Справа № 640/22944/21
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 березня 2025 року м. ДніпроСправа № 640/22944/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання відповідача про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського Міноборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського Міноборони України, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Національного університету оборони України імені Івана Черняховського Міноборони України, які виразились у відмові ОСОБА_1 нарахувати та виплатити за період з 01.01.2016 по 11.08.2018 індексацію грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року та березень 2018 року;

- зобов`язати Національний університет оборони України імені Івана Черняховського Міноборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 нарахувати та виплатити за період з 01.01.2016 по 11.08.2018 індексацію грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року та березень 2018 року;

- встановити судовий контроль.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.08.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2021 відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання (стаття 263 КАС України).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 справу прийнято до провадження, визначено що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання (стаття 263 КАС України).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 зобов`язано Національний університет оборони України надати у десятиденний строк з дати отримання цієї ухвали через підсистему «Електронний суд»:

- копію позовної заяви, яка розглядається Київським окружним адміністративним судом у справі № 320/2607/25;

- пояснення з висловленням думки щодо прийняття до провадження уточненого позову, поданого представником позивача 17.02.2025.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 повернуто уточнений позов від 17.02.2025 заявнику.

27.02.2025 від відповідача на виконання вимог ухвали суду від 18.02.2025 надано позовну заяву, яка є предметом розгляду у справі № 320/2607/25, та пояснення, в яких зазначено, що позовна заява має бути залишена без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Клопотання обґрунтовано тим, що частина п`ята статті 122 КАС України, передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Враховуючи те, що наведена процесуальна норма є спеціальною нормою у відношенні до ст. 233 КЗпП України, то така норма (ч.5 ст.122 КАС України) і повинна застосовуватись до спірних правовідносин. Відтак, з урахуванням викладеного, до спірних правовідносин повинен застосовуватись місячний строк звернення до суду, передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Встановлений статтею 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку необхідно з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав. Необхідно зауважити, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

Наказом начальника Національного університету оборони України імені Івана Черняховського від 12.09.2018 № 190, позивача з 12.09.2018 виключено зі списків особового складу університету та всіх видів забезпечення.

Таким чином, 12.09.2018 позивач дізнався про можливі порушення своїх прав чи законних інтересів.

Вказане свідчить про пропуск позивачем місячного процесуального строку на звернення до суду, передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України.

В даному випадку необхідно врахувати, що посадовий оклад та оклад за військовим званням є складовими грошового забезпечення відповідного військовослужбовця, яке у свою чергу є щомісячною виплатою, а тому в будь-якому разі про порушення своїх прав, які полягають у виплаті такого грошового забезпечення в неналежному розмірі, позивач дізнався отримавши вказану виплату у відповідному місяці.

При цьому, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Необізнаність позивача про складові грошового забезпечення, які йому виплачувались під час проходження служби та інші суми, які б мали бути нараховані та виплачені йому при звільненні, свідчить лише про його пасивну поведінку та байдужість до власних прав та обов`язків, за наявності об`єктивної можливості дізнатися про складові грошового забезпечення, які йому виплачувались та інші суми при звільненні, їх розмір та підстави виплати або невиплати.

Враховуючи викладене, на думку відповідача, позовна заява підлягає залишенню без розгляду

Вирішуючи зазначене клопотання, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу неправомірної, на думку позивача, невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 11 вересня 2018 року.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із статтею 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Тобто, чинна станом на дату звернення позивача до суду редакція статті 233 КЗпП не передбачає інших (відмінних) строків для звернення до суду з позовом щодо порушення законодавства про оплату праці, в т.ч. у відносинах публічної служби.

Ці зміни були внесені Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 242 КАС України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 18 серпня 2022 року у справі № 560/7496/20 зазначено, що згідно з частиною першою статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Частиною другою статті 233 КЗпП України визначено виняток із загальних строків для звернення за захистом суб`єктивних трудових прав працівника: у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Конституційний Суд України неодноразово надавав офіційне тлумачення частині другій статті 233 КЗпП України. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8- рп/2013 зазначено, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. У пункті 2.1 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України розкрив сутність вимог працівника до роботодавця, зазначених у частині 2 статті 233 КЗпП України, строк звернення до суду з якими не обмежується будь-яким строком.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Водночас указані положення КАС України не містять норми, які б регулювали порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Отже, право на заробітну плату до 19.07.2022 не обмежувалося будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає з указаної норми.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 808/1271/18, від 22 квітня 2021 року у справі № 826/8789/18, від 29 вересня 2021 року у справі № 160/8332/20, від 12 травня 2022 року у справі № 280/9017/20, від 26 травня 2022 року у справі № 420/10861/21, від 28.07.2022 року у справі № 300/6805/21.

З огляду на наведене, позивачем не порушено строків звернення до суду з цим позовом, тому у задоволенні клопотання відповідача про залишення його без розгляду слід відмовити.

Керуючись статтями 121, 122, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Національного університету оборони України імені Івана Черняховського Міноборони України про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського Міноборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Суддя А.Г. Секірська