Справа № 554/12463/24
Суддя: Сініцин Е. М.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/554/41/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючий суддя: Сініцин Е.М.

за участю секретаря: Кувіти М.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в залі суду, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Полтавській області, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Полтавській області, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В позовній заяві позивач зазначив, що 31.10.2024 року о 14:46:21 год. по вул. Тролейбусна (Халтуріна), 21 у м. Полтаві інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Довгаль Валерієм Івановичем відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3382332 про те, що 31.10.2024 о 14.35.37 у м. Полтаві по вул. Зіньківська, 10 водій керуючи ТЗ (VOLKSWAGEN CRAFTER BI5940BI) проїхав перехрестя вулицю Зіньківська та Заячий провулок на заборонений сигнал світлофора чим порушив п. 8.7.3.е. ПДР - Порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних «миг», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З оскаржуваною постановою ОСОБА_1 не згодний, так як були порушені його права та сама процедура розгляду справи, а оскаржувана постанова є передчасною, незаконною та підлягає скасуванню.

Так, Інспектор зупинив транспортний засіб VOLKSWAGEN CRAFTER BI5940Bl, яким керував ОСОБА_1 та сказав, що він порушив Правила дорожнього руху бо проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора і буде складатися постанова про накладення адміністративного стягнення. Супруненко В.А. повідомив Інспектора, що не порушував Правила дорожнього руху та їхав на дозволений сигнал світлофора, а також просив надати йому відповідні докази порушення.

Крім того, ОСОБА_1 наголошував Інспектору, що йому при розгляді справи необхідна правова допомога.

Інспектор проігнорував клопотання ОСОБА_1 та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3382332.

ОСОБА_1 клопотав Інспектора надати докази, що він проїхав на заборонений сигнал світлофора, але доказів йому надано не було. При цьому, у самій постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3382332 зазначається у п. 1, що до постанови додаються: відео з нагрудної камери 470719 та відео з реєстратора Аспірінг.

Також Інспектор позбавив Супруненка В.А. можливості при розгляді справи скористатися юридичною допомогою адвоката.

Таким чином, Інспектор порушив п. 4 III Розділу Інструкції № 1395 так як не дав можливості скористатися правами, визначеними у ст. 268 КУ ПАП.

Інспектор під час підготовки до розгляду справи не вирішив питання щодо заявленого клопотання Супруненком В.А. про надання доказів про порушення ним Правил дорожнього руху та надання можливості скористатися правовою допомогою при розгляді справи.

В оскаржуваній постанові не йдеться мови щодо заявленого клопотання ОСОБА_1 та причин відмови у їх задоволенні, тобто вони повністю були і проігноровані Інспектором.

У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3382332, Інспектор зазначив у п. 7, що до постанови додаються: відео з нагрудної камери 470719 та відео з реєстратора Аспірінг.

При цьому, дані докази на які посилається Інспектор та які клопотав надати ОСОБА_1 не були дослідженні при розгляді справи і не було вирішено клопотання ОСОБА_1 щодо надання йому доказів порушення ним Правил дорожнього руху та надання можливості скористатися правовою допомогою при розгляді справи. Відповідно до вимог п. 10 ІІІ Розділу Інструкції № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, як Інспектор міг оцінити докази, які не дослідив при розгляді справи та не надав їх ОСОБА_1 .

Супруненко В.А. просив Інспектора надати докази його правопорушення на що Інспектор відмовив/проігнорував.

Супруненко В.А. вважає, що Інспектор не здійснював підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення, позбавив можливості скористатися правами, які передбачені ст. 268 КУпАП, отримати доказами його вини та порушив його право на правову допомогу.

Враховуючи викладене, позивач просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3382332 від 31.10.2024 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП визнати незаконною та скасувати, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2024 року у адміністративній справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання без виклику, але з повідомленням сторін.

Позивач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник відповідача про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, направив до суду відзив, у якому зазначив про необґрунтованість вимог позивача з огляду на надані відеозаписи з реєстратора у службовому автомобілі, з нагрудного реєстратора та з системи «Безпечне місто», на якому зафіксовано порушення позивачем правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до постанови серії ЕНА № 3382332, 31.10.2024 року о 14:46:21 год. по вул. Тролейбусна (Халтуріна), 21 у м. Полтаві інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Довгаль Валерієм Івановичем відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3382332 про те, що 31.10.2024 о 14.35.37 у м. Полтаві по вул. Зіньківська, 10 водій керуючи ТЗ (VOLKSWAGEN CRAFTER BI5940BI) проїхав перехрестя вулицю Зіньківська та Заячий провулок на заборонений сигнал світлофора чим порушив п. 8.7.3.е. ПДР - Порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, Великою Палатою Верховного Суду у п. 47 постанови від 25.06.20 у справі №520/2261/19 зроблено висновок, що визначений вищезгаданою правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Крім того, ст. 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Отже, обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, на підставі яких він виніс оскаржуване рішення.

Суд вважає, що позивачем не доведено протиправність винесеної відносно нього Постанови Серії ЕНА № 3382332 від 31.10.2024 року, оскільки з належних та допустимих доказів, що надані відповідачем відеозаписів, що здійснений поліцейським на відео реєстратор в службовому автомобілі, нагрудний відео реєстратор та камери з системи «Безпечне місто», що узгоджуються між собою, встановлено, що відомості викладені в оскаржуваній постанові відповідають дійсності.

Так, на зазначених взаємоузгоджених відеозаписах чітко спостерігається, що автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Crafter», номерний знак НОМЕР_1 , 31.10.2024 року, всупереч забороняючому сигналу світлофора перетинає стоп-лінію перед перехрестям, перетинає перехрестя та продовжує рух прямо, в напрямку вул. Тролейбусної. Після чого, на вул. Тролейбусній, позивач зупиняється на вимогу інспектора поліції, що слідував за позивачем.

Тобто, з наданого обсягу доказів безсумнівно вбачається факт вчинення адміністративного правопорушення саме позивачем, та доводів протилежного позивачем суду не надано.

Суд вважає, що посилання позивача на те, що оскаржувану постанову складено із порушенням порядку розгляду справи, оскільки позивача було позбавлено права на звернення за правовою допомогою не відповідають дійсності.

Так, із наданого відповідачем відеозапису з нагрудного відореєстратора безсумнівно вбачається, що інспектором було надано можливість позивачу звернутись за правовою допомогою, після чого позивач, використовуючи мобільний телефон здійснив дзвінок до адвоката, з його слів, після чого певний час консультувався щодо обставин справи, після чого закінчив розмову та став наполягати на подальшому розгляді справи, зазначаючи, що оскаржить спірну постанову у суді, що, в свою чергу, повністю спростовує відповідні доводи позивача.

Посилання позивача на відсутність інформації щодо розгляду вказаного клопотання в оскаржуваній постанові не спростовує факт його належного розгляду та задоволення, відтак суд не вбачає у діях інспектора порушень в даній частині.

Відносно доводів позивача щодо ненадання доказів правопорушення та не дослідження їх інспектором, суд зазначає про наступне.

Так, з наданого відповідачем запису з нагрудного відеореєстратора вбачається, що інспектором здійснено завантаження відеозапису з реєстратора у службовому автомобілі та продемонстровано вказаний відеозапис позивачу, який відмовився визнавати, що на вказаному відеозаписі відображений саме його автомобіль, що перетинає перехрестя на вул. Зіньківській та пров. Заячому на забороняючий сигнал світлофору.

Однак, суд вказує, що невизнання обставин вчинення правопорушення за наявності належних та допустимих доказів його вчинення не може бути підставою для визнання Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною.

Таким чином, суд вважає, що зібраними у справі належними та допустимими доказами підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та дотримання інспектором вимог ст. 268 КУпАП, зокрема в частині надання позивачу можливості скористатись правовою допомогою та надання йому доказів вчиненого адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає доводи позивача необґрунтованими та такими, що у повній мірі спростовані відповідачем.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Постанова серії ЕНА № 3382332, за якою притягнуто ОСОБА_2 за ч. 2 ст.122 КУпАП України, винесена відповідно до вимог чинного законодавства, в передбачені Законом строки, а позивачем заявлено позов до неналежного відповідача, тому необхідно відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.139 КАС України.

В позові відмовлено, тому судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2,9,76, 139, 242-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Полтавській області, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Департамент патрульної поліції, місцезнаходження 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код в .

Відповідач Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження 36008, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 164.

Суддя: Е.М. Сініцин.