Справа № 120/15257/23
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

03 березня 2025 р. Справа № 120/15257/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Воробйова Інна Анатоліївна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовомозглянувши клопотання про продовження недоліків строку усунення недоліків позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду 01.02.2025 р. з Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, для продовження судового розгляду.

Ухвалою суду від 13.02.2025 р. позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу у 10 -денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, а саме, подати заяву про поновлення строку звернення до суду зазначивши інші поважні причини його пропуску у період з березня 2023 р. (дата отримання постанови) по вересень 2023 р. (дата направлення запиту) та надати докази поважності причин пропуску.

26.02.2025 р. надійшла заява про усунення недоліків, в якій позивач вказує, що в серпні 2023 р. із засобів масової інформації дізнався, що держава Україна не виплачує в повній мірі компенсації, що присуджені за рішенням Європейського суду з прав людини, що і спонукало до звернення за наданням правової допомоги, адже він є юридично необізнаним. Окремо вказав, що лише у вересні 2023 р. отримав правову допомогу. Відтак, на думку позивача, причини пропуску строку є поважними, а тому просить їх поновити.

Оцінюючи подану заяву зазначаю наступне.

В ухвалі від 13.02.2025 р. вказано, що причини пропуску строку звернення до суду є поважними лише за період 07.09.2023 р. по 20.09.2023 р., оскільки підтверджено факт звернення за отриманням правової допомоги.

Однак, наголошено на тому, що юридична необізнаність не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду у період з березня 2023 р. (дата отримання постанови) по вересень 2023 р. (дата направлення запиту). Відтак, позивачу запропоновано подати заяву про поновлення строку звернення до суду зазначивши інші поважні причини його пропуску у період з березня 2023 р. по вересень 2023 р. та надати докази поважності причин, інші ніж ті , які вказані в попередній заяві.

Позивач же подаючи заяву про усунення недоліків позовної заяви повторно вказує на юридичну необізнаність та зазначає про те, що лише в серпні 2023 р. випадково побачив по телебеченню в новинах сюжет про кількість винесених ЄС рішень відносно держави України та про затримку або невиплату у повній мірі присуджених коштів, що і спонукало до звернення за наданням правової допомоги.

Тут слід зауважити, що причини пропуску строку звернення до суду мають бути поважними. Під поважними причинами варто розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, і такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У аспекті вказаних висновків суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії права на суд, може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Для цього позивач як особа, зацікавлена у поданні позову, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі №9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку з пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

У постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з апеляційною скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Така ж позиція викладена в постанові ВС від 20.03.2024 р. у справі № 560/14349/23.

Так, аргументи позивача про те, що він в серпні 2023 р. із новин дізнався, що держава Україна не виплачує в повній мірі компенсації присуджені за рішенням Європейського суду з прав людини, що і спонукало до звернення за наданням правової допомоги- не є обставинами, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк. Також ці мотиви не свідчать про те, що обставини пропуску строку виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, адже позивач не позбавлений був права звернутись за юридичною допомогою для з"ясування/перевірки підставності/правомірності винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та/або щодо належного виконання судового рішення після її отримання, а саме, у березні 2003 р.

Відтак, доходжу висновку, що позивач не навів змістовних і вагомих аргументів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою його захисту в судовому порядку, не довів, що в цій справі можливість вчасного подання позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення.

А отже, причини пропуску строку звернення до суду наведені в заяві про усунення недоліків не є поважними.

Оскільки наведені позивачем в заяві причини пропуску строку звернення до суду не визнано поважними, недоліки позовної заяви не можна вважати усунутими.

Відповідно до положень 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, доходжу висновку про необхідність продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк на усунення недоліків позовної заяви , встановлених ухвалою суду від 13.02.2025 р.

Запропонувати позивачу у 10- денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, а саме, надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших причин такого (пропуску) з березня 2023 р. (після отримання постанови державної виконавчої служби) по вересень 2023 р. (дата направлення запиту до НБУ) та докази поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна