Справа № 160/1564/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2025 року Справа № 160/1564/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.
за участі секретаря судового засіданняВолок А.О.
представника позивача представника відповідача Грабового А.В., Тістечко Ю.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСТРА КАРС" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
31.01.2025 на адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що під час здійснення Львівською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар. Отже, відповідач вказує, що за результатам розгляду поданих документів, виник сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, який став підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості. Однак, під час проведення процедури консультацій декларантом не спростовані розбіжності та відсутність даних. Таким чином, враховуючи результати митного контролю, та те, що позивач не надав усіх додаткових документів, відповідачем було здійснено коригування митної вартості товару.
03.02.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що доводи, викладені в відзиві на позовну заяву не є підставою для відмови в задоволені позову.
Ухвалою суду від 18.02.2025 закрито підготовче провадження в адміністративній справі №160/1564/25 та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні 26.02.2025 представник позивача вимоги позову підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи наведені у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи наведені у відзиві.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
04.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСТРА КАРС" (покупець) та компанією UAВ «PLC Group» (Литовська Республіка) (продавець) укладений контракт № UA04092023 (далі - Контракт) за умовами якого Покупець купує, а Продавець продає автомобілі відповідно до додатків до даного Контракту.
Відповідно до п.2.1 Контракту вказано, що загальна вартість договору складається з вартості специфікацій до цього договору (код валюти 840).
Згідно з п.2.2. Контракту передбачено, що ціна і кількість кожної партії товару, а також вартість послуг з логістики вказується в додатках до даного контракту.
Покупець здійснює оплату за товар протягом 90 днів з дати підписання додатка до даного контракту (п.4.1. контракту).
Відповідно додатку № 11 від 26.04.2024 до Контракту № UA04092023 від 04.09.2023 сторони погодили умови поставки товару: DAT Городок Україна у відповідності з Інкотермс 2010 та вартість кожного товару, який постачається.
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №UA04092023 від 04.09.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №11 від 26.04.2024;
- банківський платіжний документ, що стосується товару №62 від 13.05.2024;
- лист від відправника.
- банківський платіжний документ, що стосується товару №62 від 13.05.2024;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №UA04092023 від 04.09.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №11 від 26.04.2024;
- лист від відправника.
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_12 від 29.03.2024;
- банківський платіжний документ, що стосується товару №62 від 13.05.2024;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №UA04092023 від 04.09.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №11 від 26.04.2024;
- лист від відправника.
- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №LT-202404722від 26.04.2024;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_13 від 25.04.2024;
- банківський платіжний документ, що стосується товару №62 від 13.05.2024;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №UA04092023 від 04.09.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №11 від 26.04.2024;
- лист від відправника.
- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №LT-202404723 від 26.04.2024;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_15 від 19.04.2024;
- банківський платіжний документ, що стосується товару №62 від 13.05.2024;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №UA04092023 від 04.09.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №11 від 26.04.2024;
- лист від відправника.
- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №LT-202404727 від 26.04.2024;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_16 від 26.04.2024;
- банківський платіжний документ, що стосується товару №62 від 13.05.2024;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №UA04092023 від 04.09.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 11 від 26.04.2024;
- лист від відправника.
За результатами поданих документів відповідачем були прийнятті:
- рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700053/2 від 25.07.2024 та картка відмови №UA209180/2024/000957, якими ТОВ «ЕКСТРА КАРС» відмовлено в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;
- рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700051/2 від 21.06.2024 та картка відмови №UA209180/2024/000953, якими ТОВ «ЕКСТРА КАРС» відмовлено в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;
- рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700057/2 від 21.08.2024 та картка відмови №UA209180/2024/001050, якими ТОВ «ЕКСТРА КАРС» відмовлено в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;
- рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700056/2 від 21.08.2024 та картка відмови №UA209180/2024/001049, якими ТОВ «ЕКСТРА КАРС» відмовлено в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;
- рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700058/2 від 21.08.2024 та картка відмови №UA209180/2024/001058, якими ТОВ «ЕКСТРА КАРС» відмовлено в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
За результатами перевірки документів та відомостей наданих до митного оформлення за вказаними митними деклараціями, встановлено наступне:
- лист відправника №307/24, №305/24, №303/24 від 17.07.2024, №363/24, №364/24, №367/24 від 08.08.2024 митним органом до уваги не взятий, тому, що відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 "Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення", для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури, але до митного контролю жодного із перерахованих документів для підтвердження заявлених відомостей щодо вартості перевезення митниці не надано.
З метою отримання товару у вільний обіг, декларант подав нові митні декларації:
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина 1 статті 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Наказом Державної митної служби України №689 від 11.09.2015 затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. (частина 1 статті 337 Митного кодексу України).
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.
Так, відповідно до пункту першого частини 4 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).
Частиною першою статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно приписів 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, суд вказує, що 04.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСТРА КАРС" (покупець) та компанією UAВ «PLC Group» (Литовська Республіка) (продавець) укладений контракт № UA04092023 (далі - Контракт) за умовами якого Покупець купує, а Продавець продає автомобілі відповідно до додатків до даного Контракту.
З метою митного оформлення товарів подало до Львівської митниці електронні митні декларації.
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №UA04092023 від 04.09.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №11 від 26.04.2024;
- банківський платіжний документ, що стосується товару №62 від 13.05.2024;
- лист від відправника.
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_17 від 25.03.2024;
- банківський платіжний документ, що стосується товару №62 від 13.05.2024;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №UA04092023 від 04.09.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №11 від 26.04.2024;
- лист від відправника.
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_12 від 29.03.2024;
- банківський платіжний документ, що стосується товару №62 від 13.05.2024;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №UA04092023 від 04.09.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №11 від 26.04.2024;
- лист від відправника.
- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №LT-202404722від 26.04.2024;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_13 від 25.04.2024;
- банківський платіжний документ, що стосується товару №62 від 13.05.2024;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №UA04092023 від 04.09.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №11 від 26.04.2024;
- лист від відправника.
- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №LT-202404723 від 26.04.2024;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_15 від 19.04.2024;
- банківський платіжний документ, що стосується товару №62 від 13.05.2024;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №UA04092023 від 04.09.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №11 від 26.04.2024;
- лист від відправника.
- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №LT-202404727 від 26.04.2024;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_16 від 26.04.2024;
- банківський платіжний документ, що стосується товару №62 від 13.05.2024;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №UA04092023 від 04.09.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 11 від 26.04.2024;
- лист від відправника.
Інвойс це розрахунковий документ, який використовується під час міжнародної торгівлі.
Чинне законодавство України не передбачає специфічного регулювання по відношенню до інвойсу в т.ч. і стосовно його обов`язкових реквізитів.
Відтак, порядок видачі такого комерційного документа як інвойс, а також необхідність наявності по тексту певних реквізитів регулюється нормативними документами країни реєстрації постачальника.
У наданих до митного оформлення позивачем інвойсах дійсно відсутні підпис та печатка особи, яка їх виставила.
Відповідно додатку № 11 від 26.04.2024 до Контракту № UA04092023 від 04.09.2023 сторони погодили умови поставки товару: DAT Городок Україна у відповідності з Інкотермс 2010 та вартість кожного товару, який постачається та в ньому містить підписи та печатки сторін.
Вартість товару, яка вказана у Додатку №11 від 26.04.2024 та інвойсах, співпадає повністю, а саме: транспортний засіб: марка VOLVO, модель - S80, номер кузова/VIN - НОМЕР_1 ; марка KIA, модель - K5, номер кузова/VIN - НОМЕР_3 ; марка AUDI, модель - A6, номер кузова/VIN - НОМЕР_5 ; марка KIA, модель NIRO, номер кузова/VIN - НОМЕР_7 ; марка AUDI, модель - A3, номер кузова/VIN - НОМЕР_14 ; марка VOLKSWAGEN, модель TIGUAN, номер кузова/VIN - НОМЕР_11 .
Згідно п. 8 Висновків Довідки щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України, в редакції від 13.03.2012, яка затверджена постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 № 2, наявність саме технічної помилки у документі та зміст помилково відсутньої інформації орган доходів і зборів може встановити за допомогою решти інформації, що міститься у цьому ж документі, або інформації з інших документів, пов`язаних із цим документом. Наявність технічної помилки у документі не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у ньому міститься.
За вказаних обставин суд відхиляє означені доводи відповідача.
Стосовно доводу відповідача про те, що позивачем не додано до митного органу жодного документу стосовно понесених витрат на транспортування товару до кордону України; відсутня міжнародна товарно-транспортна накладна, то суд зазначає наступне.
У відповідності до п.14 висновків Довідки щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України, в редакції від 13.03.2012, яка затверджена постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 № 2, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Судом під час розгляду справи встановлено, що умови поставки товару DAT Городок Україна.
Термін DAT, введений в Інкотермс-2010, який означає, що продавець виконав своє зобов`язання по постачанню, коли він надав покупцеві товар, розвантажений з транспортного засобу в узгодженому терміналі зазначеного місця призначення. Продавець несе всі ризики по доставці товару до названого місця.
За вказаних обставин саме продавець товару несе витрати на його транспортування до кордону України, а витрати на транспортування товару входять до митної вартості товару.
Отже, в спірних правовідносинах, відповідно до погодженних сторонами контракту умов поставки товару, здійснення транспортування товару, в тому числі оформлення документів на перевезення та плата за відповідні послуги, є обов`язком постачальника, а не позивача.
Таким чином, згідно з умовами поставки витрати на транспортування включені у вартість товару та покладаються на Постачальника, а не на Покупця, і тому такі витрати не повинні додатково додаватися до контрактної вартості для включення у митну вартість товару, оскільки вони фактично вже наявні у складі фактурної (контрактної) вартості і відповідно у складі митної вартості.
Отже, такі витрати не підлягають підтвердженню Позивачем, а зазначення цього митним органом як підстави виникнення розбіжностей в документах є необґрунтованим, так як таким чином фактично вимагається калькуляція на товар у позивача без законних на це підстав, оскільки калькуляція може вимагатися тільки у випадку, коли продавець та покупець є пов`язаними особами (ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України).
За вказаних обставин суд відхиляє доводи відповідача щодо не підтвердження витрат на транспортування товару, а також неможливості обчислити витрати на транспортування товару до кордону України за наданими документами щодо транспортних витрат по поставці товару.
За сукупності викладених обставин суд приходить до висновку, що відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Одночасно суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
Суд зазначає, що тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів.
Відповідачем під час розгляду справи не доведено належними та допустимими засобами доказування неправильності заявленої митної вартості товару. Доводи відповідача ґрунтуються лише на припущенням, які не підтвердженні жодними доказами.
У зв`язку з чим судом встановлено, що відомості надані позивач стосовно митної вартості товарів є об`єктивними, піддаються обчисленню та підтверджуються документально.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, доводи позивача є обґрунтованими, а позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТРА КАРС» підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 16 957,00 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією №520 від 21.01.2025.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 16 957,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Львівської митниці.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 березня 2025 року.

Суддя Е.О. Юрков