Справа № 359/1473/25
Суддя: Семенюта О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №359/1473/25
Провадження №2-а/359/36/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю представника позивача Іванченка О.В.,

за участю представника відповідача Семотюка Т.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого адміністративного позову.

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 28 січня 2025 року поліцейський 1 взводу 2 роти УПП БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області капрал поліції Дика А.Д. склала постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3956445, якою вона наклала на позивача штраф в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Зі змісту цієї постанови вбачається, що 28 січня 2025 року о 20 годині 23 хвилини водій ОСОБА_1 , перебуваючи на 31км траси М03 Київ-Харків, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen T-Roc», номерний знак НОМЕР_1 , користувався засобами мобільного зв`язку (мобільним телефоном), тримаючи його у руці, чим порушив п.п. «д» п.2.9 ПДР України. Позивач посилається на те, що йому не були пред`явлені докази на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, було відмовлено у задоволенні його клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення з метою отримання ним правової допомоги. Тому ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову поліцейського 1 взводу 2 роти УПП БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області капрал поліції Дикої А.Д. серії ЕНА №3956445 від 28 січня 2025 року.

2. Інформація про рух адміністративної справи.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 7 лютого 2025 року (а.с.22) вбачається, що адміністративна справа за адміністративним позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 12 лютого 2025 року (а.с.26) було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд адміністративної справи у позовному провадженні з особливостями, встановленими параграфом 2 глави 11 КАС України.

У судовому засіданні представник позивача Іванченко О.В. підтримує адміністративний позов та наполягає на його задоволенні. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок.

Представник відповідача Семотюк Т.В. категорично заперечує проти задоволення позову та посилається на те, що з запису нагрудного відео-реєстратора вбачається, як водій ОСОБА_1 користується засобом зв`язку (мобільним телефоном), утримуючи його в лівій руці, про що свідчить світло від екрану мобільного телефону. Під час розгляду адміністративної справи позивачу був наданий час для отримання консультації адвоката в телефонному режимі. Діючи в межах дискреційних повноважень, капрал поліції Дика А.Д. прийняла рішення про недоцільність відкладення розгляду справи за клопотанням позивача, оскільки його не було обмежено ні в часі, ні в формі отримання правової допомоги. Ці обставини свідчать про те, що розгляд адміністративної справи був проведений відповідно до вимог законодавства. Підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні. Тому представник відповідача Семотюк Т.В. просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

28 січня 2025 року поліцейський 1 взводу 2 роти УПП БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області капрал поліції Дика А.Д. склала постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3956445 (а.с.7-9), якою вона наклала на позивача штраф в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Зі змісту цієї постанови вбачається, що 28 січня 2025 року о 20 годині 23 хвилини водій ОСОБА_1 , перебуваючи на 31км траси М03 Київ-Харків, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen T-Roc», номерний знак НОМЕР_1 , користувався засобами мобільного зв`язку (мобільним телефоном), тримаючи його у руці, чим порушив п.п. «д» п.2.9 ПДР України.

Спірні правовідносини регулюються главою 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» ПДР України та главою 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства та зв`язку» підрозділу ІІ «Особлива частина» розділу ІІ «Адміністративне правопорушення і адміністративна відповідальність» КУпАП.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

Відповідно до п.п. «д» п.2.9 ПДР України водієві забороняється: під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання) тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.2 ст.6 КАС України однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є верховенство права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

На виконання ч.2 ст.77 КАС України Департамент патрульної поліціїнадав суду відеозапис з нагрудного відео-реєстратора №471144 (а.с.50) та стоп-кадр з вказаного відеозапису (а.с.81). Однак, детально оглянувши вказані докази не можна беззаперечно стверджувати, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen T-Roc», номерний знак НОМЕР_1 , користувався мобільним телефоном, тримаючи його у руці. Суд погоджується з доводами представника позивача Іванченка О.В. про те, що світло в салоні автомобіля, яке зафіксовано відеозаписом, могло бути відблиском від вуличного освітлення або від інших транспортних засобів. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 (провадження №К/9901/15804/18), згідно з якими сама по собі оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення. Таким чином, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, залишився недоведеним. Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 подав письмове клопотання про перенесення розгляду справи для отримання ним юридичної допомоги адвоката (а.с.21). У його задоволенні капралом поліції Дикою А.Д. було відмовлено, водночас зазначено про те, що вона не обмежувала позивача в отриманні правничої допомоги. Однак суд вважає, що поліцейським не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомогу, зокрема перенесення розгляду справи для забезпечення участі адвоката Ярмоленка С.М. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Ретельний аналіз наведених обставин свідчить про те, що позивач був притягнутий адміністративної відповідальності з порушенням його права на захист, гарантованого ч.1 ст.268 КУпАП.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 був безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності. Накладення на позивача штрафу є втручанням держави в його право на мирне володіння майном (в даному випадку грошовими коштами). Таке втручання є невиправданим, оскільки воно не ґрунтується на законі та не кореспондується з жодним суспільним інтересом. Отже, оскаржувана постанова не кореспондується з невід`ємними гарантіями, запровадженими п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на це суд висновує про те, що з метою відновлення законності належить скасувати постанову поліцейського 1 взводу 2 роти УПП БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області капрал поліції Дикої А.Д. серії ЕНА №3956445 від 28 січня 2025 року. Крім того, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП слід закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилом ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті згідно з положеннями цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 968 гривень 96 копійок та витратив грошові кошти в розмірі 5000 гривень 00 копійок на оплату професійної правничої допомоги. Ці обставини підтверджуються квитанцією від 5 лютого 2025 року та інформацією по рахунку за 17 лютого 2025 року (а.с.40). Пред`явлений ОСОБА_1 позов задоволений.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 березня 2020 року в справі №543/775/17 чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. Зокрема, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону №3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Задля однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення, за подання позовної заяви підлягає сплаті судовий збір, який складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу становить 3028 гривень 00 копійок. Відтак за подання позовної заяви сплаті підлягав судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок (3028,00 х 0,2), а не 968 гривень 96 копійок.

З огляду на це суд висновує про те, що за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь ОСОБА_1 належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок. Підстави для стягнення судового розміру в більшому розмірі відсутні. Крім того, слід стягнути також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок. При цьому суд враховує, що розмір судових витрат є співмірним зі складністю справи, витраченим часом та обсягом наданих адвокатом Іванченком О.В. послуг.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.242, ч.1-ч.2 ст.243, ст.ст.246, 287 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського 1 взводу 2 роти УПП Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області капрала поліції Дикої Анастасії Дмитрівни про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3956445 від 28 січня 2025 року.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста,3) судові витрати, понесені ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду О.Ю. Семенюта