Справа № 165/4469/24
Суддя: Малюшевська І. Є.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/4469/24
Провадження № 2-а/156/1/25
Рядок статзвіту № 140
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2025 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Малюшевської І. Є.,

за участю секретаря судових засідань Киці Л. Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в сел. Іваничі адміністративну справу № 165/4469/24

за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Жук Юрій Богданович

до Головного управління Національної поліції у Волинській області,

про скасування постанови у справі про порушення правил дорожнього руху

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Жук Ю.Б.,

представник відповідача не з`явився;

в с т а н о в и в :

І. Зміст спору

03.10.2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Жука Ю.Б. звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що постановою серії ЕНА №3132792 від 25 вересня 2024 року, винесеною інспектором сектору поліцейської діяльності №1 ( смт. Локачі ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Костюком Дмитром Леонідовичем, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 та ст.121-3 КУпАП за керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 гривень.

На думку позивача, зазначена постанова є протиправною та підлягає скасуванню з тих підстав, що позивач рухався транспортним засобом з освітленим заднім номерним знаком, зокрема, рухався в освітленому ліхтарями населеному пункті, а також додатково освітленим фарами патрульного автомобіля, що рухався позаду. Однак відповідачем зазначено, що позивач рухався без підсвітки номерного знаку, хоча п.2.9 ПДР забороняє водієві керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості), що, на думку позивача, не стосується п.2.9 ПДР.

Крім того, представник зазначає, що водій не в змозі контролювати справність габаритних вогнів під час руху: за кермом автомобіля не в змозі бачити, що ззаду припинив «світити» габаритний вогонь. Також водій не може зупинятись через кожен кілометр і перевіряти справність всіх світлових приладів. Позивач стверджує, що задній номерний знак був освітлений, однак якщо несправність габаритних вогнів чи підсвітки номерного знаку виникає в дорозі, то водій повинен вжити заходів для їх усунення на місці, а якщо це зробити неможливо рухатись якого коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту (п.31.5 ПДР), що інспектором поліції не було враховано. Відповідачем не надано доказів правопорушення, де видно, що задній номерний знак автомобіля не освітлений під час руху в темну пору доби.

Разом з тим, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з порушенням прав позивача, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, порушено права позивача, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності на участь у процесі прийняття рішення відмовлено позивачу у перенесенні розгляду справи, і відповідно, не міг скористатися правами, визначеними ст.268 КУпАП, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані вимоги відповідачем не виконано не з`ясовано, що позивач вперше притягується до адмінвідповідальності, позитивного характеризується, а також його матеріальний стан.

На підставі вищезазначеного, представник позивача просив скасувати постанову ЕНА №3132792 від 25 вересня 2024 року, винесену інспектором сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Костюком Дмитром Леонідовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень.

ІІ. Позиції учасників справи

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві. Просили скасувати постанову ЕНА №3132792 від 25 вересня 2024 року, винесену інспектором сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Костюком Дмитром Леонідовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень.

У судове засідання представник відповідача не з`явився. У поданому відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позову відмовити повністю та розглянути справу по суті без його участі за наявними матеріалами справи.

Так, згідно з відзивом на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі, посилаючись на законність винесеної інспектором сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Костюком Дмитром Леонідовичем постанови та відповідність її змісту чинному законодавству. Постанова містить опис обставин події, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення викладена на папері згідно із зразком, вказаним в «Інструкції з автоматизованого обліку адміністративних правопорушень» № 595 від 04.07.2016 року та містить опис всіх наявних умов вчинення адміністративного правопорушення, що підтверджується й відеозаписом.

У фабулі адміністративної постанови вказано, що водій керував т/з із неосвітленим номерним знаком, чим порушив п.2.9в ПДР.

Час перевірки справності підсвітки номерного знаку водій не повідомляє; яким чином, де та ким було здійснено огляд транспортного засобу не вказано. Як слідує з відеозапису проблема з освітленням номерного знаку присутня та у водія було достатньо часу, щоб усунути вказану проблему.

Поліцейським було розпочато ознайомлення позивача з його правами та обов`язками та наголошено на праві користуватися юридичною допомогою адвоката, проте водієм не виявлено бажання скористатися таким правом.

Таким чином відповідач вважає, що оскаржувана постанова є законною, а у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 07.10.2024 року адміністративну справу № 165/4469/24 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Жук Юрій Богданович до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення правил дорожнього руху передано на розгляд до Іваничівського районного суду Волинської області.

Ухвалою від 11.11.2024 попереднім складом суду відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін по справі. Судове засідання призначено на 21.11.2024 року. Цією ж ухвалою витребувано у Головного Управління Національної поліції у Волинської області матеріали адміністративної справи, що стали підставою для притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121-3 КУпАП, постанова серії ЕНА № 3132792 від 25.09.2024.

20.11.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками.

21.11.2024 року судовий розгляд відкладено на 03.12.2024, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи та за клопотанням представника позивача для надання йому можливості ознайомлення і надання відповіді на відзив.

03.12.2024 року судовий розгляд відкладено на 10.12.2024, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи та клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю адвоката Жука Ю.Б. в судовому засіданні в іншій справі.

10.12.2024 року судовий розгляд відкладено на 26.12.2024, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи та клопотанням про відкладення розгляду справи через сімейні обставини адвоката ОСОБА_2 .

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2024 року у зв`язку із звільненням з 24 грудня 2024 року з посади у відставку судді ОСОБА_3 , головуючим суддею у зазначеній справі визначено суддю Малюшевську І.Є.

Ухвалою від 31.12.2024 року суддею Малюшевською І.Є. прийнято до провадження цивільну справу 165/4469/24 за поданою в позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адмінправопорушення.

Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 01.01.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративного правопорушення залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали судді 13.01.2025 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено оригінал платіжного документа про сплату судового збору в розмірі 605,60 грн за платіжними реквізитами Іваничівського районного суду Волинської області.

Ухвалою суду від 14.01.2025 року продовжено розгляд справи, судове засідання призначено на 16:00 год 22 січня 2025 року.

22.01.2025 року судове засідання відкладено на 23.01.2025 року у зв`язку із задоволенням клопотання позивача про необхідність належним чином оформити документи на представництво інтересів позивача адвокатом Жуком Ю.Б.

Судове засідання, призначене на 23.01.2025 не відбулось у зв`язку із відсутністю в Іваничівському районному суді Волинської області електроенергії. Судове засідання відкладено на 06.02.2025 року.

06.02.2025 судове засідання відкладено на 12.02.2025 року у зв`язку із задоволенням клопотання ОСОБА_2 про необхідність належним чином оформити ордер на представництво інтересів позивача.

Судове засідання, призначене на 12.02.2025 відкладено на 27.02.2025 року через перебування судді у нарадчій кімнаті по кримінальній справі.

У судові засідання представник відповідача не з`являвся. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив розглянути справу по суті без його участі за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відтак, суд вважає можливим провести розгляд справи без участі представника відповідача.

ІV. Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що особою, уповноваженою на складення адміністративного протоколу інспектором сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Костюком Дмитром Леонідовичем 25.09.2024 року винесено постанову серії ЕНА № 3132795 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що 25.09.2024 року о 20:25 хв. в м. Нововолинськ по вул. Гетьмана Виговського (Некрасова) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в нічну пору доби без підсвітки номерного знака, чим порушив п.2.9в ПДР керування транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Зазначеною постановою на позивача ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу врозмірі 1190 гривень.

Із долучених до матеріалів справи двох відеозаписів, що місяться на DVD диску (а.с.20), зокрема, з відеозапису № NOR_X100152_000000_1803_5920 слідує, що 25.09.2024 року о 20:18 год екіпажем патрульної поліції було зупинено PEUGEOT BOXER під керуванням ОСОБА_1 .

Після зупинення т/з працівник поліції представився водієві (капітан поліції ОСОБА_4 ), повідомив про здійснення відеофіксації, відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», на нагрудну боді камеру, а також повідомив про причину зупинки т/з: порушення ПДР, а саме: на передній номерний знак наклеєно якийсь сторонній предмет, крім того відсутня підсвітка номерного знаку.

Працівником поліції у присутності водія одразу ж здійснено візуальний огляд (за допомогою відеофіксації) переднього номерного знаку та було виявлено, що на номерний знак нанесено сторонній предмет - чорну плівку на одну літеру «С». ОСОБА_1 стверджував, що «це такий номер». Тоді працівником поліції було роз`яснено водієві про заборону наклеювати будь-які сторонні предмети на номерний знак.

Надалі ОСОБА_4 попросив водія увімкнути габаритні вогні, щоб перевірити підсвітку номера. Після того, як водій увімкнув габаритні вогні, у присутності водія працівником поліції здійснено візуальний огляд заднього номерного знаку (за допомогою відеофіксації) та було виявлено, що над номерним знаком облаштовано дві лампи підсвічування номерного знаку, однак жодна з них не працювала та не підсвічувала номер т/з.

В ході спілкування з водієм, було здійснено візуальний огляд засобу та перевірку документів водія транспортного засобу PEUGEOT BOXER д.н.з. НОМЕР_1 і встановлено особу водія - ОСОБА_1 та встановлено відсутність страхового полісу водія.

При цьому ОСОБА_1 пояснює працівнику поліції, що не звертав увагу на те, чи працює підсвітка номерного знаку автомобіля.

Надалі інспектором сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Костюком Д.Л. на місці зупинення транспортного засобу розпочато розгляд адміністративної справи та роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, відповідно до ст. 63 Конституції України та ст.ст. 268, 289 КУпАП.

Будь-яких заяв чи клопотань від водія транспортного засобу ОСОБА_1 під час розгляду працівником поліції адміністративної справи не надходило.

На відеозаписі № NOR_X100152_000000_3303_5921 зафіксовано продовження розгляду справи про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи. Інспектором сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Костюком Д.Л. оголошено водію ОСОБА_1 про винесення відносно нього постанови серії ЕНА № 3132795 від 25.09.20024 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у розмірі 1190 грн. Також ОСОБА_5 роз`яснено водію ОСОБА_1 зміст постанови та порядок її оскарження.

У судовому засіданні як свідка допитано ОСОБА_6 , який наполягав на тому, що на місці зупинки поліцейськими транспортного засобу він та позивач побачили, що в автомобілі все було справне, тоді як працівники поліції поспішали скласти протокол про адміністративне правопорушення.

V. Застосоване судом законодавство

Відповідно до вимог ч. 1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У відповідності до ст. 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху. У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський має право зупиняти транспортні засоби якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001.

Згідно п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.9. «в» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знаку або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів, закріплений не в установленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м., неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з ч. 1 ст. 121-3 КУпАП відповідальність водія транспортного засобу настає за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знаку, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знаку з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знаку.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

VІ. Висновок суду

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню стверджуючи, що він рухався транспортним засобом з освітленим заднім номерним знаком, в освітленому ліхтарями населеному пункті, а також додатково освітленим фарами патрульного автомобіля, що рухався позаду.

Суд враховує, що спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч.2 ст.77 КАС України, однак слід вказати, реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через не спростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували обставини, на які він посилається та доказів, зокрема з приводу виконання ним вимог ПДР.

Надані в судовому засіданні покази свідка суд до уваги не бере, оскільки такі є неправдивими, та, як встановлено судом, не відповідають дійсності і спростовуються матеріалам справи й відеодоказами, а сам свідок, надаючи суду неправдиві показання з метою уникнення позивачем відповідальності, вів суд в оману щодо фактичних обставин справи.

Разом з тим, слід зазначити, що твердження представника позивача адвоката Жука Ю.Б. про відсутність у діях ОСОБА_1 умислу, а отже і складу правопорушення, не заслуговує на увагу, оскільки для правової кваліфікації правопорушення за ч.1 ст. 121-3 КУпАП не обов`язково повинна бути наявна форма вини у виді умислу (прямий чи непрямий), так само може бути наявна форма вини у виді необережності, зокрема протиправної недбалості.

Разом з тим, в силу правового висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 р. по справі № 520/2261/19 визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Зважаючи на вищевикладене, суддя виснував, що досліджений DVD-диск з відеозаписом події від 25.09.2024, здійсненим відповідачем за допомогою службової нагрудної бодікамери у розумінні ст.251 КУпАП є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Так, відеозаписами підтверджується факт зупинення транспортного засобу під керуванням позивача у темну пору доби, тобто вже після заходу сонця. Також відеозаписами підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком (не працювали обидві лампи підсвічування номерного знаку).

При цьому, рух автомобіля в освітленому чи неосвітленому ліхтарями населеному пункті та додатково з освітленим номерним знаком фарами патрульного автомобіля чи з освітленим фарами будь-якого іншого автомобіля, що рухається позаду жодним чином не скасовує заборони водієві керувати транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Судом взято до уваги пояснення позивача про те, що він не звертав уваги на те, чи освітлений номерний знак автомобіля, хоча відповідно до п. 2.3а) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, на що в ході розмови із ОСОБА_1 йому звернув увагу працівник поліції.

Суд не погоджується з доводами сторони позивача про порушення працівником поліції прав позивача через відмову позивачу у перенесенні розгляду справи та неможливість позивача скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, оскільки після початку розгляду адміністративної справи інспектором сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Костюком Д.Л. роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст.ст. 268, 289 КУпАП. Будь-яких заяв чи клопотань (в тому числі про відкладення розгляду справи та про надання можливості скористатися правничою допомогою) від учасника справи - водія транспортного засобу ОСОБА_1 під час розгляду працівником поліції адміністративної справи не надходило. Разом з тим, працівником поліції було відхилено клопотання двох інших невідомих осіб, одна з яких, прибувши на місце події та просила відкласти розгляд справи для скористання правничою допомогою. При цьому невідомій особі було роз`яснено, що водій має право скористатися правничою допомогою, що не є забороненим.

Враховуючи обставини, зафіксовані на відеозаписі, слід зазначити, що розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та постановляючи за її результатами оскаржувану постанову, поліцейським не було порушено вимог Закону.

Позивачем не було надано жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував обставини викладені у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності. На переконання суду пояснення представника позивача зводяться до загальних фраз, які зазначені в змісті позовної заяви, виключно з метою уникнення позивачем відповідальності встановленої Законом.

Отже, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої вказаними статтями та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу відповідає вимогам чинного законодавства. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що поліцейські при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяли не у спосіб, передбачений КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, даними відеозапису.

Даючи оцінку наявним у справі доказам, судом встановлено, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем надано не було і судом таких обставин не встановлено, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки досліджені докази свідчать про наявність події і складу адміністративного правопорушення.

VІІ. Судові витрати

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись, ст. ст. 2, 6, 19-20, 77, 90, 139, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: адвокат Жук Юрій Богданович, адреса: м. Нововолинськ.

Відповідач: Головне Управління Національної поліції у Волинської області, , місцезнаходження: вул. Винниченка,11, м. Луцьк, Луцький р-н, Волинська обл.

Повний текст рішення складено 04 березня 2025 року.

Суддя І. Є. Малюшевська