Справа № 200/609/25
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року Справа№200/609/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач 2) з вимогами про:

- визнання протиправним та скасування протоколу/розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.12.2024 року № 41 в частині незарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, окрім стажу роботи на посаді судді, стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю 3 роки, а саме: роботу юристом в АТ «Дружківський завод металевих виробів» (з серпня 2001 по грудень 2001), провідним юрисконсультом ТОВ «Правова підтримка» (з грудня 2001 по лютий 2002), юристом ТОВ «Юридична агенція «Інсайт» (з лютого 2002 по липень 2002), консультант та помічник Дружківського міського суду Донецької області (з серпня 2002 до 30 серпня 2004);

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21 січня 2025 року № 41 про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до стажу, окрім стажу роботи на посаді судді, стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю 3 роки, а саме: роботу юристом в АТ «Дружківський завод металевих виробів» (з серпня 2001 по грудень 2001), провідним юрисконсультом ТОВ «Правова підтримка» (з грудня 2001 по лютий 2002), юристом ТОВ «Юридична агенція «Інсайт» (з лютого 2002 по липень 2002), консультант та помічник Дружківського міського суду Донецької області (з серпня 2002 до 30 серпня 2004), а всього 23 роки 02 місяці 11 днів, з 13 листопада 2024 року;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити виплату заборгованості із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що утворилась з 13 листопада 2024 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відповідно до Указу Президента України «Про призначення суддів» № 1026/2004 від 31.08.2004 року працювала на посаді судді Дружківського міського суду Донецької області.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 3279/0/15-24 від 12.11.2024 року позивача звільнено з посади судді Дружківського міського суду Донецької області у зв`язку із поданням заяви про відставку. Згідно з вказаним рішенням загальний стаж роботи, що дає позивачу право на відставку, становить 23 роки 2 місяці 11днів.

Згідно з наказом голови Дружківського міського суду Донецької області від 19.11.2024 року № 21-к позивача відраховано зі складу суду з 12.11.2024 року у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.12.2024 року № 41 позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 13.11.2024 року.

13.01.2025 року позивач звернулася через вебпортал електроних послуг Пенсійного фонду України до Головного управління ПФУ в Донецькій області щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: зарахування періодів професійної діяльності за юридичною спеціальністю 3 роки до стажу роботи на посаді судді.

21 січня 2025 року Головне управління ПФУ м. Київ прийняло рішення № 41 про відмову гр. ОСОБА_1 у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: у зарахуванні інших періодів роботи, крім передбачених п.1 ст.137 Закону 1402, до стажу роботи на посаді судді згідно її заяви, оскільки це суперечить нормам Закону №1402.

Вважає рішення ГУ ПФУ у Донецькій області № 41 від 20.12.2024 року та рішення ГУ ПФУ в м. Києві № 41 від 21.01.2025 року незаконними, а дії ПФУ щодо не зарахування стажу інших періодів роботи, крім передбачених п.1 ст.137 Закону 1402, неправомірними, тому позивач звернулася до суду за захистом своїх конституційних прав та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року вказаний позов залишено без руху у зв`язку із невідповідністю вимогам ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем 1 надано письмовий відзив від 21.02.2025 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Дружківка та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене з 13.11.2024 відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIIІ на підставі заяви № 7079 від 16.12.2024.

ОСОБА_1 через веб портал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулась із заявою від 13.01.2025 № 185 щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, а саме зарахування періодів роботи до стажу роботи на посаді судді.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

За приписами статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058).

Згідно з пунктом 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до пункту 1 статті 137 Закону України № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ( далі Закон № 1402), до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

- судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражі України, судді Конституційного Суду України;

- члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з записами у трудовій книжці НОМЕР_1 , наданої позивачем, ОСОБА_1 , у період з 13.12.2001 по 12.09.2004 працювала у ТОВ «Правова підтримка» на посаді юрисконсульта, що є неможливим для зарахування до стажу роботи на посаді судді, так як посада юрисконсульта не передбачена статтею 137 Закону № 1402.

Враховуючи вищевикладене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення № 41 від 21.01.2025 року про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: у зарахуванні інших періодів роботи, крім передбачених пункту 1 статті 137 Закону 1402, до стажу роботи на посаді судді згідно з заяви № 185, оскільки це суперечить нормам Закону № 1402.

Щодо покладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов`язання виплатити заборгованість із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зазначає, що виплату поточного розміру пенсії розпочато з 01.01.2025.

Пенсійні кошти за період з 13.11.2024 по 31.12.2024 у сумі 75672,00 грн нараховано та включено до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ КБ «Приватбанк», дата виплати 24.02.2025.

На даний час не вирішено питання щодо перерахунку, а позивачем не наведено підстав, які б свідчили, що Головним управлінням буде встановлений інший порядок або інший розмір виплати пенсії, ніж передбачений чинним законодавством.

Фактично, правовідносини між сторонами в означеній частині ще не виникли. Т

Таким чином, оскільки питання здійснення ОСОБА_1 перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не вирішено, позовні вимоги щодо здійснення виплати заборгованості, що утворилась з 13.11.2024, є передчасними.

З зазначених причин відповідач 1 просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач 2 не скористався правом надання відзиву, тому суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 .

Указом Президента України «Про призначення суддів» № 1026/2004 від 31.08.2004 року ОСОБА_1 призначено на посаду судді Дружківського міського суду Донецької області строком на п`ять років.

Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» № 2135-VІ від 15.04.2010 року ОСОБА_1 обрано безстроково на посаду судді Дружківського міського суду Донецької області безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 3279/0/15-24 від 12.11.2024 року позивача звільнено з посади судді Дружківського міського суду Донецької області у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Відповідно до вказаного рішення ВРП загальний стаж роботи, що дає позивачу право на відставку, становить 23 роки 2 місяці 11днів.

Згідно з наказом голови Дружківського міського суду Донецької області від 19.11.2024 року № 21-к позивача відраховано зі складу суду з 12.11.2024 року у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до довідки голови Дружківського міського суду Донецької області від 20.11.2024 року №04-31/150 стаж позивача на посаді судді становить 20 років 02 місяці 11 днів та 3 роки вимога щодо якого визначено законом право на посаду судді 3 роки. Станом на 12.11.2024 року загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 становить 23 роки 2 місяці 11днів.

Аналогічний стаж підтверджено й розрахунком Дружківського міського суду Донецької області.

Згідно з довідкою ТУ ДСА в Донецькій області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 19.11.2024 року №04-1947 суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 94590,00 грн.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.12.2024 року № 41 позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 13.11.2024 року, проте без зарахування періоду професійної діяльності за юридичною спеціальністю 3 роки до стажу роботи на посаді судді.

13.01.2025 року ОСОБА_1 звернулася через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою № 185 про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, в якій просила зарахувати періоди професійної діяльності за юридичною спеціальністю 3 роки до стажу роботи на посаді судді.

21.01.2025 року Головним управлінням ПФУ м. Києві прийнято рішення № 41 про відмову гр. ОСОБА_1 у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: у зарахуванні інших періодів роботи, крім передбачених п.1 ст.137 Закону 1402, до стажу роботи на посаді судді згідно її заяви № 185 від 13.01.2025 року, оскільки таке, на думку відповідача 2, суперечить нормам Закону №1402.

В рішенні від 21.01.2025 року зазначено, що відповідно до п.1 ст.137 Закону України №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 1402), до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

- судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражі України, судді Конституційного Суду України;

- члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з записами у трудовій книжці НОМЕР_1 , наданої заявницею, гр. ОСОБА_1 , у період з 13.12.2001 по 12.09.2004 працювала у ТОВ «Правова підтримка» на посаді юрисконсульта, що є неможливим для зарахування до стажу роботи на посаді судді.

Враховуючи зазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення про відмову гр. ОСОБА_1 у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: у зарахуванні інших періодів роботи, крім передбачених п.1 ст.137 Закону 1402, до стажу роботи на посаді судді згідно заяви №185, оскільки це суперечить нормам Закону №1402.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 43 Конституції України, серед іншого, визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Згідно з пунктом 14 частини 2 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються: судоустрій, судочинство, статус суддів.

У преамбулі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Частиною першою статті 4 Закону №1402-VIII встановлено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (частина друга статті 4).

За приписами частини першої статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Частина друга статті 142 Закону № 1402-VIII передбачає, що суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно із частиною першою статті 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (частина друга статті 137 Закону № 1402-VIII).

Відповідно до пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18 зазначила, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 05.08.2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Необхідність зарахування до суддівського стажу, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, підтверджується також постановами Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2020 року у справі № 9901/537/19, від 17.09.2020 року у справі № 9901/302/19 та постановою Верховного Суду від 21.01.2021 року у справі № 560/499/19.

За приписами частини першої статті 7 від 15.12.1992 року № 2862-XII Закону України «Про статус суддів» (що діяв на момент призначення позивача на посаду судді та втратив чинність згідно і Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів»), на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Конституційний Суд України зазначив у своєму рішенні від 11.10.2005 № 8- рп/2005, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання, є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 № 18- рп/2011 вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24.06.99 № 6-рп/99, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 01.12.2004 № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11.10.2005 № 8- рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18.06.2007 № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22.05.2008.

Крім того, в рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013, (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абз. 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

Відповідно до пункту 11 Основних принципів незалежності судових органів (схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року), термін повноважень суддів, їх незалежність, безпека, відповідна винагорода, умови служби, пенсії і вік виходу на пенсію повинні належним чином гарантуватися законом.

Водночас, згідно із пунктом 54 Рекомендації CM/Rec (2010)12) від 17.11.2010, Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам рекомендовано щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці».

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 09.11.2018 року у справі № 559/443/17 висновував, що право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) як встановлення довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 у справі № 308/6953/17, від 19.06.2018 у справі № 243/4448/17, від 11.09.2018 у справі № 428/4671/17, від 01.10.2018 у справі № 541/503/17, від 17.10.2018 у справі № 140/263/17, від 23.10.2018 у справі № 686/10100/15-а, від 30.01.2025 у справі № 620/15098/24.

Крім того, у зв`язку із систематичним нехтуванням пенсійними органами стажу судді, що визначається Вищою радою правосуддя при звільненні суддів у відставку, рішенням Ради суддів України від 11.04.2024 року № 6 звернута увага Пенсійного фонду України щодо необхідності приведення діяльності органів Пенсійного фонду України у відповідність до висновків щодо застосування норм права, викладених у зазначених постановах Верховного Суду, та вказано на неприпустимість перегляду органами Пенсійного фонду України стажу роботи судді, що дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, що визначений у рішенні Вищої ради правосуддя при розгляді заяви про відставку.

Рішенням Ради суддів України від 11.04.2024 року № 6 також наголошено, що необхідний стаж роботи на посаді судді, з якого має розраховуватись та виплачуватись відповідне грошове утримання, обчислюється Вищою радою правосуддя як єдиним, конституційним органом, при прийнятті рішення про звільнення судді у відставку.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 до призначення на посаду судді Дружківського міського суду Донецької області позивач працювала юристом в АТ «Дружківський завод металевих виробів» (з серпня 2001 по грудень 2001), провідним юрисконсультом ТОВ «Правова підтримка» (з грудня 2001 по лютий 2002), юристом ТОВ «Юридична агенція «Інсайт» (з лютого 2002 по липень 2002), консультантом та помічником Дружківського міського суду Донецької області (з серпня 2002 до 30 серпня 2004).

З рішення Вищої ради правосуддя № 3279/0/15-24 від 12.11.2024 року вбачається наявність підстав для зарахування до стажу роботи на посаді судді стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), тому вимога яка визначена законом та надає право для призначення на посаду судді складає 3 роки.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідачі необґрунтовано та безпідставно вдалися до оцінки суддівського стажу позивача при тому, що розрахунок такого стажу не входить до повноважень пенсійного органу.

На це вказує Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1), згідно з яким, призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці здійснюється, зокрема, на підставі розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, що складається (оформляється) відповідним судом.

Отже, не зарахування до відповідного стажу роботи на посаді судді стажу роботи, який надавав право для призначення на посаду судді, і врахування відповідачем для встановлення/визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, суд вважає неправомірним.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність порушеного права, яке підлягає судовому захисту саме шляхом, визначеним позивачем.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ) (відповідач-2) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.12.2024 року № 41 в частині незарахування до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, окрім стажу роботи на посаді судді, стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю 3 роки, а саме: роботу юристом в АТ «Дружківський завод металевих виробів» (з серпня 2001 по грудень 2001), провідним юрисконсультом ТОВ «Правова підтримка» (з грудня 2001 по лютий 2002), юристом ТОВ «Юридична агенція «Інсайт» (з лютого 2002 по липень 2002), консультант та помічник Дружківського міського суду Донецької області (з серпня 2002 до 30 серпня 2004).

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.01.2025 року № 41 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до стажу, окрім стажу роботи на посаді судді, стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю 3 роки, а саме: роботу юристом в АТ «Дружківський завод металевих виробів» (з серпня 2001 по грудень 2001), провідним юрисконсультом ТОВ «Правова підтримка» (з грудня 2001 по лютий 2002), юристом ТОВ «Юридична агенція «Інсайт» (з лютого 2002 по липень 2002), консультант та помічник Дружківського міського суду Донецької області (з серпня 2002 до 30 серпня 2004), а всього 23 роки 02 місяці 11 днів, з дати призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці - 13 листопада 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 виплату заборгованості із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що утворилась з 13 листопада 2024 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 03 березня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова