Справа № 300/9055/24
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"04" березня 2025 р. справа № 300/9055/24
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Главача І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), треті особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє Куля Володимир Сергійович, звернувся в суд з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (надалі, також відповідач), в якому просить:
- визнати протипранвими дії відповідача щодо не звільнення з військової служби позивача за пп. "г" п. 2 ч. 4, абз. 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за батьком дружини, який визнаний особою з інвалідністю І "Б" групи, та не має інших осіб першого чи другого ступеня спорідненості, що можуть здійснювати за ним постійним нагляд;
- зобов`язати відповідача звільнити з військової служби позивача за пп. "г" п. 2 ч. 4, абз. 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за батьком дружини, який визнаний особою з інвалідністю І "Б" групи, та не має інших осіб першого чи другого ступеня спорідненості, що можуть здійснювати за ним постійним нагляд.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.11.2024 даний позов залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а позивачу надано строк для усунення недоліків.
Представник позивача у вказаний строк недоліки позовної заяви усунув.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
03.03.2025 військова частина НОМЕР_1 подала суду заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), оскільки сторони досягли примирення, предмет спору відсутній. Зокрема, військовою частиною НОМЕР_1 був поданий відзив по справі з рекомендацію які необхідно долучити документи для звільнення позивача. Таким чином, позивачем було долучено всі необхідні документи на звільнення та наказом командира військової частини НОМЕР_1 №56 від 28.02.2025 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини (звільнено з військової служби) відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 (за підпунктом 12 пункту 3 частини 12) статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), а саме необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
04.03.2024 представник позивача в інтересах ОСОБА_1 також подав суду заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, мотивуючи тим, що відповідачем були вчинені дії спрямовані на примирення сторін, а саме, звільнено позивача з військової служби за пп. "г" п. 2 ч. 4, абз. 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за батьком дружини, який визнаний особою з інвалідністю І "Б" групи, та не має інших осіб першого чи другого ступеня спорідненості, що можуть здійснювати за ним постійним нагляд. Таким чином на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України, оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Перевіривши матеріали справи та вирішуючи питання щодо закриття провадження в справі, суд встановив таке.
ОСОБА_1 був призваний за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 , де він проходив військову службу.
Позивач одружений на ОСОБА_2 , шлюб зареєстрований від 26.04.2018 року. ОСОБА_2 має батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рішенням МСЕК визнаний особою з інвалідністю І "Б" довічно із потребою в сторонньому догляді.
Так, рішенням ЛКК ОСОБА_3 визнаний особою, що потребує постійного стороннього догляду, як невиліковно хвора особа, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватись та самообслуговуватись. Зазначимо, по ОСОБА_3 має хвороби, які викликають когнітивні розлади та порушення загальної рухової функції.
ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 , не може здійснювати постійний догляд за батьком, що підтверджується висновком ЛКК від 17.09.2024. Наявні у неї хвороби, що зафіксовані, зокрема у висновку ЛКК не дозволяють об`єктивно здійснювати догляд та контролювати поведінку батька, у разі загострення в нього когнітивних розладів. Особливо гостро постає проблема у зв`язку необхідністю поєднувати догляд за батьком та дітьми одночасно, з урахуванням наявних у ОСОБА_2 хвороб.
З огляду на відсутність інших осіб, які можуть здійснювати догляд за ОСОБА_3 , позивачем був поданий рапорт на звільнення з підстав пп. "г" п. 2 ч. 4, абзацу 13 п.3 ч.12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за батьком дружини, який визнаний особою з інвалідністю І "Б" групи, та не має інших осіб першого чи другого ступеня спорідненості, що можуть здійснювати за ним постійний догляд. Рапорт подавався одночасно шляхом подачі "по команді" та шляхом надсилання поштовим зв`язком, із описом вкладення.
У відповіді на адвокатський запит, військова частина НОМЕР_1 повідомила, що у задоволенні рапорту відмовлено, позаяк ОСОБА_2 не визнана особою, яка потребує постійного догляду, а також необхідності долучення інших документів, які підтвердять відсутність інших родичів 1 та 2 ступеня споріднення.
Позивач вважаючи таку відмову протиправною, звернувся за захистом свого порушеного права до суду, та, просить скасувати рішення військової частини НОМЕР_1 , яким відмовлено у задоволенні рапорту на звільнення солдата ОСОБА_1 з підстав пп. "г" п. 2 ч. 4, абзацу 13 п.3 ч.12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за батьком дружини, який визнаний особою з інвалідністю І "Б" групи, та не має інших осіб першого чи другого ступеня спорідненості, що можуть здійснювати за ним постійний догляд.
В подальшому, після відкриття провадження у даній справі, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.02.2025 №56 Солдата ОСОБА_1 , призваного по мобілізації, радіотелефоніста 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27.02.2025 №60-РС у запас за підпунктом г (через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) - необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю І чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 28 лютого 2025 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Отже, судом встановлено, що відповідачем вчинено належні дії щодо звільнення ОСОБА_1 відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 (за підпунктом 12 пункту 3 частини 12) статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), а саме необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я з військової служби, який є предметом розгляду даної справи.
Суд звертає увагу, що у відповідності до пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Суд зауважує, що винесення наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.02.2025 №56 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та виключення з 28.02.2025 із писків особового складу частини та всіх видів забезпечення згідно підпункту "г" пункту 2 частини 4 (за підпунктом 12 пункту 3 частини 12) статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), а саме необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я з військової служби, що є предметом розгляду даної справи, свідчить про те, відповідач самостійно усунув порушення, яке було підставою звернення до суду з цим позовом, а тому провадження у справі слід закрити.
Таким чином, наявні підстави для закриття провадження у справі №300/9055/24 на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 238, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяви військової частини НОМЕР_1 та представника позивача в інтересах ОСОБА_1 про закриття провадження у справі №300/9055/24 задовольнити частково.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), треті особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій закрити.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у відповідності до частини 2 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Представнику позивача, представнику військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_2 копію цієї ухвали надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Главач І.А.