Справа № 240/11856/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Житомир

справа № 240/11856/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, які призвели до включення виконавчого листа Богунського районного суду міста Житомира від 05.02.2024 у справі №295/58/24 замість першої до третьої черги погашення заборгованості;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області змінити чергу погашення заборгованості за судовим рішенням, яке набрало законної сили та виконавчий лист Богунського районного суду міста Житомира від 05.02.2024 у справі №295/58/24 замість третьої включити до першої черги погашення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Богунського районного суду міста Житомира у справі №295/58/24 стягнено з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на її користь в порядку спадкування недоотримані за життя спадкодавця ОСОБА_2 суми підвищення до пенсії у розмірі 245920,00 грн. Позивач отримала виконавчий лист Богунського районного суду міста Житомира та з метою примусового виконання судового рішення звернулася до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про стягнення коштів.

Однак відповідач повідомив, що виконавчий лист підлягає виконанню за третьою чергою погашення заборгованості, що й стало підставою звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12 липня 2024 року відповідач надіслав відзив на позовну заяву (за вх.№39699/24), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

В обґрунтування відповідач зазначає, що кошти за виконавчим листом не є для стягувача соціальними виплатами, а є майном, яке увійшло до складу спадщини, тобто спадком. Тому, на переконання відповідача, виконавчий лист обґрунтовано включено до третьої черги погашення заборгованості.

У своїх доводах відповідач посилається на висновки Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2023 року у справі №805/2628/18-а, та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 року у справі №750/7865/18.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що 05 лютого 2024 року Богунським районним судом міста Житомира прийнято рішення у справі №295/58/24 за позовом ОСОБА_1 , відповідно до змісту якого:

- стягнено з Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області в порядку спадкування не отримані за життя ОСОБА_2 пенсійні виплати згідно з перерахунком за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року у справі №240/24406/21 в розмірі 245920 грн.

Богунським районним судом міста Житомира видано у справі №295/58/24 виконавчий лист, що не заперечується сторонами.

У квітні 2024 року ОСОБА_1 направлено на виконання виконавчий лист у справі №295/58/24 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області.

Листом від 06.05.2024 №04-08-1-10/6876 відповідач повідомив про відсутність можливості безспірного списання коштів державного бюджету з рахунків боржника, та включення вказаного виконавчого листа до третьої черги погашення заборгованості.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 1291 Конституції України, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено принцип обов`язковості судових рішень, відповідно до якого судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5 червня 2012 року №4901-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції, на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №4901-VI) передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

Згідно з частинами 1, 4 статті 3 цього Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Згідно з пунктом 3 розділом ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №4901-VI виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною 1 статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

На виконання вимог зазначеного Закону постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року №440 затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до пункту 20 указаного Порядку, погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 (далі Порядок №845).

Згідно з пунктом 2 названого Порядку безспірне списання операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до пункту 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 33 зазначеного Порядку передбачено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

Згідно з підпунктом 1 пункту 47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Пунктами 48, 49 Порядку №845 обумовлено, що для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі України відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

У разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

З аналізу наведених положень слідує висновок, що положеннями законодавства визначені повноваження Державної казначейської служби України, і його територіальних органів стосовно виконання рішення суду. Положеннями Порядку № 845 визначено, що порядок безспірного списання коштів державного бюджету відноситься до повноважень Державної казначейської служби України. Враховуючи положення пункту 47 та 49 Порядку № 845, наявні підстави вважати, що територіальні органи казначейської служби наділені повноваженнями лише щодо скерування до Державної казначейської служби України документів та відомостей, необхідних для здійснення безспірного списання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215 затверджено Положення про Державну казначейську службу України (далі Положення №215), відповідно до пункту 1 якого Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Згідно з підпунктом 3 пункту 4 Положення №215 Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Пунктом 9 Положення №215 встановлено, що Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року № 28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 21 грудня 2022 року № 28-2) (далі Положення), Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальними органами Пенсійного фонду України. Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

За пунктом 12 Положення управління є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс та кошторис видатків, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Отже, виконання судових рішень про стягнення коштів, боржником за якими є Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, здійснюється Казначейством в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого органу, а в разі відсутності у зазначеного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже, ГУ ДКСУ у Житомирській області, як територіальним органом Казначейства, були здійснені усі передбачені пунктом 8 Порядку №845 заходи, спрямовані на виконання судового рішення на користь позивача.

Проте, виконавчий лист №295/58/24 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 у порядку спадкування не отриманих за життя ОСОБА_2 пенсійних виплат згідно з перерахунком за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року у справі №240/24406/21 в розмірі 245920 грн включений відповідачем до третьої черги, в яку, відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №4901-VI, погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Як зазначалося вище, відповідно до пункту 3 розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №4901-VI у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Аналіз положень наведеної правової норми зумовлює висновок, що для визначення черговості погашення заборгованості визначальною є правова природа боргу.

При цьому у першу чергу погашається заборгованість, зокрема, за рішеннями суду щодо соціальних виплат.

Суд зауважує, що пункт 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №4901-VI не містить виключень або застережень щодо того, хто є стягувачем за виконавчим документом: особа, якій призначена пенсія, чи її спадкоємець. Отже, всі рішення суду щодо соціальних виплат підлягають виконанню в першу чергу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно з рішенням Богунського районного суду міста Житомира у справі №295/58/24 стягнуто в порядку спадкування на користь позивача з територіального органу Пенсійного фонду України пенсійні виплати.

Таким чином, указаний виконавчий лист, виданий на виконання рішення суду в справі №295/58/24, мав бути включений до першої черги погашення заборгованості відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №4901-VI.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Першого апеляційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 20 березня 2024 року у справі №360/5115/21.

З огляду на встановлені фактичні обставини та правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що дії відповідача, які полягають у включенні заборгованості за виконавчим листом №295/58/24 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 у порядку спадкування не отриманих за життя ОСОБА_2 пенсійних виплат згідно з перерахунком за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року у справі №240/24406/21 в розмірі 245920,00 грн, до третьої черги відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 4901-VI, підлягають визнанню протиправними.

Порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання ГУ ДКСУ у Житомирській області включити заборгованість за виконавчим листом №295/58/24 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 у порядку спадкування не отриманих за життя ОСОБА_2 , пенсійних виплат згідно з перерахунком за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року у справі №240/24406/21 в розмірі 245920,00 грн, до першої черги відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №4901-VI.

Частиною 1 та 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області (вул.Новий Бульвар, 5, Житомир,10014, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, які полягають у включенні заборгованості за виконавчим листом №295/58/24 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 у порядку спадкування не отриманих за життя ОСОБА_2 пенсійних виплат згідно з перерахунком за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року у справі №240/24406/21 в розмірі 245920,00 грн, до третьої черги відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №4901-VI.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області включити заборгованість за виконавчим листом №295/58/24 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 у порядку спадкування не отриманих за життя ОСОБА_2 пенсійних виплат згідно з перерахунком за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року у справі №240/24406/21 в розмірі 245920,00 грн, до першої черги відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №4901-VI.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 (двадцять) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко

Повний текст складено: 28 лютого 2025 р.

28.02.25