Справа № 2-а-55/11
Суддя: Намистюк В. П.
Дата ухвалення: 2011-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-55/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2011 року Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Намистюка В.П.

при секретарі Ковбастюк Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Волочиську справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Волочиської райдержадміністрації про стягнення недоплачених сум грошової допомоги на оздоровлення за 2007-2010 роки,

в с т а н о в и в :

11.01.2011 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що є інвалідом 2 групи та постраждалим 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи і згідно ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, однак відповідач виплачував допомогу на оздоровлення в 2007-2010 роках по 120 грн., посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому просить стягнути на його користь недоплачену грошову допомогу на оздоровлення за 2007-2010 роки в конкретній грошовій сумі.

Представник відповідача 18.02.2011 року подав письмове заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що виплата допомоги на оздоровлення проводиться 1 раз на рік після надходження цільових коштів з Державного бюджету України, а ст. 62 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що роз`яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та від 12.07.2005 року №562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір допомоги на оздоровлення в 2007-2010 рр. складає по 120 грн..

Ухвалою від 11.01.2011 р. вимоги позивача за період з 2007 р. по 11.07.2010 р. включно залишено без розгляду, в зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Позивач є інвалідом 2 групи і має статус учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 1 категорії, одержав допомогу на оздоровлення за 2010 рік в розмірі 120 грн..

Відповідно до ст. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції Закону України від 06.06.1996 року №230/96-ВР, щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам 2 групи у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати на 2010 рік встановлено ст.53 ЗУ Про Державний бюджет України на 2010 рік і становив з 1 січня - 869 грн., з 1 квітня - 884 грн., з 1 липня - 888 грн., з 1 жовтня - 907 грн., з 1 грудня - 922 грн..

ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік від 28.12.2007 року №107-VII, статтю 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладено в новій редакції, якою передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, ці зміни визнано неконституційними, тому чинною залишається редакція Закону від 06.06.1996 року №230/96-ВР щодо допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Положення закону, які визнані Конституційним Судом України неконституційним, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційний Судом України цього рішення, тобто з 22.05.2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язаня діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні позивачу розміру допомоги на оздоровлення застосуванню підлягає ст. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції Закону України від 06.06.1996 року №230/96-ВР, а не постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Не можна взяти до уваги посилання відповідача на ст.62 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою передбачено, що роз`яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав

позивача, встановлених цим же Законом.

Безпідставними слід визнати посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати встановленої Законом допомоги, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань, які встановлені ст.46 Конституції України та ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в частині визначення розміру та виплати допомоги.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача по виплаті допомоги на оздоровлення за 2010 рік у фіксованому розмірі - 120 грн. не грунтуються на законі, однак враховуючи, що вимоги позивача за період часу з 2007 р. по 10.07.2010 р. включно залишено без розгляду, тому з огляду на положення ст.ст. 21,105,162 КАС України, необхідно визнати дії відповідача в цей період неправомірними та зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу належної суми відповідно до закону за 2010 рік станом на 10.10.2010 р., виходячи із розміру мінімальної заробітної плати 907 грн. з врахуванням виплаченої суми в 120 грн., а не стягувати конкретні суми, як просить позивач.

Керуючись ст.ст.19,22 Конституції України, ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.ст. 2, 9, 17, 18, 86 ,94,158-163,186, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити частково. Зобов`язати управління праці та соціального захисту населення Волочиської райдержадміністрації Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати та із врахуванням виплаченої позивачу суми за 2010 рік.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Копії постанови не пізніше наступного дня направити сторонам рекомендованими листами з повідомленнями про вручення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Волочиський райсуд, з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя