Справа № 400/13069/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/13069/21

Перша інстанція суддя Мороз А. О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенко О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року, у справі за позовом фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Держпродспоживслужби в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу від 22 листопада 2021 року № 000006 та постанови про накладення штрафу від 22 листопада 2021 року № 000007.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року задоволено позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у межах спірних правовідносин Головним управлінням Держпродспоживслужби в Миколаївській області правомірно накладено на позивача штрафні санкції за наслідком виявлення факту введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам Технічного регламента безпечності іграшок, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року № 151.

При цьому, апелянт наголошує, що саме позивач вважається особою, яка ввела в обіг відповідну продукцію, так як позивачем не надано належним чином складених первинних бухгалтерських документів, якими можливо належним чином підтвердити факт придбання відповідного товару у іншого суб`єкта господарювання.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби у Миколаївській області від 14 вересня 2021 року № 4663-Од та направлення на проведення перевірки від 16 вересня 2021 року № 50, посадовими особами відповідача 16 вересня 2021 року проведено планову перевірку характеристик продукції ФОП ОСОБА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: комплекс магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », Миколаївська область, Первомайський район, с. Грушівка, вул. Первомайська.

За результатами перевірки відповідачем складено акт перевірки від 16 вересня 2021 року № 000036, яким зафіксовано порушення вимог законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, а саме: розповсюдження продукції (іграшок) щодо яких відсутнє найменування, зареєстроване комерційне найменування, зареєстрована торгівельна марка, контактна поштова адреса імпортера, що не відповідає п. 27 Регламенту № 151 та ст. 8 ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

До акту позивач надав пояснення щодо неможливості повернення продукції постачальнику та приведення її у відповідність та щодо подальшої утилізації продукції.

При цьому, відповідачем надано рішення про вжиття обмежувальних заходів шляхом тимчасової заборони наданні продукції на ринку та приведення продукції у відповідність до встановлених вимог, терміном виконання до 18 листопада 2021 року.

Листом від 22 жовтня 2021 року позивачем повідомлено відповідача про утилізацію продукції, що підтверджується актом на утилізацію № 39 від 21 жовтня 2021 року.

На підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби у Миколаївській області від 11 листопада 2021 року № 6089-ОД посадовими особами відповідача проведено позапланову перевірку характеристик продукції позивача, за результатами якої складено акт перевірки від 17 листопада 2021 року № 000046, яким зафіксовано порушення вимог законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, а саме розповсюдження продукції (іграшки) щодо яких відсутнє найменування, зареєстроване комерційне найменування, зареєстрована торгівельна марка, контактна поштова адреса імпортера, що не відповідає п. 27 Регламенту № 151 та ст. 8 ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

При цьому, Головним управлінням Держпродспоживслужби у Миколаївській області винесено постанову від 22 листопада 2021 року № 000006 про накладення штрафу, розміром 51 000,00 грн, а також постанову від 22 листопада 2021 року № 000007 про накладення штрафу, розміром 51 000,00 грн.

В свою чергу, позивач, вважаючи зазначені постанови протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як на позивача протиправно накладено спірні штрафні санкції, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» визначає правові та організаційні засади розроблення, прийняття та застосування технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, а також здійснення добровільної оцінки відповідності.

Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

введення в обіг - надання продукції на ринку України в перший раз;

імпортер - будь-яка фізична чи юридична особа - резидент України, яка вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої країни;

розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку.

Закон України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» установлює правові та організаційні засади введення в обіг в Україні нехарчової продукції і забезпечення її безпечності.

Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про загальну безпечність нехарчової продукції», у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

ланцюг постачання продукції - послідовність суб`єктів господарювання, які забезпечують постачання продукції від виробника до споживача (користувача);

постачання продукції - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу права власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

В свою чергу, Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», метою здійснення контролю продукції є забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам.

Згідно ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на запит органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: 1) суб`єкта господарювання, який поставив їм продукцію; 2) суб`єкта господарювання, якому вони поставили продукцію.

Згідно ч. 7 ст. 8 ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом строку проведення перевірки не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 44 ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Між тим, Технічний регламент безпечності іграшок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року № 151 (далі Технічний регламент № 151).

Згідно п. 27 Технічного регламенту № 151, перед наданням іграшки на ринку розповсюджувачі перевіряють наявність на іграшці знака відповідності технічним регламентам, необхідних документів, інструкцій з експлуатації та інформації щодо безпечності, що складені згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, та виконання виробником та імпортером вимог, визначених у пунктах 9, 10 і 19 цього Технічного регламенту.

Якщо розповсюджувач вважає або має підстави вважати, що іграшка не відповідає суттєвим вимогам, визначеним у пунктах 33-35 цього Технічного регламенту і додатку 2, він не надає таку іграшку на ринку України до приведення її у відповідність з такими вимогами. Крім того, якщо зазначена іграшка становить ризик, розповсюджувач повідомляє про це виробнику або імпортеру, а також відповідному органу державного ринкового нагляду.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області про накладення штрафу від 22 листопада 2021 року № 000006 та постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області про накладення штрафу від 22 листопада 2021 року № 000007.

В даному випадку, оскаржуваними постановами на позивача накладено штрафні санкції за наслідком встановлення Головним управлінням Держпродспоживслужби в Миколаївській області факту введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам Технічного регламенту № 151.

В свою чергу, задовольняючи позов, судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Миколаївській області належним чином не доведено свого висновку про те, що саме позивач є особою, яка ввела в обіг продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам Технічного регламенту № 151.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у межах вимог та доводів апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати будь-який суб`єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію.

З іншого боку, посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів.

При цьому, у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію.

Отже, законодавцем імперативно визначено, що у разі коли орган ринкового нагляду не може ідентифікувати виробника продукції, то особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію.

Між тим, як зазначено вище, за результатами проведеної перевірки характеристик продукції у позивача, контролюючим органом встановлено факт введення в обіг продукції, а саме, дитячих іграшок, що не відповідали вимогам Технічного регламенту № 151.

При цьому, позивачу запропоновано надати документи, що містять інформацію про походження продукції, яка не відповідає встановленим вимогам.

В свою чергу, як встановлено судом першої інстанції, позивачем під час проведення перевірки надано свої письмові пояснення, накладні від 14 серпня 2021 року № 1416/I, № 1416/V, з яких вбачається, що іграшки «Конструктор CITES» та «Конструктор JIE STAR GLORY MISSION» придбано у постачальника (ТМ «ИГРУШКИ7»; www.igrushki7.ua) в магазині, що знаходиться в АДРЕСА_1 (провулок 7 кілометр) контейнер 300-302 (ФОП ОСОБА_2 ).

Між тим, за умови наявності у контролюючого органу контактів можливого постачальника товару, пояснень та документів позивача, колегія суддів зазначає, що контролюючим органом не надано до суду жодного доказу, з якого можливо встановити факт перевірки контролюючим органом повідомлених позивачем відомостей.

При цьому, на переконання колегії суддів, без перевірки зазначених відомостей контролюючим органом, накладення на позивача штрафних санкції, загальним розміром 102000,00 грн, свідчить про те, що оскаржувані постанови прийнято з порушенням принципу пропорційності, тобто без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення про задоволення позовних вимог порушень матеріального і процесуального права не допущено, а наведені в скарзі відповідача доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян