Справа № 340/6938/24
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/6938/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (надалі позивач) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України (надалі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДПРОУ НОМЕР_2 ), що полягає у невиплаті відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №74 від 08.03.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП ¬ НОМЕР_3 ): щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 523% від посадового окладу за період з 01 по 04 березня 2024 року; щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 590% від посадового окладу за період з 05 по 08 березня 2024 року; надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 08 березня 2024 року; грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020, 2022, 2023 та 2024 роки, відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій з 08 травня 2020 року по 08 березня 2024 року, відповідно статті 16-2 Закону України «Про відпустки» та пункту 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДПРОУ НОМЕР_2 ), відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №74 від 08.03.2024, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП ¬ НОМЕР_3 ): щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 523% від посадового окладу за період з 01 по 04 березня 2024 року; щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 590% від посадового окладу за період з 05 по 08 березня 2024 року; надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 08 березня 2024 року; грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020, 2022, 2023 та 2024 роки, відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій з 08 травня 2020 року по 08 березня 2024 року, відповідно статті 16-2 Закону України «Про відпустки» та пункту 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДПРОУ НОМЕР_2 ), що полягає у невиплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП ¬ НОМЕР_3 ) матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДПРОУ НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП ¬ НОМЕР_3 ) матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДПРОУ НОМЕР_2 ), що полягає у невиплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП ¬ НОМЕР_3 ) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДПРОУ НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП ¬ НОМЕР_3 ) грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що по 08.03.2024 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

Вказує, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №74 від 08.03.2024 при виключені зі списків особового складу відповідач зобов`язаний був виплатити йому наступні виплати: щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 523% від посадового окладу за період з 01 по 04 березня 2024 року; щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 590% від посадового окладу за період з 05 по 08 березня 2024 року; надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 08 березня 2024 року; грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020, 2022, 2023 та 2024 роки; грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій з 08 травня 2020 року по 08 березня 2024 року.

Однак, вказане грошове забезпечення було виплачене відповідачем, на думку позивача, у неналежному розмірі. Зокрема, ним отримано 14.03.2024 21605,33 гривень та 21.03.2024 29550,00 гривень. Крім цього, відповідач протиправно при виключенні зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 не виплатив йому грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

Вказує, що відповідно до картки особового рахунку військовослужбовця №3786 за 01/2024 12/2024, ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №74 від 08.03.2024 за фактично 8 відпрацьованих днів березня місяця 2024 року у повному обсязі було виплачене грошове забезпечення, у тому числі: 136,78 грн окладу за військовим званням; 727,74 грн посадового окладу; 259,36 грн надбавки за вислугу років; 730,52 грн надбавки за особливі умови проходження служби та 3806,10 грн премії.

Підстави для виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020, 2022, 2023 та 2024 роки відсутні, оскільки його було переведено до нового місця служби військової частини НОМЕР_4 , тобто в межах одного військового формування. При цьому, згідно діючого правового регулювання грошова компенсація за невикористану відпустку виплачується лише при звільненні з військової служби.

Зазначає, що позивач із рапортом про виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік до командування військової частини не звертався. До того ж правові підстави для проведення такої виплати у ОСОБА_1 відсутні.

Наголошує, що грошова компенсація вартості за неотримане речове майно виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема переведення військовослужбовця до інших утворених відповідно до законів України військових формувань. Оскільки позивач був переведений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_4 , не змінивши при цьому утворене відповідно до законів України інше військове формування, підстави для проведення вказаної виплати відсутні.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

05.11.2024 відповідачем до суду подано клопотання про залишення позову без розгляду.

05.11.2024 відповідачем до суду подано клопотання щодо постановлення ухвали про стягнення з представника позивача адвоката Охременка Артема Вікторовича штрафу у сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України.

28.11.2024 позивач подав до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Будь-яких інших клопотань від учасників справи до суду не надходило.

31.10.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження), витребувано у відповідача докази по справі.

08.11.2024 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про стягнення з представника позивача адвоката Охременка Артема Вікторовича, штрафу.

08.11.2024 ухвалою суду позовну заяву після відкриття провадження у справі залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення ухвали.

03.12.2024 ухвалою суду визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду та поновлено його. Продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17.02.2025 ухвалою суду витребувано у відповідача за ініціативою суду докази по справі.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 08.05.2020 по 08.03.2024 проходив військову службу по контракту у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_5 та контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського складу від 08.05.2020 (а.с. 9-10, 17).

Згідно довідки від 19.06.2021 №2330 ОСОБА_1 дійсно у період з 19.12.2020 по 29.04.2021, з 20.05.2021 по дату видачі довідки брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи без посередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів (а.с. 12).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.03.2024 №67 з 01.03.2024 солдату ОСОБА_1 , водію взводу протитанкових керованих ракет 5 стрілецького батальйону оператору 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів НОМЕР_6 механізованого батальйону, встановлено посадових оклад 2820,00 грн на місяць. Також, постановлено виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 523% від посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (а.с. 115).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.03.2024 №71 солдату ОСОБА_1 , оператору 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів НОМЕР_6 механізованого батальйону, солдату резерву 4 запасної роти встановлено посадових оклад 2470,00 грн на місяць. Також, постановлено виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 590% від посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (а.с. 115зв.).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.03.2024 №74 позивача з 09.03.2024 виключено зі списків особового складу військової частини та з усіх видів забезпечення. Наказано виплатити ОСОБА_1 такі види грошового забезпечення як щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 523% від посадового окладу за період з 01 по 04 березня 2024 року; щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 590% від посадового окладу за період з 05 по 08 березня 2024 року; надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 08 березня 2024 року (а.с. 21).

Позивачу також було оформлено та видано речовий атестат №69 від 08.03.2024 усього на 26 предметів (а.с. 24-25).

10.03.2024 ОСОБА_1 оформлено грошовий атестат №341, згідно якого йому до 08.03.2024 було виплачено 136,77 грн окладу за військовим званням, виходячи з розміру 536,00 грн; 682,58 грн посадового окладу, виходячи з розміру 2470,00 грн; 245,81 грн надбавки за вислугу років, виходячи з 30% посадового окладу; 3783,43 премії, виходячи з 590% посадового окладу; 692,35 грн надбавки за особливості проходження служби, виходячи з 65%. Грошова допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік не виплачувалась. У графі «інші відмітки» значиться, що з 01.03.2024 по 04.03.2024 посадовий оклад визначено у сумі 2820,00 грн, премія 523%, а з 05.03.2024 по 08.03.2024 посадовий оклад становив 2470,00 грн, премія 590% (а.с. 59).

З 11.03.2024 позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 , що підтверджується довідкою №1678/4 від 05.07.2024 (а.с. 11).

Згідно картки особового рахунку військовослужбовця №3786 ОСОБА_1 у квітні 2024 було виплачено 3616,03 грн грошового забезпечення, у тому числі: оклад за військових званням 136,78 грн; посадовий оклад 727,74 грн; надбавка за вислугу років 259,36 грн; надбавка за особливі умови проходження служби 730,52 грн; премія 3806,10 грн за вирахуванням 1989,40 грн індексації виплаченої у попередньому періоді (а.с. 42).

Вказана сума грошового забезпечення була перерахована на банківський рахунок позивача, що підтверджується відомістю зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тщодо) ДВ В/Ч НОМЕР_1 за період 2024-04-12 по 2024-04-12 (а.с. 97)

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Закону України №2011-XII від 20.12.1991 "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закону №2011-ХІІ).

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.

Отже, з набранням чинності Постановою №704 змінено розміри грошового забезпечення військовослужбовців.

Станом на час прийняття Постанови №704 пунктами 2 та 4 було визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Додатки 1, 12, 13, 14 до постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

З 24.02.2018 набула чинності Постанова №103, пунктом 6 якої у первинній редакції внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачала, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Отже, з 24.02.2018 змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме: замість розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) передбачено використання розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким вносились зміни до Постанов КМУ, що додаються, зокрема пункту 4 Постанови №704.

Отже, з 29.01.2020, тобто з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18, пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 втратив чинність, та була відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції, що передбачає визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Разом з тим, пунктом 4 Постанови №704 визначено порядок обчислення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 (далі - Постанова №481), яка набрала чинності з 20.05.2023, змінено пункт 4 Постанови №704, в зв`язку з чим з цієї дати норма права має наступну редакцію: установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Отже, Постановою №481 визначено обчислення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні, а не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, у межах позовних вимог з 01.03.2024 по 08.03.2024 відповідач здійснював обчислення посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями виходячи з розміру 1762 гривні пропорційно кількості днів перебування на службі.

Відповідно до статті 9 Закону №2011-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 2 розділу I Порядку №260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.

Отже, премія належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пунктів 1-2 розділу XVI Порядку №260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Враховуючи наведене нормативне регулювання, суд дійшов висновку, що розмір премії безпосередньо залежить від розміру посадового окладу.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.03.2024 №74 наказано виплатити ОСОБА_1 такі види грошового забезпечення як щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 523% від посадового окладу за період з 01 по 04 березня 2024 року; щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 590% від посадового окладу за період з 05 по 08 березня 2024 року.

У грошовому атестаті позивача №341 від 10.03.2024 зазначено, що з 01.03.2024 по 04.03.2024 посадовий оклад визначено у сумі 2820,00 грн, премія 523%, а з 05.03.2024 по 08.03.2024 посадовий оклад становив 2470,00 грн, премія 590%. Таким чином саме з таких розмірів був здійснений обрахунок премії у відповідні періоди.

Отже, розмір премії позивача за період з 01 по 08 березня 2024 року має становити 3783,43 грн ((1903,04 грн (2820,00*523%/100)/31*4) + 1880,39 грн (2470,00*590%/100)/31*4)).

Згідно картки особового рахунку військовослужбовця №3786 ОСОБА_1 у квітні 2024 було нараховано до виплати розмір премії 3806,10 грн.

Пунктами 1 та 2 розділу VI Порядку №260 встановлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків. Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Надбавка за особливості проходження служби у встановлених розмірах виплачується щомісяця з дня вступу до виконання обов`язків за посадою, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадою, до дня звільнення від виконання обов`язків за посадою, яка передбачає цю надбавку (п. 3 розділу VI Порядку №260).

Згідно із пунктом 5 розділу VI Порядку №260 виплата надбавки за особливості проходження служби здійснюється на підставі наказу командира про встановлення цієї надбавки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.03.2024 №74 зазначено виплатити ОСОБА_1 надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 08 березня 2024 року.

Отже, нарахована сума надбавки позивача за вказаний період має становити 692,35 грн ((2470,00 грн/31*4)+(2820,00 грн/31*4)+136,77 грн+245,81 грн) х 0,65). Указана сума надбавки була нарахована позивачу до виплати.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020, 2022, 2023 та 2024 роки, також додаткову відпустку як учаснику бойових дій, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 16-2 Закону України "Про відпустки" від 05.11.1996 №504/96-ВР учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Відповідно до частини першої статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців, які проходять базову військову службу, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.

Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Відповідно до пункту 3 розділу XXXI Порядку №260 у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону №504/96-ВР та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону №3551-ХІІ.

Право позивача на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, відповідачем не заперечується.

Спірним (оспорюваним) у цій справі є право позивача на виплату грошової компенсації за всі дні невикористаних щорічної та додаткової відпусток у випадку звільнення позивача з посади військової служби військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України для подальшого проходження ним військової служби у військової частині НОМЕР_4 Збройних Сил України. Не здійснивши таку грошову компенсацію на момент виключення зі списків особового складу, відповідач керувався тієї обставиною, що проходження військової служби позивачем закінчено не було.

Виходячи зі змісту розділу XXXI Порядку №260 слід також зауважити на тому, що наведене нормативне регулювання компенсації невикористаних днів щорічної основної відпустки, а також днів додаткової відпустки, застосовується у відношенні військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII) закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Так, згідно із пунктом 7 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

За правилами пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

У разі звільнення з військової служби на військовослужбовця оформлюється службова характеристика, в якій відповідний командир (начальник) визначає посаду для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України. Зазначена характеристика додається до особової справи військовослужбовця.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

У межах спірних правовідносин позивач на підставі наказу від 08.03.2024 №74 вважається таким, що вибув із пункту постійної дислокації військової частини, як зарахованого у розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 і вибув до нового місця служби в АДРЕСА_1 . З 11.03.2024 позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 , що підтверджується довідкою №1678/4 від 05.07.2024, яка наявна у матеріалах справи.

Отже, у даному випадку позивач не був звільнений з військової служби, а тому вимоги про виплату компенсації за всі невикористані ним дні щорічної основної та додаткової відпустки, не ґрунтуються на законі та фактично є передчасними.

Відповідно до пунктів 1-2 розділу XXIV Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується в календарному році, у якому вони призначені та вступили до виконання обов`язків за посадами.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги (п. 7 розділу XXIV Порядку №260).

Згідно із пунктом 9 розділу XXIV Порядку №260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Перелік обставин, коли військовослужбовцю надається матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, регламентується окремим дорученням Міністра оборони України №183/уд від 16.01.2024.

Тож отримати допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення можна виключно за наявності таких підстав: смерть військовослужбовця, його дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця; поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця, пов`язаного із захистом Батьківщини, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану; у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів; сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми. Матеріальна допомога для вирішення соціальнопобутових питань виплачується один раз у 2024 році за однією з вищезазначених підстав внаслідок події, яка настала у 2024 році або у 2023 році, та за умови, що право на отримання зазначеної допомоги не було реалізовано у рік настання події (крім підстав зазначених в абзацах четвертому та дев`ятому цього пункту).

При цьому, суд враховує, що виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Суд зазначає, що позивач не надав та матеріали справи не містять доказів про те, що у ОСОБА_1 наявні зазначені у окремому дорученні Міністра оборони України №183/уд від 16.01.2024 підстави для отримання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а також доказів його звернення до відповідача із відповідною заявою (рапортом) про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань безпосередньо під час проходження військової служби у 2024 році.

Враховуючи факт того, що позивач з відповідним рапортом не звертався, у відповідача не виникло обов`язку здійснювати виплату матеріально допомоги для вирішення соціально-побутових питань, оскільки право ініціювати виплату вказаного виду матеріальної допомоги належить виключно військовослужбовцю за наявності підстав, передбачених рішенням Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо компенсації за недоотримане речове майно суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок №178), пунктами 2, 3 якого визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця; переведення військовослужбовця до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини (п. 3 Порядку №178).

Відповідно до пунктів 4-5 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), в якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Абзаци 1, 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), установлюють, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до пункту 4 розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 (у редакції на дату виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна. Порядок виплати грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно".

Таким чином, військовослужбовцям гарантується грошова компенсація за неотримане речове майно у разі звільнення з військової служби. Зазначені гарантії реалізуються виключно відповідним зверненням (рапортом, заявою) військовослужбовця на підставі наказу, у тому числі, командира (начальника) військової частини про розмір грошової компенсації згідно довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Як уже зазначено судом, у даному випадку позивач не був звільнений з військової служби, а вибув із пункту постійної дислокації військової частини до нового місця служби - військової частини НОМЕР_4 в АДРЕСА_1 , з відповідним рапортом (заявою) до відповідача не звертався, тому вимоги в цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають.

Що стосується фактично виплаченої суми грошового забезпечення, то суд зазначає наступне.

Як вбачається з картки особового рахунку військовослужбовця №3786 ОСОБА_1 у квітні 2024 до сплати податків було нараховано 3671,10 грн грошового забезпечення, у тому числі: оклад за військовим званням 136,78 грн; посадовий оклад 727,74 грн; надбавка за вислугу років 259,36 грн; надбавка за особливі умови проходження служби 730,52 грн; премія 3806,10 грн за вирахуванням 1989,40 грн індексації виплаченої у попередньому періоді.

Згідно відомості зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) ДВ В/Ч А-0666 за період 2024-04-12 по 2024-04-12 після сплати усіх обов`язкових податків та платежів на банківський рахунок позивача перераховано 3616,03 грн грошового забезпечення за березень 2024 року.

У наданих на вимогу суду поясненнях відповідач зазначає, що із грошового забезпечення ОСОБА_1 було утримано суму індексації у розмірі 1989,40 грн, яка була виплачена йому в лютому 2024 за січень 2024.

З цього приводу суд зазначає, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено зупинити на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», тому підстави для нарахування та виплати індексації військовослужбовцям у 2023 році були відсутні.

Водночас статтею 39 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року. Разом з тим, відповідно до Зведеної таблиці індексів споживчих цін з 2000 по 2024 роки, у 2024 році станом на 08.03.2024 вказаний поріг інфляції перевищено не було, а відповідно у відповідача не було підстав для нарахування позивачу індексації у 2024 році. З урахуванням наведеного судом не встановлено протиправності дій відповідача щодо утримання з грошового забезпечення позивача суми помилково нарахованої йому індексації за січень 2024 року.

Отже, відповідачем не було порушено прав позивача при нарахуванні і виплаті йому грошового забезпечення, відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь які докази, фактичні дані чи інформація, виходячи з яких суд може зробити висновок про протиправну бездіяльність відповідача.

Водночас відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій та неупереджено.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 березня 2025 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) ;

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК