Справа № 380/19436/24
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 рокусправа № 380/19436/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Карп`як Оксана Орестівна, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Приватного підприємства "Грагар" про накладення арешту на кошти, що знаходяться у банках, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026; ) до Приватного підприємства «ГРАГАР» (вул. Трускавецька, буд. 107, м. Стебник, Дрогобицький район, Львівська область, ) про накладення арешту на кошти, що знаходяться у банках.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Карп`як О.О.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у відповідача виник податковий борг, який складається із податкових зобов`язань по податку на додану вартість та по податку на прибуток підприємств, що складається із основного платежу та пені. Оскільки відповідач податковий борг не погасив, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 23.09.2024 року, вказану позовну заяву залишено без руху, а особі, що звернулась, надано строк для усунення недоліків. Вимоги ухвали судді від 23.09.2024 року позивачем виконано повністю.

Ухвалою від 07.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін, за наявними у справі доказами.

Відповідач правом на подання відзиву, передбаченим ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив. Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу рекомендованим листом № 352 на його адресу, вказану ним при реєстрації у податковому органі. Проте, згідно трекінгу поштових відправлень ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін була отримана відповідачем 01.11.2024 року.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Згідно з довідкою ГУ ДПС у Львівській області про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС у Львівській області від 30.08.2024 № 10320/5/13-01-13-13-10, за період з 11.03.2021 по 19.08.2024 року за позивачем обліковано заборгованість в сумі 61 140,00 грн., в тому числі: податок на додану вартість - 49345 грн., в т.ч. податкові зобов`язання -413,64 грн., ш/санкція 47 450, 05 грн. та пеня -1481,31 грн., та по податку на прибуток приватних підприємств 11795,13 грн., в т.ч. податкові зобов`язання 11 322,35 грн., ш/санкція 340, 00 грн. та пеня - 132,78 грн.

З метою узгодження вказаної заборгованості відповідачу скеровано податкову вимогу форми «Ю» № 40898-13 від 16.11.2020 на суму 23523,57 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.03.2022 року у справі № 380/24305/21, позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства «Грагар» () грошові кошти до бюджету в сумі 62323 (шістдесят дві тисячі триста двадцять три) грн. 53 коп., які знаходяться на рахунках в банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 року у справі № 380/3645/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства «Грагар» (вул. Трускавецька, 107, м. Стебник, м. Дрогобич, Львівська область, ) грошові кошти до бюджету, які знаходяться на рахунках в банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в розмірі 87367 (вісімдесят сім тисяч триста шістдесят сім) гривень 53 коп.

Рішення набрали законної сили.

На виконання даних судових рішень ГУ ДПС у Львівській області скеровувало в банківські установи обслуговуючі рахунки боржника платіжні інструкції на примусове списання коштів, однак платіжні інструкції були повернуті без виконання.

Головним управлінням ДПС у Львівській області складено акт опису майна №33/13-01-13-10 від 21.04.2021, яким на підставі рішення заступника начальника ГУ ДПС у Львівській області від 21.04.2021 № 11529/6/13-01-13-10 про опис майна у податкову заставу платника податків ТзОВ «Грагар» (35376330) проведено опис такого майна: «все майно та майно, яке платник набуде прав власності у майбутньому.

Також цим актом підтверджено відсутність на день складення цього акта майна, що може бути описано у податкову заставу.

Факт накладення арешту нерухомого майна підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 349584276 від 09.10.2023.

Згідно даних про банківські рахунки ПП «Грагар» () у відповідача наявні відкриті рахунки в установах банків.

Позивач вважає, що наявні визначені Податковим кодексом України підстави накладення арешту у вигляді арешту коштів та інших цінностей Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАГАР», що знаходяться у банках та інших фінансових установах, тому він звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору, суд керується таким.

Згідно з статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України зазначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Норма пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України окрім того, що надає повноваження органу ДПС на звернення до суду, визначає й підстави для накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Законодавцем в положеннях податкового законодавства розрізнюються два види арешту, а саме арешт майна та арешт коштів на рахунку платника.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Положення статті 94 ПК України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.

Приписи статті 94 ПК України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Податковим кодексом України передбачені також інші, випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94, зокрема такі випадки визначено підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України.

Норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

У свою чергу, відсутність умов для застосування арешту коштів платника податків, передбачених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, за наявності умов, встановлених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України, не може бути підставою для відмови у застосуванні арешту коштів на рахунках платника податків, оскільки норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України є імперативною і обов`язковою до виконання.

Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 ПК України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 ПК України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Відповідно до абз. 2 п. п. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Отже, за змістом вищевказаних норм чинного законодавства підставою для звернення податкового органу до суду із вимогою про накладення арешту на кошти платника податків є відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, в тому числі недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу, або ж майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Як видно з матеріалів справи, перед зверненням до суду з відповідним позовом позивач вжив необхідних заходів з метою встановлення наявності у відповідача майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг.

Позивач надав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, які свідчать про відсутність майна у відповідача.

Податковим керуючим складений акт опису майна згаданий вище, згідно з яким встановлено відсутність майна, що може бути описано в податкову заставу.

Відсутність майна у відповідача для погашення суми податкового боргу унеможливлює виконання покладених на контролюючий орган функцій щодо забезпечення виконання платником податків своїх зобов`язань стосовно погашення податкового боргу.

Оскільки судом встановлено наявність у відповідача податкового боргу в сумі 61 140 гривень, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, а також встановлено відсутність майна у відповідача для погашення цього податкового боргу, то наявні усі підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку, відповідача.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, під час розгляду даної справи, свідки судом не залучались та судові експертизи не призначались, суд вважає за необхідне зазначити, що судові витрати понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246, 262, 295 КАС України , суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Накласти арешт на кошти Приватного підприємства «ГРАГАР» що знаходяться в банках, в межах суми податкового боргу в розмірі 61 140, 00 гривень.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяКарп`як Оксана Орестівна