Справа № 140/4679/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 140/4679/24 пров. № А/857/22951/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Кузьмича С. М., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року у справі №140/4679/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Ксензюк А. Я.,

дата ухвалення рішення 29 серпня 2024 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення 05 вересня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області, в якому просив визнати протиправним і скасувати п.1 наказу №866/в від 28 березня 2024 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Луцького РУП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією, яким вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції начальника відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області полковника поліції ОСОБА_1 ; визнати протиправним і скасувати наказ №125 о/с від 29 березня 2024 року По особовому складу про звільнення зі служби в поліції з 29 березня 2024 року; зобов`язати відповідача поновити його на посаді начальника відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області та стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30 березня 2024 року по день поновлення на посаді.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про те, що на момент проведення службового розслідування та прийняття оскаржуваних наказів, належних та допустимих доказів, які б стверджували наявність факту його відмови від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не існувало. Вказує, що зібраними у справі доказами та висновком службового розслідування не підтверджено вчинення ним дисциплінарного проступку, який полягає у відмові пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Зазначає, що комісією не було враховано того, що від моменту зупинки транспортного засобу до часу складення патрульними поліцейськими протоколу, він вів себе спокійно, не мав ознак алкогольного сп`яніння, надавав оцінку своїм діям, поводив себе коректно, не чинив перешкод, що підтверджується наданими відеофайлами. Зауважує, що самі по собі пояснення молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та сержанта поліції ОСОБА_3 , без використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, не може вважатися доказом перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, зазначає, що до матеріалів справи доданий відеозапис даної події, однак даний відеозапис не містить інформації про оголошення позивачу направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також на відеозаписі не видно ознаки алкогольного сп`яніння, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: «поведінка, що не відповідає дійсності». Вказує, що зі змісту акту службового розслідування вбачається, що відповідачем не встановлювалась можливість застосування до нього більш м`якого дисциплінарного стягнення та не обґрунтовано належним чином необхідність застосування дисциплінарного стягнення, саме у виді звільнення зі служби. Відповідачем взято до уваги те, що позивач має виключно позитивну характеристику, тривалий час роботи в Національній поліції, є учасником бойових дій. З врахуванням наведеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, несумісний із подальшим проходженням служби в поліції, а його поведінка під час даної події, зокрема, перешкоджання поліцейським виконувати їхні обов`язки під час складання адміністративних матеріалів шляхом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, керуванні транспортним засобом в комендантську годину з явними ознаками алкогольного сп`яніння, виході з транспортного засобу без дозволу поліцейських, не відповідає вимогам, які пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського та дискредитує звання поліцейського, підриває рівень довіри громадян до Національної поліції України загалом та, зокрема, й авторитет поліцейського як уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, яка служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Вказує, що полковник поліції ОСОБА_1 вчинив діяння, несумісне з його посадою, оскільки вчинив проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та або іншого сп`яніння є обставиною, що обтяжує відповідальність поліцейського, тому відповідачем правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Крім того, звертає увагу на те, що результати службового розслідування, які стали підставою для винесення оскаржуваних наказів ГУНП у Волинській області ґрунтуються на самостійних правових підставах, заснованих на дослідженні службової документації та відібраних поясненнях працівників поліції, причетних до досліджуваних подій, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, тому, навіть якщо судом при розгляді адміністративних матеріалів відносно позивача буде прийнято рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, це буде свідчити про відсутність складу адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку, так як у ході проведення службового розслідування доведено порушення службової дисципліни позивачем. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач подав заяву про розгляд справи без його участі; явка учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у період з 04 червня 1999 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в ОВС, а з 07 листопада 2015 року по 29 березня 2024 року у Національній поліції України, що підтверджується довідкою, в якій зазначені відомості про роботу в минулому і проходження служби (том 1, а.с.141-143), копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (том 1, а.с.145-146, т.1) та послужним списком (том 1, а.с.173-182).

Зі змісту подання про вжиття заходів реагування від 25 березня 2024 року вбачається, що 23 березня 2024 року до ГУНП у Волинській області надійшла інформація про те, що цього дня близько 03 год. 05 хв. в м. Луцьку по вул. Ковельська, 99, нарядом управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Цунамі-0104 за порушення комендантської години було зупинено автомобіль Skoda Octavia, н.з. НОМЕР_2 (транзитні номерні знаки) під керуванням полковника поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спеціальний жетон №0175811. У ході спілкування поліцейськими УПП у Волинській області ДПП НПУ було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння (характерний запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Drager ALCOTEST на місті події, а також їхати в медичний заклад для його проходження, останній відмовився, в результаті чого на позивача складено протокол серії ААД №699221 за ч.1 статті 130 КУпАП (Том 1, а.с.20, 227, ).

Крім того, працівниками УПП у Волинській області ДІДІ НПУ відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД 758165 за частиною 1 статті 121-3 та частиною 1 статті 126 КУпАП за порушення пунктів правил 2.9 в ПДР ( керування транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знаку або з номерним знаком, що не належить цьому засобу) та за порушення п.п. 2.1. ґ ПДР ( водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджуючі документи (посвідчення). Вказані матеріали об`єднано згідно з частиною 2 статті 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень (том 1, а.с.228).

23 березня 2024 начальником управління головної інспекції ГУНП у Волинській області складено рапорт про надання дозволу призначити службове розслідування, проведення якого доручити дисциплінарній комісії ГУНП у Волинській області (том 1, а.с.29).

23 березня 2024 ГУНП у Волинській області видано наказ №366 Про призначення та проведення службового розслідування з метою всебічної та повної перевірки відомостей, викладених у рапорті начальника управління головної інспекції ГУНП у Волинській області (том 1, а.с.184-185).

Згідно з наказом ГУНП у Волинській області №117 о/с від 25 березня 2024 року По особовому складу полковника поліції ОСОБА_1 начальника відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУН на період проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків з 25 березня 2024 року (том 1, а.с.38).

Відповідно до висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни начальником ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області полковником поліції ОСОБА_1 та іншими поліцейськими ГУНП у Волинській області від 28 березня 2024 року дисциплінарною комісією завершено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни позивачем та іншими поліцейськими ГУНП у Волинській області та за порушення службової дисципліни, вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції, невиконання обов`язків поліцейського встановлених пунктами 1, 2 частини 1 статі 18, статті 64 Закону України Про Національну поліцію в частині дотримання законів України, пунктів 4, 6, 11, 13 частини 3 статті 1 розділу 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VI, пункту б абзацу 2 частини 2 статті 16 Закону України Про дорожній рух, пункту 33, 35, 40, розділу ІІ посадової інструкції, внаслідок чого 23 березня 2024 року мало місце керування транспортним засобом у темну пору доби в комендантську годину в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року з ознаками алкогольного сп`яніння, виході з транспортного засобу без дозволу поліцейських, і, як наслідок, призвело до складання адміністративних матеріалів за частиною 1 статті 121-3, частиною 1 статті 126 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, нехтування нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції, вчинення дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, зокрема відмова від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, до начальника відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області полковника поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (том 2, а.с.25-45).

Наказом ГУНП у Волинській області №866/в від 28 березня 2024 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Луцького РУП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією за результатами проведеного службового розслідування до ОСОБА_1 наказано застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби (том 2, а.с.46-48).

Крім того, Наказом ГУНП у Волинській області №125 о/с від 29 березня 2024 року По особовому складу відповідно до Закону України Про Національну поліцію полковника поліції ОСОБА_1 з 29 березня 2024 року звільнено зі служби за п.6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 (том 2, а.с.61).

Позивач, не погоджуючись із зазначеними наказами, просив їх скасувати, поновити на роботі та стягнути на його користь за час вимушеного прогулу з 30 березня 2024 по день поновлення на посаді середній заробіток.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у ході розгляду цієї справи знайшли підтвердження зроблені дисциплінарною комісією висновки службового розслідування щодо порушення позивачем службовою дисципліни, а тому винесений на таких висновках п.1 наказу ГУНП у Волинській №866/в від 28 березня 2024 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Луцького РУП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією, яким вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції начальника відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області полковника поліції ОСОБА_1 та наказ ГУНП у Волинській області №125 о/с від 29 березня 2024 року По особовому складу про звільнення зі служби в поліції з 29 березня 2024 року, є правомірними та скасуванню не підлягають, відтак відсутні підстави для задоволення похідних позовних вимог.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII)

Згідно зі ст.3 Закону №580-VIII поліція у своїй діяльності керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ст.8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Частина 1 ст.17 Закону №580-VIII передбачає, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з ч.1 ст.64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

За змістом ч.1,2 ст.19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію» зобов`язує поліцейського, зокрема: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За змістом ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Ст.13 Дисциплінарного статуту передбачає, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосуванням до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07 листопада 2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за №1355/32807 (далі- Порядок №93).

За змістом п.1 розділу 2 Порядку №893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктами 2-4 Розділу V Порядку №893 передбачено, що службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.7 Розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Згідно з п.8 Розділу V Порядку №893 за рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

За змістом п.14 Розділу V Порядку №893 під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.

Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.

Відповідно до ч.7, 8 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з ч.1, 2 ст.22 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейського (далі Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

За змістом п.4, 5 розділу І вказаних Правил під час прийняття на службу до поліції особу ознайомлюють з вимогами цих Правил.

Поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України Про Національну поліцію, інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Відповідно до абз.7 п.2 розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою дослідження фактів та обставин вчинення дисциплінарного проступку, наявності чи відсутності дисциплінарного проступку ОСОБА_1 23 березня 2024 року Головним управлінням Національної поліції у Волинській області прийнято наказ №366 "Про призначення та проведення службового розслідування .

За результатами службового розслідування щодо полковника поліції ОСОБА_1 від 28 березня 2024 року встановлено, що 23 березня 2024 року близько 03 години 05 хвилин в м. Луцьку, по вул. Ковельській, 99, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» н.з. оз НОМЕР_3 (транзитні на червоному фоні) в комендантську годину без відповідного дозволу від коменданта та перепустки.

Під час спілкування з водієм поліцейськими УПП у Волинській області ДПП було виявлено, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_2 (транзитні на червоному фоні) з явними ознаками алкогольного сп`яніння «характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці». Водію на місці зупинки було запропоновано пройти огляд у встановлено законом порядку на стан алкогольного сп`яніння на місці, за допомогою газоаналізатора «Drager», а також у найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився, будь-яких документів ні для встановлення особи, ні про належність транспортного засобу не надав, чим вчинив дії, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, та підривають авторитет Національної поліції України.

Крім того, факт вчинення дисциплінарних проступків ОСОБА_1 підтверджуються відеозаписами з автомобільного відеореєстратора 70 mai dash cam та відеозаписами з портативних відео реєстраторів (боді-камер) працівників УПП у Волинській області ДПП.

Наведеними вище діями ОСОБА_1 проігнорував вимоги пунктів 1, 2 частинні статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині обов`язку неухильно дотримуватися положення Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського щодо дотримання законів України, пунктів 4, 6, 11, 13 частини 3 статті 1 розділу 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту «б» абзацу 2 частини 2 статті 16 закону України «Про дорожній рух», тобто вчинив дисциплінарний проступок, за що підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, несумісний із подальшим проходженням служби в поліції, а його поведінка під час даної події, зокрема, перешкоджання поліцейським виконувати їхні обов`язки під час складання адміністративних матеріалів шляхом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, керуванні транспортним засобом в комендантську годину з явними ознаками алкогольного сп`яніння, виході з транспортного засобу без дозволу поліцейських, не відповідає вимогам, які пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського та дискредитує звання поліцейського, підриває рівень довіри громадян до Національної поліції України загалом та, зокрема, й авторитет поліцейського як уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, яка служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Крім того, працівниками УПП у Волинській області ДПП на позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №699221 від 23 березня 2024 року за частиною першою статті 130 КУпАП та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД №758165 за частиною першою статті 123-3 та частиною першою статті 126 КУпАП за порушення п.п.2.9. в ПДР.

Таким чином, аналіз матеріалів службового розслідування вказує на те, що вказані події стали можливими через особисту недисциплінованість, полковника поліції ОСОБА_1 , не виявлення ним високої свідомості дисципліни, порушення основних обов`язків поліцейського, та ігноруванні останнім вимог чинного законодавства, що свідчить про його низькі морально- ділові якості, що у свою чергу суперечать інтересам законності і компрометує звання поліцейського (том 2, а.с.41-42).

Колегія суддів зазначає, що висновок службового розслідування складається за результатами службового розслідування, містить правову оцінку виявлених фактів та обставин, дій чи бездіяльності поліцейських, висновки та пропозиції. Висновки та пропозиції із зазначенням міри юридичної відповідальності, в даному випадку щодо накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення позивача зі служби в поліції, приймаються посадовими особами на підставі юридичних фактів і норм права та такі є самостійною підставою для накладення дисциплінарного стягнення.

Для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності необхідно встановити обставини вчиненого, його причини та наслідки, які з`ясовуються в рамках службового розслідування. Також поняття «службова дисципліна» містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Правил етичної поведінки поліцейських.

З матеріалів службового розслідування вбачається, що факт алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 підтверджено поясненнями молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та сержанта поліції ОСОБА_3 , які з 19 год. 00 хв. 22 березня 2024 року по 07 год 00 хв. 23 березня 2024 року заступили для несення служби (том 1, а.с.42-45).

Крім того, колегією суддів досліджено відеоматеріали, на яких зафіксовано перебіг вищевказаних подій за участю ОСОБА_4 , що мали місце 23 березня 2024 року та в повній мірі відповідають обставинам, які описані у висновку службового розслідування від 28 березня 2024 року (том 2, а.с.57).

Таким чином, дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування було встановлено, що у ході спілкування у позивача було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці, що несумісне зі статусом поліцейського та дискредитує установу вцілому.

З наведеного вище можна дійти висновку про те, що висновок службового розслідування та зібрані в ході службового розслідування матеріали були підставою для накладення дисциплінарного стягнення, джерелом доказів, які підтверджували стан алкогольного сп`яніння працівника.

Доказів на спростування таких висновків матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, а також не проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі свідчать про фактичну відмову від проходження такого огляду позивачем 23 березня 2024 року.

Крім того, будь-яких доказів щодо підтвердження того факту, що ОСОБА_1 23 березня 2024 року не перебував у стані алкогольного сп`яніння позивачем не подано, а судом таких не здобуто.

Колегія суддів зауважує, що Верховним Судом неодноразового роз`яснено, що нетверезий стан, наркотичне або токсичне сп`яніння можуть підтверджуватися як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку; при розгляді справ нетверезий стан працівника може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що ухилення позивача, як працівника поліції, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відповідає установленим нормам поведінки поліцейського в службовий час та свідчать про неналежну службову дисципліну та недотримання професійно-етичних норм поведінки поліцейського.

Колегія суддів зазначає, що відмова поліцейського від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння підриває довіру та авторитет правоохоронних органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

При цьому, прийнята позивачем при вступі на службу в поліції присяга відповідно до статті 64 Закону України Про Національну поліцію передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства та етичних норм, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх вчиняють. Поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивної репутації органів поліції. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, який є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів звертає увагу, що вищевказані обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. При цьому, законодавством регламентовано спеціальний режим органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.

Разом з тим, особа, яка заступає на службу до органів поліції, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліціанта, якими він не може нехтувати за жодних обставин.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим необхідно розуміти вчинення працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Таким чином, перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, є грубим порушенням службової дисципліни і таким, що дискредитує та підриває авторитет поліції. Крім того, суттєвою обставиною, за якої вчинений дисциплінарний проступок, є правовий режим воєнного стану, коли на поліцейського покладено додаткові повноваження.

З врахуванням наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що вчинені полковником поліції ОСОБА_1 дії, а саме: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, іншого сп`яніння у період дії воєнного стану містять склад дисциплінарного проступку, і є несумісними з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, дискредитують звання поліцейського, підривають довіру до нього як до носія влади, негативно впливають на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, а тому застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення позивача зі служби в поліції, як крайнього заходу дисциплінарного впливу, відповідає ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини позивача.

Крім того, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, в матеріалах справи міститься відомість щодо ознайомлення особового складу ВП №1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, зокрема ОСОБА_1 , під власний підпис зі службовою телеграмою №102/03/39-2024 від 19 січня 2024 (т.2 а.с.1-4), а тому позивач був обізнаний про те, що у разі виявлення факту керування поліцейським транспортним засобом у стані сп`яніння щодо нього буде прийняте безальтернативне рішення- звільнення зі служби в поліції.

Колегія суддів також не може залишити поза увагою тієї обставини, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 червня 2024 року у справі 161/6107/24, залишеною без змін постановою Волинського апеляційного суду від 24 липня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (том 2, а.с.86-88), що додатково підтверджує факт порушення службової дислипліни.

При цьому, матеріалами справи стверджується, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стало порушення ним саме службової дисципліни, а не вчинення адміністративного правопорушення чи складення щодо нього протоколу, а відтак керівництвом ГУНП у Волинській області не досліджувались питання наявності чи відсутності вчинення поліцейським адміністративних правопорушень, а тільки надавалась правова оцінка наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовують можливість притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Щодо доводів апелянта про те, що відповідачем при накладенні дисциплінарного стягнення не враховано, що він має виключно позитивну характеристику, тривалий час працює в Національній поліції та є учасником бойових дій, то колегія суддів не приймає такі до уваги, оскільки зі змісту матеріалів службового розслідування вбачається, що відповідачем при накладенні дисциплінарного стягнення врахованого, як пом`якшуючі, так і обтяжуючі обставини відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновок службового розслідування від 11 жовтня 2023 року в сукупності з іншими належними та допустимим письмовими та відеодоказами підтверджує факт порушення позивачем службової дисципліни внаслідок невиконання визначених законом обов`язків поліцейського та недотримання позивачем професійно-етичних норм поведінки поліцейських, що призвело до вчинку, який дискредитує звання поліцейського, а тому звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку із підтвердженням факту вчинення ним дисциплінарного проступку є правомірним та підстави для скасування спірних наказів і поновлення позивача на службі в органах Національної поліції відсутні.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року у справі №140/4679/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді С. М. Кузьмич
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 03 березня 2025 року.