Справа № 500/2644/24
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/2644/24 пров. № А/857/21800/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» Ресторан на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Мірінович. У.А) ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Тернопіль від 17 липня 2024 року у справі № 500/2644/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» Ресторан до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

26 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Україна» Ресторан (далі- Товариство) через представника адвоката Мартинюка Т.Б. звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі-Управління) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №1 від 27.03.2024 про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 362929,00грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року в позові відмовлено.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що у даних спірних правовідносинах відповідач діяв законно, адже позивач не вправі використовувати електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що не внесений до ліцензії, - для здійснення саме ліцензованої діяльності з продажу алкогольних напоїв, покликаючись при цьому, що такий електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) було чи буде внесено до ліцензії у майбутньому.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Україна» Ресторан подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року та позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що у передбачений законом спосіб позивачем було отримано ліцензію №2301120 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 18 червня 2023 року по 18 червня 2024 року, зазначена ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями не містить інформації щодо реєстратора розрахункових операцій, дана інформація міститься лише в додатку до ліцензії. Вказаний факт сам по собі свідчить про відсутність факту порушення платником податків законодавства. Апелянт зауважує, що ним проведено заміну реєстратора розрахункових операцій в барі «Пасаж», що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, бульв. Тараса Шевченка, 25, про що повідомлено орган ДПС шляхом надіслання заяви про реєстрацію програмного забезпечення реєстратора розрахункових операцій, а згідно Квитанції №1 контролюючого органу - таку заяву платника прийнято податковою службою станом на 29.11.2023. Відповідно, розрахункові операції із застосуванням нового реєстратора розрахункових операцій платник податку почав проводити із 30.11.2023. Отже, подавши заяву про реєстрацію програмного забезпечення реєстратора розрахункових операцій, апелянт фактично виконав свій обов`язок щодо повідомлення органу ДПС про зміну відомостей зазначених саме в додатку до ліцензії, що судом першої інстанції не враховано.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що оскаржуване рішення суду першої інстанції, прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга ТОВ «Україна» Ресторан не містить обґрунтованих підстав для її задоволення.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Україна» Ресторан зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з основним видом економічної діяльності « 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування» та взято на облік як платник податків в Головному управлінні ДПС в Тернопільській області.

Так, на підставі пункту підпункту 69.2, пункту 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення», статті 19-1, статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями) в межах здійснення функцій визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв тютюнових виробів, рідин, що використовують в електронних сигаретах та пального, на виконання листа Держаної податкової служба України від 27.02.2024 №5251/7/99-00-09-02-01-07, згідно наказу від 05.03.2024 №510-п посадовими особами Головного управління ДПС у Тернопільській області в період з 05.03.2023 по 08.03.2023 проведено фактичну перевірку Товариства за адресою: м. Тернопіль, бульвар Тараса Шевченка, буд. 25, з питань наявності ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, виявлення порушень встановлених правил торгівлі підакцизними товарами, маркування підакцизних товарів, дотримання встановлених мінімальних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв та максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, а також інших питань, що регулюються вимогами Податкового кодексу України, Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Закону України від 6 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За результатом фактичної перевірки позивача Управлінням складено акт перевірки додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі, зберігання алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, який зареєстровано у контролюючому органі 11.03.2023 за №2013/19-00-09-01/37076599 та який підписано усіма посадовим особами податкового органу, які проводили перевірку, а також підписано головним бухгалтером позивача, яка у графі акта перевірки «Зауваження до акта перевірки» вказала «немає» та у графі «З актом ознайомлений, один примірник акта отримав» - також вчинено її підпис із вказівкою на посаду.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» №1 від 27.03.2024, згідно з яким застосовано штрафну санкцію у сумі 362929,00грн за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат, не зазначений у ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Вважаючи таке податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся із даним позовом в суд.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним, а також посилення боротьби з незаконним його виробництвом та обігом на території України регулює Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР).

Статтею 1 Закону №481/95-ВР врегульовано, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.

Відповідно до статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензії на всі види діяльності, передбачені цією статтею, видаються за умови обов`язкової реєстрації об`єкта оподаткування відповідно до вимог пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до статті 15 Закону № 481/95-ВР Роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі. Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

У разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання ліцензії (за винятком змін, пов`язаних з реорганізацією суб`єкта господарювання та/або зміною типу акціонерного товариства), орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб`єкта господарювання протягом трьох робочих днів видає суб`єкту господарювання ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо того, що здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями суб`єктом господарювання через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) дозволяється за наявності відповідної ліцензії, у додаток до якої внесений такий електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) є правильними.

Відповідності до частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР), до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи пальним через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10000 гривень.

Як це правильно встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу від 05.03.2024 №510-п, податковим органом виписано направлення на перевірку №858/09-01 та №859/09-01 від 05.03.2024.

Так, наказ та направлення на проведення фактичної перевірки позивача, - підписано уповноваженою посадовою особою податкового органу та не оскаржено платником податків, а посадових осіб контролюючого органу допущено до її проведення у передбачений законом спосіб.

Водночас, на примірниках направлень на перевірку, копії яких містяться в матеріалах справи, а також на примірнику наказу на проведення фактичної перевірки посадовою особою позивача головним бухгалтером Заліщук Г.І. вчинено записи про те, що їй пред`явлено посвідчення та направлення на проведення перевірки, а також вручено копію наказу на її проведення.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем у Головному управлінні ДПС у Тернопільській області отримано Ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у тому числі сидром та перрі (без додавання спирту) з реєстраційним номером №2301120 від 16.06.2023 з терміном дії ліцензії «з 18 червня 2023 року по 18 червня 2024 року» з місцем здійснення торгівлі «м. Тернопіль, вул. Тараса Шевченка, 25, Бар», до вказаної ліцензії зареєстровано один електронний контрольно-касовий апарат моделі МАРІЯ 304 Т, заводський номер №3М , фіскальний номер №.

Так, із акта фактичної перевірки випливає, що в ході її проведення на підставі наданих позивачем фіскальних чеків встановлено, що в період з 30.11.2023 по 13.12.2023 у ліцензії №2301120 від 16.06.2023 було зазначено модель реєстратор розрахункових операцій МАРІЯ-304Т, заводський номер №ЗМ, фіскальний номер №, в той час як позивачем у вказаний період здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями через програмний реєстратор розрахункових операцій (ПРРО) фіскальний №, який не вказано у ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2301120 в зазначений період, що підтверджено також і даними Системи обміну даних РРО ДПС України, відповідно до яких, у період з 30.11.2023 по 13.12.2023, через ПРРО № позивачем реалізовано алкогольні напої, а саме: 30.11.2023 на загальну суму 12836,00грн; 01.12.2023 на суму 15559,00грн; 02.12.2023 на суму 19061,00грн; 03.12.2023 на суму 12528,00грн; 04.12.2023 на суму10556,00грн; 05.12.2023 на суму 9776,00грн; 06.12.2023 на суму 13266,00грн; 07.12.2023 на суму 10235,00грн; 08.12.2023 на суму 11721,00грн; 09.12.2023 на суму 21764,00грн; 10.12.2023 на суму 16715,50грн; 11.12.2023 на суму 9226,00грн; 12.12.2023 на суму 10388,00грн; 13.12.2023 на суму 7833,00грн.

В акті перевірки вказано, що в загальному в барі «Пасаж» за період з 30.11.2023 по 13.12.2023 через РРО не зазначений у ліцензії №2301120 фіскальний номер № алкогольних напоїв реалізовано на загальну суму 181464,50грн.

Так, проведеною перевіркою зафіксовано порушення позивачем вимог законодавства, контроль за яким покладено на податковий орган, а саме: частин 27, 39 та 41 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995, відповідальність за яке передбачено абзацом 11 частини другої статті 17 цього ж Закону.

Щодо аргументів апелянта про повідомлення органу ДПС про зміну даних, які вказуються в додатку до ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, шляхом подання заяви про реєстрацію програмного забезпечення реєстратора розрахункових операцій згідно Порядку реєстрації, ведення реєстру та застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №547 від 14.06.2016, як на підставу правомірності своїх дій, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Пунктами 1-4 розділу 2 Порядку реєстрації, ведення реєстру та застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №547 від 14.06.2016, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.07.2016 за №918/29048 (далі- Порядок №547) передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг, операції з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу, та відповідно до вимог законодавства повинні застосовувати РРО, зобов`язані зареєструвати РРО відповідно до положень цього Порядку та забезпечити його персоналізацію, опломбування та переведення у фіскальний режим роботи.

Реєстрації в контролюючому органі підлягають РРО, модифікації яких включені до Державного реєстру РРО, з урахуванням сфер їх застосування та за умови, що строк служби, установлений у технічній документації на РРО, не вичерпався, а також з урахуванням строків первинної реєстрації, установлених Державним реєстром РРО.

Реєстрація РРО здійснюється в контролюючому органі за основним місцем обліку суб`єкта господарювання як платника податків .

Для реєстрації РРО суб`єкт господарювання або представник суб`єкта господарювання подає до контролюючого органу заяву про реєстрацію реєстраторів розрахункових операцій за формою №1-РРО (далі - реєстраційна заява) (додаток 1).

29.11.2023 позивачем подано до податкового органу заяву згідно Додатку 1 до Порядку реєстрації, ведення реєстру та застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій форми №1-ПРРО про реєстрацію позивачем за адресою господарюючого об`єкта «Україна, Тернопільська область, м. Тернопіль, бульвар Тараса Шевченка, 25, Бар» одного програмного реєстратора розрахункових операцій, а саме: стаціонарний ПРРО ф2.

29.11.2023 позивачем також подано до податкового органу Повідомлення №1 згідно Додатку 5 до Порядку реєстрації, ведення реєстру та застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій форми №5-ПРРО про надання інформації щодо кваліфікованих/удосконалених сертифікатів відкритих ключів, які застосовуються в ПРРО, у якому зазначено дані про осіб, яким делеговано право підпису електронних документів.

Надалі, 14.12.2023 позивачем подано до податкового органу заяву, яку зареєстровано у контролюючому органі 14.12.2023 за №13807/АП, в якій він просив внести зміни (переоформити) у ліцензію №2301120 від 16.06.2023 щодо інформації про електронні контрольно-касові апарати згідно переліку, а саме: один програмний реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером №.

Головним управлінням ДПС у Тернопільській області на вказану заяву позивача видано переоформлену Ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у тому числі сидром та перрі (без додавання спирту) з попереднім реєстраційним номером №2301120, зареєстровану у податковому органі 14.12.2023, без зміни терміну її дії з місцем здійснення торгівлі «м. Тернопіль, вул. Тараса Шевченка, 25, Бар «Пасаж», та до вказаної ліцензії зареєстровано один електронний контрольно-касовий апарат моделі ПРРО, заводський номер №ф2, фіскальний номер №.

Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, дотримання Товариством вимог щодо реєстрації позивачем за адресою господарюючого об`єкта «Україна, Тернопільська область, м. Тернопіль, бульвар Тараса Шевченка, 25, Бар» програмного реєстратора розрахункових операцій, а саме: стаціонарний ПРРО ф2, ще не є беззаперечною підставою автоматичного використання такого за призначенням, оскільки Порядком №547 передбачено саме алгоритм дій щодо реєстрації РРО, забезпечення його персоналізації, опломбування та переведення у фіскальний режим роботи.

Дозвільний характер реалізації застосування РРО матиме місце лише тоді, коли після переведення РРО у фіскальний режим роботи, буде надано Ліцензію суб`єкту господарювання на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, в додатку до якої буде зазначено такий РРО.

Судом апеляційної інстанції при прийнятті рішення враховано, що у додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним суб`єктом господарювання, який є складовою Ліцензії зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі та така ліцензія надає право суб`єкту господарювання здійснювати роздрібну торгівлю.

Водночас, як це правильно встановлено судом першої інстанції, згідно ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у тому числі сидром та перрі (без додавання спирту) з реєстраційним номером №2301120 від 16.06.2023, така була видана строком дії з 18 червня 2023 року по 18 червня 2024 року з місцем здійснення торгівлі «м. Тернопіль, вул. Тараса Шевченка, 25, Бар» у якій було зазначено один електронний контрольно-касовий апарат моделі МАРІЯ 304 Т, заводський номер №3М , фіскальний номер №, та яка давали право Товариству по 13.12.2023 такий РРО застосовувати.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції щодо то, що контролюючим органом правильно зафіксовано порушення здійснення позивачем у період з 30.11.2023 по 13.12.2023 роздрібної торгівлі алкогольними напоями через програмний реєстратор розрахункових операцій (ПРРО) фіскальний №, який у цей період ще не був вказаний у ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2301120, що підтверджено також і даними Системи обміну даних РРО ДПС України, відповідно до яких, у період з 30.11.2023 по 13.12.2023, через ПРРО № позивачем реалізовано алкогольні напої, а саме: 30.11.2023 на загальну суму 12836,00грн; 01.12.2023 на суму 15559,00грн; 02.12.2023 на суму 19061,00грн; 03.12.2023 на суму 12528,00грн; 04.12.2023 на суму10556,00грн; 05.12.2023 на суму 9776,00грн; 06.12.2023 на суму 13266,00грн; 07.12.2023 на суму 10235,00грн; 08.12.2023 на суму 11721,00грн; 09.12.2023 на суму 21764,00грн; 10.12.2023 на суму 16715,50грн; 11.12.2023 на суму 9226,00грн; 12.12.2023 на суму 10388,00грн; 13.12.2023 на суму 7833,00грн., а загалом на загальну суму 181464,50 грн.

Отже, використовуючи програмний реєстратор розрахункових операцій (ПРРО) фіскальний № у період з 30.11.2023 по 13.12.2023, який не був вказаний у додатку до ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2301120, Товариство порушило вимоги частини 27, 39 та 41 статті 15 Закону №481/95-ВР, відповідальність за яке передбачена абзацом 11 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР, а саме 200 відсотків вартості реалізованої через контрольно-касовий апарат продукції, який не зазначений у ліцензії, отже податкове повідомлення-рішення форми «С» від 27.03.2024 року №1, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 200 відсотків вартості реалізованої продукції -181464,50 грн. х 200% = 362 929,00 грн. прийнято правомірно.

Відтак, апеляційний суд вважає, що вимога щодо скасування податкового повідомлення-рішення форми «С» №1 від від 27.03.2024 що прийняте ГУ ДПС у Тернопільській області за наслідком складеного акта фактичної перевірки, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 362 929,00грн є безпідставною, необгрунтованою та не підлягає до задоволення.

З цих підстав необґрунтованими видаються доводи скаржника з посиланням на норму пункту 56.21 ст 56 ПК України, яким передбачено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків, адже доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення стаття 316 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні викладено мотиви наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» Ресторан залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року у справі № 500/2644/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко