50 Податкового кодексу не обмежують права платника на подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації після проведення камеральної перевірки, оскільки такі обмеження мають місце виключно під час проведення документальної або позапланової перевірки.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у позовному обсязі. Наголосила на тому, що у спірному випадку мала місце технічна помилка у вигляді недотримання хронологічного порядку викладення звітних періодів, яка не є порушенням формування від`ємного значення сум податку на додану вартість. Також зазначила, що незрозумілими є підстави неврахування під час розгляду заперечень на акт камеральної перевірки доводів, викладених у таких запереченнях, а також неприйняття уточнюючого розрахунку за квітень 2024 року, поданого до винесення податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками проведення камеральної перевірки. Звертала увагу, що товариство намагалося виправити недолік у додатку №2 до декларації з податку на додану вартість за вересень 2023 року шляхом подання уточнюючих розрахунків, натомість відповідач прийняв ще два повідомлення-рішення за результатами врахування лише частини з таких розрахунків.

Представники відповідача просили відмовити у задоволенні позову. Наголошували на необхідності дотримання хронологічного порядку при заповненні додатку №2 до декларації з податку на додану вартість. Вказали на неможливості подання уточнюючих розрахунків після винесення податкового повідомлення-рішення. Стверджували, що виправляти показники податкової звітності у спірному випадку товариству доцільно було б саме за червень 2024 року. Зазначили, що за результатом проведення камеральної перевірки було виявлено арифметико-логічні помилки, у зв`язку із чим і було констатовано неправомірність формування податкового кредиту на суму 63 656 407 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» є юридичною особою, , зареєстроване 16.09.2020, місцезнаходження якої: 01133, місто Київ, вул. Коновальця Євгена, буд. 36-Д, офіс 45 «З»; на обліку у контролюючих органах перебуває з 16.09.2020. Основним видом економічної діяльності товариства є 33.17 Ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів.

У період з 30.01.2024 по 19.02.2024 посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МГК Рейл» за період з 16.09.2020 по 30.09.2023.

За результатами перевірки складено акт №15616/26-15-07-01-02/43821306 від 26.02.2024 (т. 1 а.с.89-162).

За висновками названого акта, зокрема, встановлено порушення пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, що призвело до завищення суми від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 декларації) за вересень 2023 року на 63 656 407 грн.

На підставі названого акта прийнято податкове повідомлення - рішення від 18.03.2024 № , яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 63 656 407 грн. у декларації № за вересень 2023 року, зареєстрованої 17.10.2023 (т.1 а.с.113-165).

Так, висновки про порушення, що полягало у завищенні суми від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, обумовлені нехронологічним порядком заповнення довідки про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2), поданого до декларації з податку на додану вартість за вересень 2023. Так, ТОВ «МГК РЕЙЛ» вказано такі періоди виникнення від`ємного значення в розмірі 63 656 407 грн.: грудень 2022 року, лютий 2023 року, квітень-червень 2023 року та серпень 2023 року.

Судом досліджено податкову декларацію з податку на додану вартість товариства «МГК РЕЙЛ» за вересень 2023 року із додатками (т.1 а.с.202-207), яка була подана 17.10.2023.

У додатку №2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (Д2)» до названої декларації визначено суму у 63 656 407, місяці/квартали викладено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду наступним чином:

« 1. місяць - 12, рік - 2022, усього - 17 380 751, 00;

2. місяць - 2, рік - 2023, усього - 2 889 153, 00;

3. місяць - 4, рік - 2023, усього - 31 566, 00;

4. місяць - 5, рік - 2023, усього - 4 615 078, 00;

5. місяць - 6, рік - 2023, усього - 38 633 656, 00;

6. місяць - 8, рік - 2023, усього - 106 203, 00;

Усього - 63 656 407».

У свою чергу, твердження ГУ ДПС про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, обумовлені тим, що графи 2-4 таблиці 1 заповнюються у хронологічному порядку виникнення сум від`ємного значення, починаючи зі звітного (податкового) періоду, який є найближчим до дати подання декларації (найновіший звітний (податковий) період) (рядок 1), та закінчуючи найбільш давнім звітним (податковим) періодом. Також у акті перевірки ГУ ДПС вказали, що при заповненні як додатка 2, так і таблиці 2 додатка 3 до декларації з податку на додану вартість доцільно застосовувати принцип хронології формування від`ємного значення, згідно з яким податкові зобов`язання поточного (звітного) періоду зменшуються на суму податкового кредиту у хронологічному порядку його виникнення - від найдавнішого до найновішого.

Тобто, саме через недотримання принципу хронології у заповненні додатку №2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (Д2)» податковий орган і констатував завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник 21 Декларації) на 63 656 407 грн.

Як пояснила у судовому засіданні представник позивача, з метою усунення порушення порядку хронологічного викладу у додатку №2 до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2023 року і приведення показників звітних періодів у відповідність із хронологією, як того вимагав відповідач, товариством подавалися уточнюючі розрахунки до названої декларації за вересень 2023 року.

Так, 11.06.2024 товариством позивача подано уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість із додатком №2 (№) за вересень 2023 року (т.1 а.с.226-231) на зменшення рядка 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 63 656 407 грн. з додатком 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (Д2)», і відображено показник зменшення суми від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 63 656 407 грн.

Крім того, 11.06.2024 позивачем подано уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість із додатком №2 (№5) за вересень 2023 року (т.1 а.с.232-237) на збільшення рядка 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 63 656 407 грн. з додатком 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (Д2)».

Так, у першому із названих розрахунків товариство «МГК Рейл» зазначили суму від`ємного звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду «- 63 656 407».

У другому розрахунку (№5), вказали суму від`ємного звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду «+ 63 656 407».

При цьому, жодні показники і суми не змінювалися, лише у довідці до розрахунку, зареєстрованого за номером 5, викладено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду у додатку №2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (Д2)» до названої декларації визначено суму у 63 656 407, місяці/квартали викладено у хронологічній послідовності.

Таким чином, позивач намагався усунути стверджувані податковим органом недоліки у довідці №2 до податкової декларації за вересень 2023 року, виклавши у хронологічному порядку звітні періоди, у яких виникали відповідні значення.

Також, 11.06.2024 ТОВ «МГК Рейл» подало уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2024 (реєстраційний номер ). У ньому в рядках 16.2 та 16.3 відобразили значення рядка 21 попередніх уточнюючих розрахунків із реєстраційними номерами і 5, як наслідок у рядку 21 відображено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 уточнюючого розрахунку) - переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного періоду 14 016 675, 00 грн., а також наприкінці показників такого розрахунку відображено суму зменшення від`ємного значення податку на додану вартість у 63 656 407 грн. згідно повідомлення-рішення від 18.03.2024 № (т.1 а.с. 238-241).

19.06.2024 головним державним інспектором відділу моніторингу камеральних перевірок податкової звітності управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за квітень 2024 рок, наданої товариством «МГК Рейл».

За результатами такої камеральної перевірки складено акт від 19.06.2024 №68499/ж5/26-15-04-13-03/43821306 (т.1 а.с.209-215). За його висновками встановлено порушення Порядку №21 заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, що призвело до заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету, сум ПДВ 49 639 732 грн. та завищення в декларації з ПДВ за квітень 2024 року від`ємного значення, що переноситься до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму ПДВ 14 016 675 грн.

У такому акті зазначено, що при перевірці використано податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2024року (реєстраційний від 20.05.2024 № ) з додатками; уточнюючі розрахунки до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2023 року (реєстраційний від 11.06.2024 № та від 11.06.2024 № ); уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2024 року (реєстраційний від 11.06.2024 № ); акт про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 26.02.2024 № 15616/ж5/26- 15-07-01 -02/43821306; інформаційні ресурси ДПС.

Як пояснив відповідач, товариством «МГК Рейл» в декларації з ПДВ за квітень 2024 року неправомірно сформовано податковий кредит на суму 63 656 407 грн., що вплинуло на невірне визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, яка у відповідності до вимог пункту 200.1 статті 200 Кодексу визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду; встановлено порушення вимог Порядку № 21, що призвело до заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету суму ПДВ 49 639 732 грн. та завищення в декларації з ПДВ за квітень 2024 року від`ємного значення, що переноситься до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму ПДВ 14 016 675 гривень.

У акті перевірки вказано, що при формуванні рядка 16.2 податкової звітності з ПДВ за квітень з урахуванням уточнюючого розрахунку від 11.06.2024, де збільшено рядок 16.2 (залишок від`ємного значення за результатом поданих уточнюючих розрахунків) у розмірі «+» 63 656 407 грн. При цьому, у той же день платником подано ще 2 уточнюючих розрахунки за вересень 2023 року, у яких спочатку в одному уточнюючому розрахунку зменшено рядок 21 (від`ємне значення ПДВ, що переноситься до податкового кредиту майбутніх періодів) на суму 63 656 407 гривень, а другим збільшено рядок 21 на ту ж саму суму ПДВ (63 656 407 грн.). Констатовано, що по суті не змінено рядок 21, а також те, що у рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду. Зазначено, що у даному випадку звітний період, у якому подано уточнюючі розрахунки - червень 2024 року, а тому і результати уточнюючих, поданих у червні мають знайти своє відображення у рядку 16.2 податкової звітності за червень 2024 року.

09.07.2024 позивач подав уточнюючий розрахунок до податкової декларації з ПДВ за квітень 2024 року (№ - т.1 а.с.242-245), де заповнив таблицю «Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення та/або уточнюючого розрахунку» з урахуванням повідомлення-рішення від 18.03.2024 №, яким зменшив розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 63 656 407 грн.

10.07.2024 ТОВ «МГК Рейл» направили заперечення на акт камеральної перевірки від 19.06.2024, де наголосили на відсутності розбіжностей у сумах податку на додану вартість в податковій декларації за вересень 2023 року і неврахуванні уточнюючого розрахунку до декларації з податку на додану вартість за вересень 2023; крім того, додали уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань із податку на додану вартість за квітень 2024 року (т.1 а.с.246-250).

Листом ГУ ДПС у м. Києві від 25.07.2024 повідомлено про залишення без змін висновків названого вище акта камеральної перевірки, при цьому не враховано уточнюючих розрахунків до декларації за вересень 2023 року без пояснення цього; крім того, зазначено, що уточнюючий розрахунок за квітень 2024 року № не враховано, оскільки його подано платником після отримання акта камеральної перевірки (т.2 а.с.1-7). У той же час, на сторінці 6 такого листа вказано, що у випадках отримання акта камеральної перевірки щодо певної податкової декларації платник податків не обмежений у праві подати уточнюючий розрахунок до цієї декларації.

У подальшому, на підставі акта від 19.06.2024 №68499/ж5/26-15-04-13-03/43821306, ГУ ДПС прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 30.07.2024 № 850630413, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 49 639 732 грн. за основним зобов`язанням та на 4 963 973 грн. за штрафними санкціями через порушення розділу 5 наказу про затвердження форм та Порядку №21 (т.1 а.с.167-168);

- податкове повідомлення-рішення від 30.07.2024 № 850720413, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 14 016 675 грн. через порушення пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу та розділу 5 Порядку №21 (т.1 а.с.169-170).

Товариством позивача подано до суду первинні, бухгалтерські та платіжні документи стосовно господарських операцій з контрагентами з придбання товарів і послуг за грудень 2022 року - квітень 2024 року (т. 2 а.с.137-250, т. 3 а.с.1-259, т.4 а.с.1-250, т.5 а.с.1-250, т.6 а.с.1-250, т. 7 а.с.1-250, т.8 а.с.1-252, т. 9 а.с.1-250, т. 10 а.с.1-252).

При цьому, суд наголошує, що жодних зауважень стосовно реальності таких операцій, неправильності визначення податкових зобов`язань за ними - ДПС висловлено не було.

Також, як вбачається із матеріалів справи, податкові декларації з податку на додану вартість за період із грудня 2022 року по серпень 2023 року були прийняті податковим органом без зауважень щодо визначення показників суми від`ємного значення податку на додану вартість за відповідні періоди.

Тобто, фактично єдиною підставою прийняття оскаржуваного повідомлення рішення від 18.03.2024, а у подальшому фактично і такою, що потягла за собою прийняття повідомлень-рішень від 30.07.2024 (поряд із неврахуванням уточнюючого розрахунку за квітень 2024 року, поданого 09.07.2024) стало визначення у додатку №2 до податкової декларації з ПДВ за вересень звітних періодів, у яких виникли відповідні суми від`ємного значення, не у хронологічному порядку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить із такого.

За змістом статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За нормами підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (ПК України, Податковий кодекс) платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Як закріплено у пункті 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

За нормами пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За положеннями пункту 200.2 статті 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Згідно із пунктом 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.4 статті 200 Податкового кодексу).

За визначенням у пункті 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

За нормами пункту 46.5 цього ж Кодексу форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку (пункт 50.1 статті 50 Податкового кодексу).

За приписами пункту 50.2 ПК України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок (з урахуванням термінів продовження, зупинення або перенесення термінів її проведення) не має права подавати уточнюючі податкові декларації (розрахунки) до поданих ним раніше податкових декларацій з відповідного податку і збору за звітний (податковий) період, який перевіряється контролюючим органом.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 затверджено форми та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (Порядок №21).

За нормами пункту 6 розділу 3 Порядку №21 платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

У складі декларації подаються передбачені цим Порядком додатки. Додатком до декларації, зокрема є: розрахунок суми бюджетного відшкодування та суми від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) (додаток 2) (пункти 9 та 10 розділу 3 Порядк №21).

За положеннями пункту 5 розділу 5 Порядку №21 якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18 декларації. У рядку 18 вказується сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та сплачується до загального фонду державного бюджету у порядку, визначеному у статті 200 Кодексу; якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації. Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.

У відповідності до пункту 4 розділу 5 Порядку №21 до розділу II «Податковий кредит» (рядки 10, 11 та 13 декларації) включаються обсяги придбання (виготовлення, будівництва, спорудження, створення) з податком на додану вартість (рядки 10.1 та 10.2) або без податку на додану вартість (рядок 10.3) товарів/послуг, необоротних активів на митній території України, ввезених на митну територію України товарів, необоротних активів (рядки 11.1 та 11.2), отриманих на митній території України від нерезидента послуг (рядок 13).

У рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

У рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.

У рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового) періоду.

У рядку 16.3 також вказується підтверджена за результатами документальної перевірки контролюючого органу сума від`ємного значення реорганізованого платника податку, що переноситься до податкового кредиту правонаступника (за умови подання таким правонаступником заяви (таблиця 3 додатка 2) у складі податкової декларації за звітний (податковий) період).

У разі заповнення рядків 16.2 та/або 16.3 обов`язковим є заповнення таблиці «Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення та/або уточнюючого розрахунку».

Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства фінансів України» від 17.05.2023 № 256 до Порядку № 21 внесено зміни, зокрема, у додатку 2 (Д2) після таблиці 1 доповнено текстом такого змісту: Графи 2-4 таблиці 1 заповнюються у хронологічному порядку виникнення сум від`ємного значення, починаючи зі звітного (податкового).

За правилами пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, складеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

У відповідності до підпункту 86.7.1 пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно із підпунктом 86.7.4 пункту 86.7 статті 86 ПК України під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень:

встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини);

досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності;

досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

За змістом частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За результатом аналізу наведених правових норм та з`ясованих у справі обставин, суд приходить до таких висновків.

Так, суд наголошує, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

У свою чергу, Податковим кодексом України, так само як і Порядком №21, не встановлено позбавлення платника права на врахування у складі від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду з підстав визначення ним відповідних сум податку не у хронології періодів.

Тобто, незастосування принципу хронології відображення відповідних сум від`ємного значення у довідці №2, що є додатком до декларації з податку на додану вартість, не може бути підставою для відмови у врахуванні відповідних сум податкового кредиту при визначенні зобов`язань із податку на додану вартість.

Претензій до визначення показників сум від`ємного значення податку на додану вартість у відповідний період податковим органом не висловлювалося.

Таким чином, фактично йдеться про надмірний формалізм зі сторони контролюючого органу.

У той же час, висновок у акті документальної планової виїзної перевірки товариства позивача саме про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за вересень 2023 року на 63 656 3407 грн. у ході судового розгляду відповідач не довів і не підтвердив.

Також суд погоджується із доводами позивача про те, що зазначення звітних (податкових) періодів, у яких виникли суми від`ємного значення, які зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного періоду не може бути підставою для зменшення сум від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту у наступних звітних періодах, за відсутності встановлення контролюючим органом фактів здійснення неправильного розрахунку відповідної суми чи непідтвердження розрахунків відповідних сум.

Суд враховує, що з метою вирішення ситуації, яка склалася, товариство подавало численні уточнюючі розрахунки, що фактично потягло за собою повторне притягнення до відповідальності.

Тобто, у випадку, який розглядається, податковий орган фактично двічі притягнув позивача до відповідальності за порушення хронології, спочатку прийнявши повідомлення-рішення від 18.03.2024 № , яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 63 656 407 грн. у декларації № за вересень 2023 року; а потім повідомлення-рішення від 30.07.2024 № 850630413, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 49 639 732 грн. за основним зобов`язанням та на 4 963 973 грн. за штрафними санкціями і повідомлення-рішення від 30.07.2024 № 850720413, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 14 016 675 грн.

При цьому, таке притягнення до відповідальності у вигляді зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, збільшення суми зобов`язань із податку на додану вартість і нарахування штрафних санкцій, за відсутності доказів необґрунтованості або ж непідтвердження документально, як і відсутності доказів неправильності розрахунків відповідної суми, є несправедливим.

Отже, вихідним моментом, яке стало підставою для твердження про порушення у розглядуваному випадку, як вже зазначалося вище, стало зазначення у додатку 2 до декларації з ПДВ за вересень 2023 року звітних періодів формування сум від`ємного значення не у хронологічному порядку.

Окрім того, дійсно, як під час проведення камеральної перевірки, так і при розгляді заперечень на акт, складений за результатами її проведення, податковий орган не врахував ситуацію, яка склалася із викладом у додатку 2 до декларації з ПДВ за вересень 2023 року звітних періодів із сумами без дотримання хронології, проігнорував уточнюючі розрахунки до такої декларації, не обґрунтувавши цього, не розібрався із спірним випадком, хоча мав доступ до відповідних документів як податкової звітності, так і матеріалів попередніх перевірок товариства. Так само відповідач не довів відсутності права подання уточнюючого розрахунку за квітень 2024 року під час або ж одразу після проведення саме камеральної перевірки до винесення податкового повідомлення-рішення (повідомлень-рішень), так само і неврахування його при прийнятті повідомлень-рішень від 30.07.2024.

Також суд зазначає, що у судовому засіданні представники відповідача на підтвердження своєї позиції послалися на постанову Верховного Суду від 10.06.2024 у справі № 805/4823/16-а. Разом із тим, спірні відносини у межах такої справи не є подібними до досліджуваного випадку, оскільки у ній мова йшла про те, чи є спірна сума коштів залишком суми помилково та/або надмірно сплачених грошових зобов`язань з ПДВ або ж сумою від`ємного значення ПДВ.

Відповідач у відзиві звертав увагу і на постанову Верховного Суду від 04.11.2020 у справі № 640/330/19. Разом із тим, у такій постанові Верховний Суд виклав правовий висновок про те, що платник податків може скористатись правом подання уточнюючого розрахунку у період після проведення перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки, а контролюючий орган, приймаючи у такому випадку відповідне податкове повідомлення-рішення за наслідками перевірки, повинен встановити дійсний обов`язок платника зі сплати податку з урахуванням даних уточнюючого розрахунку. Отже, із урахуванням такого висновку, неврахування уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2024 року, поданого 09.07.2024 (реєстраційний номер ), не можна визнати правомірним, так само як і непроведення відповідачем дій по встановленню дійсного обов`язку платника зі сплати податку з урахуванням даних уточнюючого розрахунку.

Суд звертає увагу і на наступний висновок Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №819/610/18, на який посилався податковий орган у відзиві: «У випадках отримання акту камеральної перевірки щодо певної податкової декларації, платник податків не обмежений у праві подати уточнюючий розрахунок до цієї декларації.

Праву платника подати уточнюючу податкову декларацію кореспондує обов`язок контролюючого органу прийняти таку декларацію, провести в установлений строк камеральну перевірку та за її результатами здійснити відповідні дії.

Таким чином, після проведення камеральної перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки платник має право подавати уточнюючі розрахунки, а контролюючий орган, приймаючи відповідне податкове повідомлення-рішення за наслідками такої камеральної перевірки, повинен встановити дійсний обов`язок платника зі сплати податку з урахуванням даних уточнюючого розрахунку».

Тобто, як вже зазначалося, неврахування відповідачем уточнюючого розрахунку за квітень 2024 року, поданого 09.07.2024, зокрема і при прийнятті повідомлень-рішень від 30.07.2024 № 850630413 та № 850720413, є протиправним.

Перераховане вище є достатнім для висновку про безпідставність та необґрунтованість оскаржуваних у межах цієї справи повідомлень-рішень.

За наведеного, суд констатує, що зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, а згодом і донарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість та ще й нарахування штрафних санкцій у цьому випадку є несправедливим і неспівмірним із порушенням хронологічного порядку викладу звітних періодів виникнення сум від`ємного значення з податку на додану вартість; Податковий кодекс не містить таких негативних наслідків для платника податків через названу обставину; також суд резюмує необґрунтованість неприйняття уточнюючого розрахунку за квітень 2024 року, як і безпідставність висновків про заниження податкового зобов`язання із податку на додану вартість за відповідний звітний період.

Таким чином, оскаржувані повідомлення-рішення не відповідають вимогам до рішення суб`єкта владних повноважень, які закріплені у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягають визнанню протиправними і скасуванню.

За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої цієї ж статті 77 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

За приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно із квитанції до платіжної інструкції №27-1221945/1 від 27.09.2024, позивачем сплачено судовий збір у сумі 30 280, 00 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 30 280, 00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як суб`єкта владних повноважень, який прийняв оскаржуване рішення.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 18.03.2024 № , від 30.07.2024 № 850630413 та від 30.07.2024 № 850720413.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» (; місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул. Коновальця Євгена, буд. 36-Д, офіс 45 «З») судовий збір у розмірі 30280,00 грн. (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень 0 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011; місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.

Дата виготовлення і підписання повного рішення - 03 березня 2025 р.