Справа № 480/10844/24
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани відносно матроса ОСОБА_1 .
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, є військовослужбовцем та проходить військову службу в військовому званні матрос в складі медичної роти. З 29.06.2023 брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в смт. Шахтарськ Донецької області.
У вересні 2024 року захворіла на пневмонію з 25.09.2024 амбулаторно лікувалася в поліклініці, надалі їй було продовжено лікарняний, а з 01.10.2024 до 04.10.2024 позивачку поклали в стаціонар в Миколаївську лікарню. З 04.10.2024 її було переведено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де остання лікувалася по 17.10.2024. Після того, як позивачку виписали з госпіталю, 17.10.2024 вона повернулася до військової частини.
27.10.2024 позивачку переведено в Полтавську область. Через те, що всі прифронтові госпіталі були переповнені, вона вимушена була лягти в Миколаївську лікарню 04.10.2024 лікарню як цивільна особа, оскільки інші лікарні не мали змоги прийняти її на лікування через загруженість.
Про свою хворобу та необхідність госпіталізації позивачка повідомила своє безпосереднє керівництво, яке проти цього не мало жодних заперечень.
Наприкінці листопада повернувшись до військової частини після лікування дізналась, що її визначили як особу, що самовільно залишила військову частину та відповідно зняли з неї всі додаткові виплати, що підлягають військовослужбовцю
Після звернення до командира, дізналась, що на неї наклали дисциплінарне стягнення у вигляді догани, при цьому жодного наказу про це вона не отримувала, із ним її не ознайомлювали, копія відповідного наказу відсутня і по сьогоднішній день.
Позивачка вважає, що дисциплінарне стягнення у виді догани накладено на неї без будь-яких правових підстав та за відсутності з її боку діянь, які могли б бути кваліфіковані як порушення військової дисципліни, дії відповідача порушують її права, як військовослужбовця та порочать репутацію, принижуючи честь та гідність.
Ухвалою суду від 23.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у відповідача в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали усі наявні документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідач не погоджуючись з позовними вимогами надав суду відзив на позовну заяву, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2884 від 19.10.2024 про підсумки проведення службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 позивачкою, владою командира на підставі статей 45, 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на позивачку накладено дисциплінарне стягнення - "догана".
Матрос ОСОБА_1 , кухаp їдальні взводу забезпечення медичної роти військової частини НОМЕР_1 з 25.09.2024 перебувала на амбулаторному лікуванні з діагнозом гострий бронхіт. 27.09.2024 матрос ОСОБА_1 поскаржилася на погіршення самопочуття та відмовилась переміщатися з підрозділом, стверджуючи що 28.09.2024 буде лягати на стаціонарне лікування до КНП "Баштанська міська лікарня".
28.09.2024 матрос ОСОБА_1 до визначеного місця тимчасової дислокації медичної роти військової частини НОМЕР_1 в населеному АДРЕСА_1 не з`явилася, по телефону стверджувала що госпіталізована до КНП "Баштанська міська лікарня" Миколаївської області, довідки про госпіталізацію не надала, потім на телефонні дзвінки перестала відповідати.
Повідомлень із ІНФОРМАЦІЯ_4 про розшук військовослужбовця на адресу військової частини не надходило.
Повідомлень із закладів охорони здоров`я про перебування матроса ОСОБА_1 на лікуванні на адресу військової частини не надходило. Жодних довідок із ІНФОРМАЦІЯ_5 про звернення матроса ОСОБА_1 на адресу військової частини не надходило.
04.10.2024 матросом ОСОБА_1 через месенджер Signal, тимчасово виконуючому обов`язки командира медичної роти військової частини НОМЕР_1 капітану медичної служби ОСОБА_2 , було надіслано довідку про перебування на стаціонарному лікуванні з 01.10.2024 по 04.10.2024 в КНП "Миколаївська обласна клінічна лікарня".
Однак, позивачкою не було надано жодного підтвердження перебування на лікуванні у період з 28.09.2024 по 01.10.2024, а також не надано жодних доказів наявності підстав для неприбуття до місця несення військової служби визначеного командиром підрозділу в районі виконання завдань за призначенням військовою частиною НОМЕР_1 .
Відповідно у період з 28.09.2024 по 06.10.2024 позивачка не надала жодних підтверджуючих документів. Відтак підстав для неприбуття до військової частини НОМЕР_1 у позивачки у вказаний період не було.
Таким чином, відповідач зазначає, що військова частина НОМЕР_1 щодо позивачки діяла виключно у правовому полі, сумлінно дотримуючись вимог законодавства, протиправних дій відносно неї не вчиняла, а відтак у задоволенні його позову слід відмовити повністю.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що позивачка, є військовослужбовцем та проходить військову службу в військовому званні матрос в складі медичної роти. З 29.06.2023 брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в смт. Шахтарськ Донецької області.
Матрос ОСОБА_1 , кухаp їдальні взводу забезпечення медичної роти військової частини НОМЕР_1 з 25.09.2024 перебувала на амбулаторному лікуванні з діагнозом гострий бронхіт. 27.09.2024 матрос ОСОБА_1 поскаржилася на погіршення самопочуття та відмовилась переміщатися з підрозділом, стверджуючи що 28.09.2024 буде лягати на стаціонарне лікування до КНП "Баштанська міська лікарня".
28.09.2024 матрос ОСОБА_1 до визначеного місця тимчасової дислокації медичної роти військової частини НОМЕР_1 в населеному АДРЕСА_1 не з`явилася, по телефону стверджувала що госпіталізована до КНП "Баштанська міська лікарня" Миколаївської області, довідки про госпіталізацію не надала, потім на телефонні дзвінки перестала відповідати.
Повідомлень із ІНФОРМАЦІЯ_4 про розшук військовослужбовця на адресу військової частини не надходило.
Повідомлень із закладів охорони здоров`я про перебування матроса ОСОБА_1 на лікуванні на адресу військової частини не надходило. Жодних довідок із ІНФОРМАЦІЯ_5 про звернення матроса ОСОБА_1 на адресу військової частини не надходило.
04.10.2024 матросом ОСОБА_1 через месенджер Signal, тимчасово виконуючому обов`язки командира медичної роти військової частини НОМЕР_1 капітану медичної служби ОСОБА_2 , було надіслано довідку про перебування на стаціонарному лікуванні з 01.10.2024 по 04.10.2024 в КНП "Миколаївська обласна клінічна лікарня".
Однак, позивачкою не було надано жодного підтвердження перебування на лікуванні у період з 28.09.2024 по 01.10.2024, а також не надано жодних доказів наявності підстав для неприбуття до місця несення військової служби визначеного командиром підрозділу в районі виконання завдань за призначенням військовою частиною НОМЕР_1 .
Наказом від 19.10.2024 № 2884 "Про підсумки проведення службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 " за порушення вимог статей 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за неприбуття до місця несення військової служби до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (далі ДС ЗСУ) військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби (ст.4 ДС ЗСУ).
Статтею 5 ДС ЗСУ визначено, що за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.
Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.
Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.
Відповідно до ст. 6 ДС ЗСУ право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.
У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.
Командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 45 ДС ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ( далі СВС ЗСУ) необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:
свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;
беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;
постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;
поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;
бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;
вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;
виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (ст. 16 СВС ЗСУ).
Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому (ст. 49 СВС ЗСУ).
Солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна. Солдат підпорядковується командирові відділення ( ст. 127 СВС ЗСУ).
У відповідності до ст. 128 СВС ЗСУ, солдат, зокрема, зобов`язаний підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою; знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло діяти в бою; знати та неухильно дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням; постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички; знати посади, військові звання і прізвища своїх безпосередніх та прямих начальників (до командира бригади включно); додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни; бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; виконувати правила носіння військового одягу і взуття, своєчасно та акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; повсякденно загартовувати себе, систематично вдосконалювати свою фізичну підготовку; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки; неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки; виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.
Як підтверджується матеріалами справи, позивачкою не було надано підтвердження відповідачу перебування на лікуванні у період з 28.09.2024 по 01.10.2024, а також не надано доказів наявності підстав для неприбуття до місця несення військової служби визначеного командиром підрозділу в районі виконання завдань за призначенням військовою частиною НОМЕР_1 .
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Враховуючи встановлені обставини у справі, суд визнає, що обставини, які передували накладенню на позивача дисциплінарного стягнення знайшли своє повне обґрунтування та підтвердження, дисциплінарне стягнення у даному випадку є прямо пропорційним та виправданим по відношенню до вчиненого позивачем проступку, а оскаржуваний наказ відповідає критеріям правомірності, встановленим в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал