Справа № 300/5389/24
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2025 р. справа № 300/5389/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ТОВ «ВК-АВТО» до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ВК-АВТО» звернулось до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України, в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206080/2024/000032 від 01.04.2024р.
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці № UA206080/2024/000008/1 від 01.04.2024р.
Позовні вимоги мотивовані прийняттям протиправної картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206080/2024/000032 від 01.04.2024р. та рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці № UA206080/2024/000008/1 від 01.04.2024р.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
29.07.2024 року на адресу суду від Івано-Франківської митниці Державної митної служби України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позову з підстав викладених у відзиві. Просить відмовити у задоволенні позову.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
Митна вартість транспортного засобу була визначена митним брокером за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складається з ціни придбання автомобіля. Зокрема, у митній декларації «ціну товару» визначено у розмірі 6000 євро (EUR), обмінний курс - 42,1601 грн. за EUR.
01.04.2024 року відповідачем було прийнято рішення №UA206080/2024/000008/1 про коригування митної вартості товарів - транспортного засобу марки MAN, модель TGS 18.320, календарний рік виготовлення - 2012, модельний рік виготовлення - 2012, номер шасі НОМЕР_1 .
В рішенні відповідач зазначив, що: «митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з невідповідністю вимогам пунктів а та б статті VII ГАТТ.
У митого органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість товару не підтверджена документально.
Митний кодекс України (далі - МК України), затверджений Законом України від 13.03.2012 №4495-VI, наказ Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України».
Відповідно до ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. При цьому митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.
Відповідно до частини другої статті 52 МК України, декларант, який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Декларантом не подано всі документи для підтвердження митної вартості передбачені ч. 2 ст. 53 МКУ.
Відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов конкуренції).
Шляхом порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну та інформації, яка міститься в ЄАС Держмитслужби - встановлено, що рівень вартості заявленого товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких здійснено.
На вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи, а саме: інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, митна декларація країни відправлення.
Враховуючи наявну у митниці інформацію про митну вартість подібних (аналогічних) товарів, що ввозились у максимально наближений до митного оформлення період, існує обґрунтований сумнів достовірності задекларованої митної вартості.
При цьому, відповідно до частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ.
Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59) та методу 26 (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та в декларанта інформації про угоди щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, методу 2в (ст. 62 МКУ), та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності основи для розрахунку митної вартості.
- доповнення №5 від 27.07.2022р. до контракту №012020 від 11.01.2020р.;
- копію рахунку-фактури (інвойса) № 017/2024;
- копію платіжного доручення 0410001 від 09.05.2024року про перерахунок коштів за автомобіль;
- копію витягу з рахунку продавця про надходження коштів за рахунком-фактурою №017/2024;
- копія листа від 03.06.2024року фірми продавця NUTZFAHRZEUGHANDEL VON LKW& BAUMASCHINEN про підтвердження продажі даного транспортного засобу та отримання коштів за нього.
14.06.2024 року позивачем отримано від митного органу листа № 7.21-1/28-03/13/2114 згідно з яким, відповідачем відмовлено у скасуванні оскаржуваного рішення № UA206080/2024/000008/1 від 01.04.2024р. про коригування митної вартості.
03.07.2024року відповідачем надано лист № 7.21-2/15-03/13/2463, яким залишено поза увагою аргументи позивача.
Позивач вважаючи рішення про коригування митної вартості та картку відмови у митному оформленні протиправним звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Предметом доказування у даній справі, зокрема є встановлення та перевірка обставин існування підстав прийняття оскаржуваного рішення Івано-Франківської митниці про коригування митної вартості товару.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК та іншими законами України.
За приписами частини першої статті 49 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Частиною другою статті 52 МК передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Статтею 53 МК визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
За вимогами статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Позивач стверджує, що ним надано відповідачу всі необхідні документи, для підтвердження митної вартості.
Згідно ст.320 Митного кодексу України форми та обсяги контролю обираються на підставі результатів застосування АСАУР.
Під час проведення митних формальностей за поданими двома МД автоматичною системою аналізу і управління ризиками (АСАУР) згенеровано наступні форми митного контролю: «106-2» Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.
В ЄАІС Держмитслужби міститься інформація, що заявлено митну вартість товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.
Як встановлено з матеріалів справи, на виконання згенерованих АСАУР форм митного контролю посадовою особою було проведено наступні формальності: реєстрація митної декларації; контроль із застосуванням системи управління ризиками; прийняття митної декларації до митного оформлення; повідомлення про необхідність пред`явлення товарів, додаткових документів та/або відомостей митному органу; проведення митного огляду товарів; перевірка правильності визначення країни походження товарів; перевірка дотримання встановлених до товарів заходів нетарифного регулювання; відмова у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів.
Здійснюючи митний контроль у інспектора, що прийняв в роботу митну декларацію позивача при перевірці поданих документів виник обґрунтований сумнів щодо невірного визначення декларантом митної вартості товару, оскільки до митного оформлення не було подано повний перелік документів, зокрема, документи на підтвердження ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за даний товар.
11.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВК-АВТО" (покупець) та фірмою Nutzfahrzeughandel von LKW & Baumaschinen (продавець) укладено контракт за №012020, на предмет продаж засобів наземного транспорту, їх частин і обладнання, двигунів внутрішнього згорання, як нових, так і тих, що були у використанні.
Відповідно до Доповнення №5 від 27/07/2022 до контракту №012020 від 11/01/2020 внесено зміни у пункт 2 та 4 вищевказаного Контракту. В подальшому пункт 2.1 слід читати: Продавець поставляє товар згідно даного контракту на умовах DAP м. Коломия, якщо інші умови поставки не обумовлені іншими додатками до даного контракту. Транспортні засоби згідно даного контракту на умовах поставки DAP- не страхуються. В подальшому пункт 4.3 слід читати: Оплата проводиться за безготівковим розрахунком після реєстрації транспортних засобів не пізніше 200 робочих днів.
З огляду на зазначене та враховуючи долучені до матеріалів справи документи інші підпункти та пункти сторонами Контракту не змінювались. Згідно розділу 3 ціна товару встановлюється в Євро. Ціна на одиницю Товару визначається в кожному конкретному випадку та вказується в інвойсі на Товар. Умови поставки Товару DAP-Львів. Всі витрати за доставку Товару здійснюються за рахунок Продавця і включаються у вартість Товару.
Вище зазначене унеможливлює можливість відповідача встановити умови поставки DAP до Коломиї чи до Львова, що із зазначеного вище є вірним.
Згідну пп.2.3 Контракту Товар доставляється своїх ходом, або возом до місця призначення представником Продавця не пізніше 30 днів після підбору.
Згідно інформації яка міститься в інвойсі №017/2024 відсутня інформація щодо вартості доставки Товару, яка включалася в ціну вказаного Товару. Дата доставки у інвойсі зазначена 06.03.2024, що також суперечить умовам договору.
Разом з тим, відповідач зазначає, що не може бути взято до уваги надану копію митної декларації країни відправлення як документ, що підтверджує заявлену митну вартість оцінюваного товару, оскільки не містить відміток митниці, якою здійснювався випуск оцінюваного товару на експорт.
Внаслідок перевірки копії митної декларації країни відправлення, відповідачем встановлено її відсутність в базі даних митних декларацій (www.ec.europa.eu). На момент оформлення митному органу платіжні документи не надавались.
В ході розгляду справи, судом встановлено, що пред`явлений до суду платіжний документ №117 суперечить реквізитам банку відправника товару, що зазначені в контракті. До митного оформлення не надано автонакладну CMR.
Відповідно до інвойсу продавцем товару виступає Nutzfahrzeughandel von LKW & Baumaschinen, однак в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 02.02. 2021 в графі С.1.1 зазначено іншого власника Gress+Zapp GmbH Intern. Spedition, документів про перехід права власності від даного власника до продавця, а також умови та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано. Дані факти можуть свідчити про взаємозв`язок між продавцем та покупцем, який міг вплинути на заявлену декларантом митну вартість товару.
Суд зауважує, що що транспортний засіб є таким, що був у використанні. Інформація про технічний стан, несправності чи пошкодження в інвойсі відсутня. За результатами проведеного митного огляду суттєвих пошкоджень також не виявлено. Разом з цим, заявлена вартість товару є значно нижчою за вартість аналогічних товарів ідентичного року виготовлення, при цьому, якісна та вартісна експертиза товару з огляду на його технічний стан до митного оформлення не подавалась. Вказане викликало сумнів у достовірності поданих для підтвердження митної вартості основних документів та призвело до більш, поглибленого аналізу даного оформлення.
Відтак, вищезазначені обставини обґрунтовано викликали об`єктивні сумніви у інспектора який здійснював митне оформлення. Оскільки у поданих документах наявні суттєві розбіжності, наявна різниця вартісних показників у товаросупровідних документах.
Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб.
Отже, суд приходить до висновку, що надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, щодо ціни, що була фактично сплачена, наявні розбіжності у документах.
Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що Івано-Франківською митницею дотримано усіх вимог Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів, при наданні карти відмови та рішення про коригування митної вартості.
Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шумей М.В.