Справа № 560/18403/24
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

03 березня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області №0-2225-UA0053519 від 15.04.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем невірно віднесено до об`єкту оподаткування об`єкт нерухомого майна по класифікації виду майна, який належить йому на праві власності, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 1165 кв. м., яке розташоване за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н., с. Бахматівці, вул. 3. Космодем`янської, 17, як об`єкт нежитлової нерухомості, а не будівлі сільськогосподарського призначення, і тому невірно застосовано завищену ставку податку.

Вказане нежитлове приміщення, яке відповідач при обрахуванні податку помилково відніс до об`єктів нежитлової нерухомості, що підлягає оподаткуванню за визначеною в повідомленні-рішенні ставкою оподаткування, згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.09.2023р., є свинарником тобто сільськогосподарською спорудою для тварин.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що на момент формування податкових повідомлень рішень, згідно з інформаційними системами Державної податкової служби України та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, у власності ОСОБА_2 перебував об`єкт нерухомого майна "нежитлове приміщення" загальною площею 1165,00 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження, об актів нерухомого майна, щодо суб єкта станом на 02.09.2024 додається).

Рішенням сьомої сесії Хмельницької міської ради №1 від 14.07.2021 на 2023 рік затверджено ставку податку па нежитлові приміщення 0.5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої, законом на 1 січня, звітного (податкового) року, за І кв.м. бази оподаткування. Керуючись вищезазначеною інформацією, ГУ ДПС сформовано ППP від 15.04.2024 №0-2225-UA0053519 па суму 39027,50 гривень. Розрахунок: 1165,00*(6700,00 - мінімальна з/п на 01.01.2023 * 0,5% - ставка податку) 39027,50грн.

Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить задовольнити позовні вимоги. Вказує, що відповідач невірно застосував ставку податку до бази оподаткування, яка встановлена відповідно до згадуваного рішення Хмельницької міської ради від 14.07.2021 №1 про встановлення місцевих податків і зборів на території Хмельницької міської територіальної громади та втрату чинності рішень міської ради, визначено ставки податку відповідно класифікації нерухомого майна відмінних від земельної ділянки. Відповідно до вказаного рішення Хмельницької міської ради, враховуючи класифікацію об`єкта оподаткування, який відносяться до нежитлових сільськогосподарських будівель (будівлі сільськогосподарського призначення), будівлі для тваринництва, ставка оподаткування мала застосовуватись 0,100 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного року. Тобто в розумінні позивача за приблизним підрахунком це мало б виглядати наступним чином: 1165 кв. м.* 6,7 (6700 (мінімальна заробітна плата у 2023р.)*0,100% (відсоток від мінімальної зарплати)) = 7805,5 грн. І відповідно розрахунок коригується залежно від розміру мінімальної заробітної плати на протязі року, проте відповідач застосував незрозумілу для позивача ставку податку та відмовився належним чином обґрунтувати її застосування, і невірно класифікував об`єкт оподаткування.

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що Рішенням Бахматовецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 20.03.2007 року №4 "Про оформлення права власності на господарські приміщення загальною площею 2222,3 кв.м." визначено оформити право власності за ПП ОСОБА_3 на чотири господарські приміщення в селі Бахматівці, а саме три свинарники та приміщення ветаптеки загальною площею 2222,3 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_2 .

На підставі рішення Бахматовецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 20.03.2007 року №4, 11.05.2007 року Бахматовецькою сільською радою було видано ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 право власності на чотири господарські приміщення в селі Бахматівці, а саме: три свинарники та приміщення ветаптеки загальною площею 2222,3 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_2 , перейшло:

- до його дружини ОСОБА_4 , яка стала власником 4 частки у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте подружжям за час шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_2 , виданим 09.12.2011 року Новченковим І.В., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за р.№4476 та Витягом про державну реєстрацію прав, виданим 28.12.2011 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації;

- до його дружини ОСОБА_4 (1/3 частка спадкової 1/2 частки, тобто 1/6), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ВРО №616246, виданим 09.12.2011 року Новченковим І.В., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за р.№4478 та Витягом про державну реєстрацію прав, виданим 28.12.2011 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації;

- до сина ОСОБА_1 (2/3 частки спадкової 1/2 частки), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ВРО №616247, виданим 09.12.2011 року Новченковим І.В., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за р.№4480 та Витягом про державну реєстрацію прав, виданим 28.12.2011 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації.

Договором про поділ в натурі нерухомого майна, посвідченим 08.09.2018 року Верхомій Л.О., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 здійснено поділ майна, що є у спільній частковій власності, а саме - нежитлові приміщення загальною площею 2222,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно даного договору про поділ в натурі нерухомого майна Позивач ОСОБА_1 став власником нерухомого майна у вигляді нежитлової сільськогосподарської будівлі для тварин загальною площею 1165 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана обставина підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Договором про поділ майна.

15.04.2024 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області, прийнято податкове повідомлення-рішення за №0-2225-UA0053519, яким визначено позивачу податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 39027,50 грн..

Відповідач зазначив, що на момент формування податкових повідомлень рішень, згідно з інформаційними системами Державної податкової служби України та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, у власності ОСОБА_1 перебував об`єкт нерухомого майна «нежитлове приміщення» загальною площею 1165,00 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження, об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта станом на 02.09.2024).

Рішенням сьомої сесії Хмельницької міської ради №1 від 14.07.2021 на 2023 рік затверджено ставку податку па нежитлові приміщення 0.5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої, законом на 1 січня, звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування.

А тому відповідач керуючись вищезазначеною інформацією сформував податкове повідомлення-рішення від 15.04.2024 №0-2225-UA0053519 па суму 39027,50 гривень. Розрахунок: 1165,00 х (6700,00 - мінімальна заробітна плата на 01.01.2023 х 0,5% - ставка податку) = 39027,50 грн.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VІ (далі - ПК України).

У відповідності до п. 6.1 ст. 6 ПК України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 265 ПК України податок на майно складається, зокрема, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п.п.266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно відмінного від земельної ділянки, є фізична особа та юридична особа, в тому числі нерезиденти, які є власником житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база - оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру - речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно ст.30 ПК України податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Підпунктом "ж" 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України визначено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктом оподаткування.

У пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України наведений перелік об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, які не є об`єктом оподаткування (в редакції чинній на момент формування оскаржуваного повідомлення-рішення), а саме: а) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також організацій, створених ними в установленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими (їх спільній власності); б) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які розташовані в зонах відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, визначені законом, в тому числі їх частки; в) будівлі дитячих будинків сімейного типу; г) гуртожитки; ґ) житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради; д) об`єкти житлової нерухомості, в тому числі їх частки, що належать дітям сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа, визнаним такими відповідно до закону; дітям з інвалідністю, які виховуються одинокими матерями (батьками), але не більше одного такого об`єкта на дитину; е) об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках; є) будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД-ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку; ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку, з) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності громадських об`єднань осіб з інвалідністю та їх підприємств; и) об`єкти нерухомості, що перебувають у власності релігійних організацій, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, та використовуються виключно для забезпечення їхньої статутної діяльності, включаючи ті, в яких здійснюють діяльність засновані такими релігійними організаціями добродійні заклади (притулки, інтернати, лікарні тощо), крім об`єктів нерухомості, в яких здійснюється виробнича та/або господарська діяльність; і) будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності та джерел фінансування, що використовуються для надання освітніх послуг; ї) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення та відпочинку, дітей, а також дитячих санаторно-курортних, закладів та закладів оздоровлення і відпочинку дітей, які знаходяться на балансі підприємств, установ та організацій, які є неприбутковими і внесені контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця,, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій; й) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, центрів фізичного здоров`я населення, центрів з розвитку фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю, дитячо-юнацьких спортивних шкіл, а також центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої, спортивної майстерності, дитячо-юнацьких спортивних шкіл і спортивних споруд всеукраїнських фізкультурно-спортивних товариств, їх місцевих осередків та відокремлених підрозділів, що є неприбутковими та включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення таких установ та організацій з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій; к) об`єкти нежитлової нерухомості баз олімпійської та параолімпійської підготовки. Перелік таких баз затверджується Кабінетом Міністрів України; л) об`єкти житлової нерухомості, які належать багатодітним або прийомним сім`ям, у яких виховується п`ять та більше дітей.

Суд встановив, що відповідач в межах спірних правовідносин, при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, визначив, що будівлі нерухомості, які належать позивачу на праві власності, не об`єктом нежитлової нерухомості, ставка податку до якого застосовується 0,5%.

Суд зазначає, що вказане нежитлове приміщення, яке відповідач при обрахуванні податку відніс до об`єктів нежитлової нерухомості, що підлягає оподаткуванню за визначеною в повідомленні - рішенні ставкою оподаткування, згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.09.2023, є свинарником тобто сільськогосподарською спорудою для тварин.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 "Будівлі для тваринництва", 1271.2 "Будівлі для птахівництва", 1271.3 "Будівлі для зберігання зерна", 1271.4 "Будівлі силосні та сінажні", 1271.5 "Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства"; 1271.6 "Будівлі тепличного господарства", 1271.7 "Будівлі рибного господарства", 1271.8 "Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва", 1271.9 "Будівлі сільськогосподарського призначення інші".

Згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням, і відповідно відносяться до певного розділу, підрозділу, групи, класу та підкласу.

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Суд звертає увагу, що будівля, яка належить позивачу відноситься до групи - будівлі нежитлові інші, клас будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства, цей клас включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо, підклас - будівлі для тваринництва, що підтверджується наданими до позову документами, а тому не є об`єктом оподаткування у розмірі визначеному податковим повідомленням-рішенням.

Правовий статус належних позивачу сільськогосподарських будівель для тварин першочергово визначено Рішенням Бахматовецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 20.03.2007 року №4 "Про оформлення права власності на господарські приміщення загальною площею 2222,3 кв.м." (яким визначено оформити право власності за ПП ОСОБА_3 на чотири господарські приміщення в селі Бахматівці, а саме три свинарники та приміщення ветаптеки загальною площею 2222,3 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_2 ) та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , яке було видано на підставі даних рішень.

Згідно пп. 266.5.1 п. 266.5 cт. 266 ПК України передбачено, що ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Хмельницькою міською радою рішенням від 14.07.2021 №1 "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Хмельницької міської територіальної громади та втрату чинності рішень міської ради" (зі змінами внесеними рішенням 10-ї сесії міської ради від 15.12.2021 №2, рішенням 16-ї сесії міської ради від 28.04.2022 №1, рішенням 17-ї сесії міської ради від 17.06.2022 №4, рішенням 18-ї сесії міської ради від 09.09.2022 №1, рішенням 22-ї сесії міської ради від 21.12.2022 №7, рішенням 25-ї сесії міської ради від 28.03.2023 №9, рішенням 29-ї сесії міської ради від 02.06.2023 №9, рішенням 31-ї сесії міської ради від 28.07.2023 №8) було встановлено з 01.01.2022 ставку по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у розмірі 1 відсотка до розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. (вказані рішення є в офіційному доступі на офіційному сайті Хмельницької міської ради).

Суд зазначає, що відповідач невірно застосував ставку податку до бази оподаткування, яка встановлена відповідно до рішення Хмельницької міської ради від 14.07.2021 №1 про встановлення місцевих податків і зборів на території Хмельницької міської територіальної громади та втрату чинності рішень міської ради, визначено ставки податку відповідно класифікації нерухомого майна відмінних від земельної ділянки. Відповідно до вказаного рішення Хмельницької міської ради, враховуючи класифікацію об`єкта оподаткування, який відносяться до нежитлових сільськогосподарських будівель (будівлі сільськогосподарського призначення), будівлі для тваринництва, ставка оподаткування мала застосовуватись 0,1 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного року.

А тому, сума податку яку позивач повинен був сплатити, а відповідач нарахувати на сільськогосподарське приміщення площею 1165 кв. м. становить 7805,5 грн ( 1165 м2 х (6700 (мінімальна заробітна плата у 2023 році) х 0,1% (відсоток від мінімальної зарплати)).

Отже, відповідач протиправно визначив позивачу податкове зобов`язання у розмірі 39027,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведена правомірність свого рішення, відповідач діяв не у спосіб визначений законом та у межах наданих законом повноважень, а тому суд вважає, що винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення №0-2225-UA0053519 від 15.04.2024 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частинні нарахування податкового зобов`язання на суму 31222,00 грн. (39027,50 грн - 7805,50 грн).

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області №0-2225-UA0053519 від 15.04.2024, в частині нарахування податкового зобов`язання на суму 31222 (тридцять одна тисяча двісті двадцять дві) грн 00 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя О.П. Шевчук