Справа № 340/39/25
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/39/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Дегтярьової С.В., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо перерахунку та зменшення з 01.10.2024 р. розміру пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.10.2024 р. ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №3 від 27.05.2024 р., з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.21).

Позов мотивовано тим, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 28.05.2024 р. Однак, пенсійний орган без належних на те правових підстав здійснив перерахунок пенсії у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб" від 12.07.2024 № 823, що призвело до зменшення розміру пенсії, чим порушив право позивача на належне соціальне забезпечення.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову (а.с.28). Свою позицію мотивував посиланням на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Постанова 823) внесено зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб (далі - Порядок 622). Постановою 823 передбачено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.01.2024 року. Для приведення пенсійної справи у відповідність до зазначених змін в законодавстві на запит Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області надано довідку про заробітну плату, згідно з додатком до Постанови №823, від 10.10.2024 №3/1 (додаток 4), де посадовий оклад 7900 грн, надбавка за ранг 700 грн, надбавка за вислугу років 3950 грн. На підставі наданої довідки проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2024, внаслідок якого розмір пенсії з 01.10.2024 склав 7530 грн (60% від 12550 грн.), тобто зменшився з 10611,48 грн до 7530,00 грн. З цих підстав просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 з 17.05.2024 р. перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. До 28.05.2024 р. позивач отримувала пенсію за віком, призначену згідно із Законом №1058-ІV, а з 28.05.2024 переведена на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII (а.с.48).

Зі змісту рішення №35 від 05.05.2024 р. вбачається, що з 28.05.2024 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» в розмірі 10611,48 грн (а.с.48зв.).

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що на виконання листа Пенсійного фонду України від 03.09.2024 р. №2800-030102-9/53221 управлінням пенсійного забезпечення здійснено перевірку прийнятого рішення про призначення пенсії на умовах Закону України «Про державну службу», що прийняте відповідно до заяви від 28.05.2024 р. на відповідність Порядку обчислення заробітної плати вимогам Постанови №823.

За результатами такої перевірки встановлено, відповідач дійшов висновку, що надана довідка про заробітну плату не відповідає вимогам додатку 4 до Постанови №823.

В подальшому, згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №35 від 25.09.2024 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 після якого пенсія останньої становить 6229,11 грн (а.с.49). Як підстава проведення такого перерахунку зазначено перехід на інший вид пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що ним направлено лист до Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області про витребування довідок про складові заробітної плати, видані згідно з додатками 4-5 до Постанови №823.

10.10.2024 року Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області видана довідка №3/1 про складові заробітної плати для державного службовця на ім`я ОСОБА_1 , у якій розмір посадового окладу визначено у розмірі 7900 грн, надбавка за ранг (4 ранг) 700 грн, надбавка за вислугу років (50 відсотків, за стаж державної служби 20 років) 3950 грн, всього разом 12550 грн (а.с.33).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №35 від 05.11.2024 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 після якого пенсія останньої становить 7530 грн (а.с.49зв.). Як підстава проведення такого перерахунку зазначено перехід на інший вид пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу».

Листом від 11.11.2024 р. №1100-0307-8/70309 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 про зменшення розміру пенсії з 01.10.2024 до 7530 грн після проведеного перерахунку з врахуванням оновленої довідки (а.с.41).

Не погодившись із зазначеними діями пенсійного органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Конституційний Суд України зазначив, що Основний Закон України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року № 10-рп/2001).

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому зазначений вік визначається статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто до 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ і Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі № 822/524/18 та у постановах Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 676/4235/17, від 19.03.2019 у справі № 466/5138/17.

Пунктом 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (далі Порядок № 622) (в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 823 від 12.07.2024) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 622, форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048, затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу", що додаються: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Довідка Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 27.05.2024 р. « 3 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) складена за формою, передбаченою Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048, підписана уповноваженими особами та скріплена гербовою печаткою.

Як установлено судом, за результатами розгляду заяви позивача з 28.05.2024 їй призначено пенсію за віком довічно відповідно до Закону № 3723-ХІІ з урахуванням пунктів 10, 12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII у розмірі 10611,48 грн. Розмір пенсії було обчислено згідно наданою позивачем довідкою Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 27.05.2024 р. №3.

У подальшому Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області складено та видано довідку №3/1 від 10.10.2024 р. На підставі якої відповідачем в односторонньому порядку прийнято рішення №35 від 05.11.2024 р., відповідно до якого розмір пенсії позивача зменшено.

Суд зазначає, що постановою №823 затверджено зміни, що вносяться до Порядку №622, пунктом 3 змін, якою встановлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування (з 20.07.2024) та застосовується з 01.01.2024.

Так, пунктами 5 та 6 Порядку №622 із внесеними змінами постановою № 823 передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

У разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.

У разі перейменування посад, зокрема відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 1 січня 2024 р. здійснюється на основі визначеного державним органом класифікаційного коду, зазначеного в штатному розписі на дату звільнення особи.

За посадами державної служби, які не визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посади працюючих державних службовців не здійснюється. Довідки видаються державним органом відповідно до умов, що діяли до 01.01.2024 з урахуванням пункту 4 цього Порядку.

Так, абзацами шостим та сьомим пункту 4 Порядку № 622 в новій редакції визначено, що за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, здійснюється з урахуванням положень пунктів 4-1 і 4-2 цього Порядку.

Зокрема, пунктом 4-2 Порядку № 622 в редакції постанови № 823 визначено, що для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28 січня 2002 р. № 57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27 листопада 2023 р. № 661), або які звільнилися до 1 січня 2024 р. з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 р., а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.

Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4;

розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5;

розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, на час переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ та до прийняттям постанови № 823, були встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048 (далі Постанова №1-3).

Вказаною постановою було затверджено форми наступних довідок:

- про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Тобто, зміни внесені у Порядок № 622 постановою № 823 запровадили інший механізм визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, та відповідно зміст довідок про заробітну плату, що подається для призначення пенсії.

Суд звертає увагу, що постанова №823 набрала чинності з дня її опублікування - 20.07.2024, тобто ще не була чинною та не поширювала свою дію на відносини, які виникли 28.05.2024 з моменту призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ. На момент призначення пенсії позивачу вона не існувала.

Суд відхиляє доводи відповідача про наявність підстав для перерахунку пенсії у зв`язку з набранням чинності постановою №823, якою внесено зміни до Порядку №622, оскільки вказана постанова набрала чинності 20.07.2024, в той час, як позивача було переведено на пенсію державного службовця в травні 2024 року.

При цьому, суд наголошує на тому, що змістом пункту 5 Порядку №622 із внесеними змінами постановою №823 чітко визначено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

До того ж, суд враховує, що за загальним правилом, визначеним статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 05.04.2001 №3-рп/2001 вказав на те, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 №8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 №580/6509/23 зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, шляхом прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням статті 22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та статті 58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі) Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.

З огляду на викладене, положення постанови №823 стосуються лише призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених пенсій з урахуванням положень статті 58 Конституції України.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на вказані обставини, суд вважає за необхідне визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №35 від 25.09.2024 року та №35 від 05.11.2024 р. про перерахунок пенсії позивача з 01.10.2024 з урахуванням оновленої довідки Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області.

Враховуючи, що з 28.05.2024 позивачу призначено пенсію за віком довічно відповідно до Закону № 3723-ХІІ з урахуванням пунктів 10, 12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII у розмірі 10611,48 грн, а також те, що розмір пенсії було обчислено згідно наданої позивачем довідки Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 27.05.2024 р. №3, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням вищезазначеної довідки Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права сформовано у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення №35 від 25.09.2024 року та №35 від 05.11.2024 р. про перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.10.2024 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року № 3723-XII, з урахуванням довідки Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 27.05.2024 р. №3, з 01.10.2024, з урахуванням проведених виплат.

Щодо судових витрат

Позивач у позовній заяві просив стягнути на його користь судові витрати.

Представником позивача подана заява про компенсацію судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн (а.с.14зв).

Відповідно до частин 1, 7 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач при зверненні до суду з цим позовом сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн. (а.с.18).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги від 17.12.2024 року, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю, ордер, акт виконаних робіт від 31.12.2024 р., платіжна інструкція (а.с.8, 14-17).

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами ч.ч.3, 4 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У акті виконаних робіт наведено такий опис робіт (наданих послуг):

- підготовка позовної заяви та супровід в суді першої інстанції справи - 10000 грн. (а.с.17). Детального опису вартості (склад суми за видами робіт) акт не містить.

У частині шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд бере до уваги той факт, що справа розглядалась у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а тому представництво інтересів позивачки в Кіровоградському окружному адміністративному суді адвокат не здійснював. Тому, враховуючи предмет спору та виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України, суд вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3000 грн., тобто у сумі вартості підготовки позовної заяви.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №35 від 25.09.2024 року, яким здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2024 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №35 від 05.11.2024 р., який здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року №3723-XII на підставі довідки Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 27.05.2024 р. №3 з 01.10.2024, з урахуванням висновків суду та проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати: судовий збір у розмірі 968,96 грн та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Повне судове рішення виготовлене 03.03.2025.

Сторони:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА