Справа № 200/6793/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року справа №200/6793/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року у справі № 200/6793/24 (головуючий суддя у І інстанції Давиденко Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.12.2020 по 30.05.2024, а також до пільгового стажу, на який поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періодів роботи 16.09.2008 по 10.10.2010 та з 01.12.2020 по 30.05.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області переглянути заяву від 30 травня 2024 року № 6024 про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.12.2020 по 30.05.2024, а також зарахуванням до пільгового стажу на який поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періодів роботи з 16.09.2008 по 10.10.2010 та з 01.12.2020 по 30.05.2024.

В обґрунтування позову зазначив, що набувши необхідного пільгового стажу в підземних умовах необхідного для призначення пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви період роботи з 01.12.2020 по 30.05.2024 не враховано до страхового та пільгового стажу через відсутність сплати єдиного соціального внеску підприємством, також, через відсутність пільгової довідки, передбаченої пунктом 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, період роботи з 16.09.2008 по 10.10.2010 враховано до пільгового стажу роботи за списком № 1 за даними про «спеціальний стаж», які відображені в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі викладеного вище, у зв`язку з відсутністю 15 років на підземних роботах за Списком №1 шахтарі пенсійний орган повідомив позивача, що право на розрахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відсутнє.

Разом з цим записами в його трудовій книжці підтверджуються періоди роботи на посадах, які надають право на отримання пенсії на пільгових умовах, а незарахування до страхового стажу періодів роботи з підстав несплати страхових внесків є протиправним, оскільки відповідальність за їх несплату несе підприємство, на якому працює працівник.

За таких обставин вважав дії відповідачів протиправними, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 02 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.12.2020 по 30.05.2024, а також до пільгового стажу, на який поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періоду роботи з 16.09.2008 по 10.10.2010 та з 01.12.2020 по 30.05.2024.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.05.2024 № 6024 про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.12.2020 по 30.05.2024, а також зарахуванням до пільгового стажу, на який поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періоду роботи з 16.09.2008 по 10.10.2010 та 01.12.2020 по 30.05.2024.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь позивача судовий збір у розмірі 968 грн 96 коп.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач ГУ ПФУ в Харківській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Період роботи позивача з 01.12.2020 по 30.05.2024 не зараховано до стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею, оскільки згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК-5, за вказаний період були відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля.

Період роботи з 16.09.2008 по 10.10.2010 не зарахований до пільгового (підземного) стажу роботи позивача, оскільки відсутня пільгова довідка. Однак даний період врахований до пільгового стажу роботи за Списком № 1 за даними про «спеціальний стаж», що містяться в Індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК-5.

Позивачем та ГУ ПФУ у Львівській області і ГУ ПФУ в Донецькій області рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача ГУ ПФУ в Харківській області.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

30.05.2024 позивач звернувся засобами веб-порталу ПФУ із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 26.07.2024 № 19759-15801/І-02/8-0500/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача, що його заява від 30.05.2024 була відпрацьована за принципом екстериторіальності Головними управліннями Пенсійного фонду України в Харківській та Львівській областях. За результатами розгляду заяви від 30.05.2024 період роботи з 01.01.2017 по 30.11.2020 враховано до пільгового стажу роботи за списком №1 та склав 13 років 7 місяців 1 день. Період роботи з 01.12.2020 по 30.05.2024 не враховано до страхового та пільгового стажу роботи через відсутність сплати єдиного соціального внеску підприємством ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля».

Крім того було повідомлено, що через відсутність пільгової довідки, передбаченої пунктом 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, внаслідок чого період роботи з 16.09.2008 по 10.10.2010 враховано до пільгового стажу роботи за списком № 1 за даними про «спеціальний стаж», які відображені в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. На підставі викладеного вище, у зв`язку з відсутністю 15 років на підземних роботах за Списком №1-шахтарі, право на розрахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відсутнє.

Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 працював, зокрема:

- з 16.09.2008 по 10.10.2010 у Донецькій виконавчій дирекції по ліквідації шахт ДП «Укрвуглеторфреструктуризація» на посаді машиніста підіймальної машини підземним з повним робочим днем в шахті;

- з 01.12.2020 по 30.05.2024 у ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля.

Згідно довідки Форми ОК-5 єдиний соціальний внесок за період з 01.12.2020 по 30.05.2024 не сплачений.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскільки пільговий стаж роботи позивача підтверджений належно оформленими записами у його трудовій книжці, відмова пенсійного органу в зарахуванні періоду роботи з 16.09.2008 по 10.10.2010 до пільгового стажу позивача є протиправною.

Щодо незарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду з 01.12.2020 по 30.05.2024 у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату страхових внесків, суд зазначив, що відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058-IV).

Частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж визначено як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Застрахованою особою є фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися в установленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

За приписами абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 6 статті 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно з частиною 12 статті 20 Закону № 1058-IV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (частина 3 статті 24 Закону № 1058).

Статтею 106 Закону України № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

У відповідності до статті 4 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно із частинами 11 та 12 статті 9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З огляду на положення частин 1 та 2 статті 24 Закону № 1058-IV, законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме:

1) особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню;

2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як вказано у частині 2 статті 24 Закону № 1058-IV, даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Таким чином, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 працював, зокрема, з 01.12.2020 по 30.05.2024 у ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи, єдиний соціальний внесок, нарахований на заробітну плату працівників за період з 01.12.2020 по 30.05.2024 не сплачений, втім у реєстрі наявні відомості про нарахування позивачу заробітної плати.

За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, а також не внесення відомостей по спеціальному стажу не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а та від 20.03.2019 у справі № 688/947/17.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам, відсутність відомостей про сплату ним страхових внесків, не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи та не може бути підставою для відмови у врахуванні заробітної плати за вказані спірні періоди.

З огляду на викладене, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період його роботи з 01.12.2020 по 30.05.2024 у ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля.

Стосовно періоду роботи позивача з 16.09.2008 по 10.10.2010 у Донецькій виконавчій дирекції по ліквідації шахт ДП «Укрвуглеторфреструктуризація» на посаді машиніста підіймальної машини підземним з повним робочим днем в шахті, колегія суддів зазначає таке.

На підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

За період роботи позивача чинним був список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та від 16.01.2003 № 36.

Розділом I. Гірничі роботи підрозділу 1 списку № 1, затвердженим постановою КМУ від 11.03.1994 № 162 визначено професію/посаду працівників, зайнятих на підземних роботах пункту 1010100а а) всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Розділом I. Гірничі роботи підрозділу 1 списку № 1, затвердженим постановою КМУ від 16.01.2003 № 36 визначено професію/посаду працівників, зайнятих на підземних роботах пункту 1.1а а) усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Постановою Кабінету міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Відповідно до Розділу І до вказаного списку відносяться підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Професія позивача гірник очисного забою відноситься до провідної професії відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV та статті 14 Закону № 1788-XII.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, в трудовій книжці позивача містяться записи про періоди його роботи з 16.09.2008 по 10.10.2010 на посаді, яка дає право на отримання пенсії на пільгових умовах.

Тобто, трудова книжка позивача містить записи про його роботу у спірні періоди зі шкідливими та важкими умовами праці, що дає йому право на зарахування цього періоду до пільгового стажу.

Записи про періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів не мають.

Оскільки пільговий стаж роботи підтверджений належно оформленим записами у трудовій книжці, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неправомірність відмови відповідача в зарахуванні вищенаведених періодів роботи до пільгового стажу позивача.

З огляду на вищевикладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.12.2020 по 30.05.2024, а також до пільгового стажу, на який поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періоду роботи з 16.09.2008 по 10.10.2010 та з 01.12.2020 по 30.05.2024 та вірно зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.05.2024 № 6024 про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.12.2020 по 30.05.2024, а також зарахуванням до пільгового стажу, на який поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періоду роботи з 16.09.2008 по 10.10.2010 та 01.12.2020 по 30.05.2024.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року у справі № 200/6793/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року у справі № 200/6793/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 03 березня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 03 березня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв