Справа № 200/8068/24
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року Справа№200/8068/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовною заявою до Костянтинівського міського центру зайнятості (далі - відповідач), у якій просить:

- визнати дії Костянтинівського міського центру зайнятості щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачці компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної допомоги по безробіттю з 04.11.2014 року - незаконними;

- зобов`язати Костянтинівський міський центр зайнятості нарахувати та виплатити позивачці компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної допомоги по безробіттю з 04.11.2014 року.

В обґрунтування позову позивачка вказує на те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.10.2023 року у справі № 200/4662/23 відповідачем у вересні 2024 року було здійснено виплату на користь позивачки щомісячної допомоги по безробіттю за період з 04.11.2014 року по 05.11.2015 року, однак при виплаті зазначеної суми не було застосовано вимоги Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

У зв`язку з цим позивачці не була нарахована та виплачена компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Наведені обставини стали приводом для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач зазначає, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законом.

На думку відповідача, ним не було порушено строків виплати позивачці нарахованих доходів, оскільки перерахунок і виплату допомоги по безробіттю за період з 04.11.2014 року по 05.11.2015 року в сумі 51317,31 грн було здійснено одразу ж після набрання законної сили рішенням суду у справі № 200/4662/23, без жодних затримок.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/8068/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Вказаною ухвалою суду, серед іншого, у сторін по справі було витребувано додаткові докази, а саме - докази виплати відповідачем у вересні 2024 року щомісячної допомоги по безробіттю з 04.11.2014 року на користь позивачки.

Позивачкою було подано клопотання, у якому вона повідомила суд про неможливість надання цих доказів та просила витребувати їх у відповідача.

Відповідачем на виконання ухвали від 22.11.2024 року надано до суду такі докази.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивачка у цій справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

У серпні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, відповідно до якого просила визнати незаконними дії відповідача щодо відмови позивачці у проведенні перерахунку допомоги по безробіттю з листопада 2014 року з урахуванням трудового стажу і заробітної плати у ФОП ОСОБА_2 з січня 2014 року по вересень 2014 року, а також зобов`язати відповідача провести позивачці перерахунок допомоги по безробіттю з листопада 2014 року з урахуванням трудового стажу та заробітної плати у ФОП ОСОБА_2 з січня 2014 року по вересень 2014 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.10.2023 року у справі № 200/4662/23 зазначений позов було задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку допомоги по безробіттю позивачці з 04.11.2014 року по 05.11.2015 року з урахуванням трудового стажу і заробітної плати за період роботи у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 з січня 2014 року по вересень 2014 року та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок і виплату допомоги по безробіттю позивачці з 04.11.2014 року по 05.11.2015 року з урахуванням її трудового стажу та заробітної плати за період роботи у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 з січня 2014 року по вересень 2014 року, з урахуванням виплачених сум.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2024 року вказане рішення суду було залишено без змін.

На виконання рішення суду від 25.10.2023 року у справі № 200/4662/23 відповідачем було здійснено перерахунок та 23.08.2024 року виплачено позивачці щомісячну допомогу по безробіттю за період з 04.11.2014 року по 05.11.2015 року в розмірі 51317,31 грн, про що свідчить платіжна інструкція від 21.08.2024 року № 617 (внутрішній номер 363961041).

Разом із цим, як зазначає позивачка та не заперечує відповідач, під час нарахування та виплати позивачці грошових коштів на виконання рішення суду від 25.10.2023 року у справі № 200/4662/23 відповідачем не було нараховано та виплачено позивачці компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

У зв`язку з цим, як вказується у позовній заяві, позивачка звернулася до відповідача із завою щодо виплати зазначеної компенсації.

Копії відповідної заяви позивачкою до матеріалів справи не надано.

Разом із тим, листом від 01.10.2024 року № 08/1294/01-35-24, який наданий у відповідь на звернення позивачки від 06.09.2024 року, відповідач повідомив про відсутність підстав для нарахування і виплати позивачці компенсації втрати частини доходів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові, фінансові, організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття регулюються положеннями Закону України № 1533-III від 02.03.2000 року "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі - Закон № 1533-III).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 1533-ІІІ страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, цивільно-правового договору чи на інших підставах, передбачених законом, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) та інші особи, які проходять службу та отримують грошове забезпечення (далі - військовослужбовці), особи, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичні особи - підприємці, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону № 1533-ІІІ право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи.

Положеннями частини 1 статті 7 Закону № 1533-ІІІ визначено, що одним із видів такого забезпечення є допомога по безробіттю.

Відповідно до положень частини 1 статті 22 Закону № 1533-III установлено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною 10 статті 22 Закону № 1533-III допомога по безробіттю виплачується не рідше ніж два рази на місяць, а за згодою безробітного - один раз на місяць у порядку, встановленому відповідно до частини сьомої статті 23 цього Закону.

Судовим рішенням у справі № 200/4662/23 було встановлено, що виплата допомоги по безробіттю за період з 04.11.2014 року по 05.11.2015 року позивачці проводились не у повному розмірі (без урахування її трудового стажу та заробітної плати за період роботи у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ).

Наявними в матеріалах цієї справи документами підтверджено, що після здійснення перерахунку на виконання рішення суду від 25.10.2023 року у справі № 200/4662/23 виплата позивачці допомоги по безробіттю за цей період була проведена 23.08.2024 року.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані положеннями Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ), а також Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, який був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до статті 1 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону № 2050-III визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші грошові доходи.

За статтею 3 Закону № 2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого і невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Положеннями статті 4 Закону № 2050-III передбачено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку № 159 установлено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у випадку затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.

Аналіз наведених норм приводить до висновку, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується в усіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), і стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата, тощо).

Основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати грошових доходів (у тому числі страхових виплат) і виплата нарахованих доходів.

При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічну за змістом правову позицію було висловлено у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 року у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 року у справі № 134/87/16-а та від 05.03.2020 року у справі № 140/1547/19.

Отримання позивачкою належної суми допомоги по безробіттю, після її перерахунку, за період з 04.11.2014 року по 05.11.2015 року з порушенням встановлених законом строків, через її неналежне нарахування та виплату відповідачем, свідчить про наявність підстав для нарахування та виплати суми компенсації втрати доходів, пов`язаної із несвоєчасною виплатою допомоги по безробіттю, яка мала бути виплачена позивачці у місяці сплати відповідачем заборгованості з допомоги по безробіттю.

Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду України (постанова від 19.12.2011 року у справі № 6-58цс11) та Верховного Суду (постанова від 03.07.2018 року у справі № 521/940/17, постанова від 15.08.2019 року у справі № 674/24/17, тощо) нормативне регулювання компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Отже, право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває в незалежності від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 08.06.2022 року у справі № 200/5213/20-а, від 05.07.2022 року у справі № 420/7633/20 та інших.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачка має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати допомоги по безробіттю за період, починаючи з 04.11.2014 року.

Як було встановлено судом, фактично виплату допомоги по безробіттю на виконання рішення суду у справі № 200/4662/23 здійснено відповідачем 23.08.2024 року.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 10 частини 2 та абзацом 2 частини 4 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, враховуючи викладене та наведені у цьому рішенні висновки суду, з метою забезпечення повного, належного та ефективного захисту прав позивачки і реального їх поновлення, суд вважає за необхідне застосувати частину 2 статті 9 та статтю 245 КАС України і задовольнити позовні вимоги шляхом:

- визнання протиправними дій Костянтинівського міського центру зайнятості щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної допомоги по безробіттю за період з 04.11.2014 року по 23.08.2024 року;

- зобов`язання Костянтинівського міського центру зайнятості нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної допомоги по безробіттю за період з 04.11.2014 року по 23.08.2024 року відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, із застосуванням положень частини 2 статті 9 та статті 245 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачкою документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн (квитанція від 13.11.2024 року).

Докази здійснення інших судових витрат позивачкою не надані.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, які були заявлені позивачкою, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою (постанова Верховного Суду від 06.10.2020 року у справі № 826/11984/16).

Суд, застосувавши частину 2 статті 9 і статтю 245 КАС України, задовольнив пов`язані між собою немайнові позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача та про зобов`язання вчинити певні дії, у зв`язку з чим за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки підлягають присудженню понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн.

Керуючись нормами Конституції України, Законами України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, а також Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Костянтинівського міського центру зайнятості щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної допомоги по безробіттю за період з 04.11.2014 року по 23.08.2024 року.

Зобов`язати Костянтинівський міський центр зайнятості (, місцезнаходження: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, пл. Перемоги, буд. 8) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної допомоги по безробіттю за період з 04.11.2014 року по 23.08.2024 року відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівського міського центру зайнятості (, місцезнаходження: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, пл. Перемоги, буд. 8) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Повне судове рішення складене 21 лютого 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.І. Бабіч