Справа № 300/9216/24
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" березня 2025 р. справа № 300/9216/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 (далі також позивачка, ОСОБА_1 ), 09.12.2024 через систему "Електронний суд" звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі також - відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 02.12.2024 про відмову у переведенні позивачки з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ та зобов`язання відповідача перевести позивачку з 25.11.2024 року з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком на умовах статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах податкової служби з 22.03.1994 по 28.04.2023.
Ухвалою суду від 16.12.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.49-50).
25.12.2024 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про залучення до учасників справи співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.53-54).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про залучення другого відповідача у справі №300/9216/24 відмовлено (а.с.60-61).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на електронну адресу суду 25.12.2024 №1300-5903-208938. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечила з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи вказавши, що згідно записів трудової книжки позивачка займала посаду в органах державної податкової служби, їй присвоювалися спеціальні звання. Посади працівників органів державної податкової служби статтею Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ не передбачені. Згідно із частиною другого статті 25 Закону № 3723-ХІІ віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться КМУ на погодження із відповідним державним органом. Розпорядженням КМУ від 12.09.1997 № 503-р "Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців" віднесено до відповідних категорій посад державних службовців тільки ті посади працівників державних податкових адміністрацій і державних податкових Інспекцій у районах, містах, районах у містах, які не мають спеціальних звань. Посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання згідно із статтею 15 Закону України "Про державну податкову службу в Україні". Посадові особи органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання Законом України "Про державну службу", КМУ не віднесені до відповідних категорії посад державних службовців. Тобто періоди роботи у державній податковій службі на посадах за якими присвоюється спеціальне звання, до 20 річного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії державного службовця незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку, не зараховується. Станом на 01.05.2016 (дата набрання чинності Закону № 889-VIII) державну службу позивачка не проходила, а відтак застосування при розрахунку пенсії державного службовця зазначених складових заробітної плати, з яких остання не сплачувала страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відсутні. Враховуючи вищенаведене, в Головного управління відсутні підстави для переведення позивачки на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" оскільки у позивачки відсутній необхідний стаж державної служби. Представник відповідача просила суд в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, судом встановлено такі обставини.
ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 01.03.2021 року за № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
ОСОБА_1 звернулася із заявою від 25.11.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про переведення з пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ (а.с.9-10).
Після реєстрації заяви та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в у Львівській області.
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22.01.1982 у спірний період з 22.03.1994 по 28.04.2023 позивачка працювала в органах державної податкової служби, а саме:
22.03.1994 - прийнята на посаду старшого державного податкового інспектора відділу обліку і звітності (запис №6);
20.09.1994 - присвоєно персональне звання інспектор податкової служби ІІ рангу (запис №7);
20.10.1994 - переведена на посаду старшого державного податкового інспектора(запис №8);
26.10.1995 - прийняла присягу державного службовця (запис 9);
26.11.1996 - переведена на посаду старшого державного інспектора відділу обліку і звітності , у зв`язку із ліквідацією Державної податкової інспекції по м. Івано-Франківську і утворенням Державної податкової адміністрації у м. Івано-Франківську (запис №10);
01.01.2001 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби І рангу» (запис №15);
01.09.2000 - Переведена на посаду головного державного податкового інспектора відділу обліку звітності та оперативного аналізу надходжень, за рішення конкурсної комісії (запис №14);
01.07.2002 - переведена на цю ж посаду у відділ адміністрування облікових показників (запис №17);
31.03.2004 - звільнена в порядку переведення в державну податкову адміністрацію в Івано-Франківській області, п.5 ст. 36 КЗпП України (запис №19);
22.10.2004 - присвоєно спеціальне звання «Радник податкової служби ІІІ рангу» (запис №20);
15.11.2005 - переведена на посаду головного податкового інспектора сектору обліку та звітності (запис №21);
05.02.2008 - переведена на посаду головного податкового інспектора відділу обліку та звітності у зв`язку із зміною організаційної структури та штатного розпису ДПА в Івано-Франківській області (запис №22);
01.04.2009 - переведена на посаду головного державного інспектора відділу обліку та звітності, як така, що успішно пройшла стажування (запис №23);
30.01.2012 - у зв`язку з проведенням реорганізації ДПА в Івано-Франківській області звільнена із займаної посади в порядку переведення в ДПС в Івано-Франківській області (запис №24);
31.01.2012 - призначена на посаду головного державного податкового ревізора інспектора відділу обліку та звітності в порядку переведення в ДПА в Івано-Франківській області (запис№25);
30.05.2013 - у зв`язку із проведенням реорганізації ДФС в Івано-Франківській області звільнена в порядку переведення в Головне управління Міндоходів в Івано-Франківській області (запис №26);
31.05.2013 - призначена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу обліку бюджетних та інших надходжень, зведеної звітності економічного менеджменту ризиків та експес - діагностики координаційно-моніторингового управління Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (запис №27);
23.12.2013 - присвоєно спеціальне звання - радник податкової та митної справи ІІІ рангу (запис№28);
03.11.2014 переведено на посаду головного державного ревізора інспектора відділу обліку та платежів та зведеної звітності координаційно-моніторингового управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області (запис №29);
18.02.2016 - переведена посаду головного державного ревізора-інспектора відділу платежів та зведеної звітності управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем ГУ ДФС в Івано-Франківській області (запис №30);
14.02.2018 - призначена на посаду начальника відділу платежів та зведеної звітності та управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем ГУ ДФС в Івано-Франківській області за результатами конкурсного відбору (запис №31);
23.04.2018 - присвоєно спеціальне звання Радник податкової та митної справи ІІ ранку (запис №32);
17.09.2019 - звільнена з посади начальника відділу обліку платежів та зведеної звітності управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем ГУ ДФС в Івано-Франківській області в порядку переведення для подальшої роботи в ГУ ДПС в Івано-Франківській області(запис №33);
18.09.2019 - призначена на посаду начальника відділу обліку платежів та зведеної звітності управління моніторингу ризикових операцій та доходів ГУ ДПС в Івано-Франківській області в порядку переведення з ГУ ДФС в Івано-Франківській області . Присвоєно 5 ранг державного службовця (запис №34);
03.01.2020 - переведена на посаду начальника відділу платежів та зведеної звітності управління податкового моніторингу ГУ ДПС в Івано-Франківській області (запис №35);
07.09.2020 - переведена на посаду начальника відділу платежів та зведеної звітності управління звітності управління електронних сервісів (запис №36);
- 21.12.2020 - звільнена з посади в порядку переведення для подальшої роботи до ГУ ДПС в Івано-Франківській області (запис №37);
22.12.2020 - призначена на посаду начальника відділу обліку платежів та зведеної звітності управління електронних сервісів у порядку переведення з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (запис №38);
01.07.2022 - на посаду заступника начальника управління начальника відділу обліку платежів та зведеної звітності управління економічного аналізу (запис №39);
19.09.2022 - присвоєно 4 ранг державного службовця (запис 40);
28.04.2023 - звільнена з посади у зв`язку із виходом на пенсію, пункт 7 частини першої статті 86, Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІ (запис №41) (а.с.12-41).
При вирішенні даного спору суд виходить з такого нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII передбачено, що Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.
Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Положеннями пункту 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Суд зазначає, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Згідно з пунктом 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (була чинною до 01.05.2016) до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Згідно з пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Відповідно до частини 2 статті 25 Закону № 3723 XII при встановленні категорій посад державних службовців зроблено посилання на інші прирівняні до них особи.
Спеціальним законом, що визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, є Закон України від 4 грудня 1990 року № 509-XII "Про державну податкову службу в Україні", а з 12.08.2012 - Податковий кодекс.
Посадовою особою органу державної податкової служби за правилами частини 1 статті 15 Закону № 509-ХІІ може бути особа, яка має освіту за фахом та відповіла кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом державної податкової служби. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини п`ята, шоста статті 15 цього Закону). Видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету (стаття 6 даного Закону).
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, та які займали посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави /зокрема у сфері податкової політики/ у період до 12.08.2012 перебувають на державній службі та є державними службовцями.
Пунктом 344.1 статті 344 Податкового кодексу України з 12.08.2012 визначено, що період роботи посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції /у тому числі тих, яким присвоєно спеціальні звання/ зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Наведене узгоджується з частиною 18 статті 37 Закону № 3723-XII, згідно якої період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Ні Законом України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 № 509-ХІІ, ні Податковим Кодексом України не врегульовано питання пенсійного забезпечення посадових осіб державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, тому при вирішенні таких питань підлягають застосуванню положення Закону України № 3723 XII "Про державну службу" від 16.12.1993, зокрема статті 37, за правилами якої на одержання пенсії державних службовців мають право особи , які досягли встановленого законодавством пенсійного віку та відповідного страхового стажу, у тому числі стажу державної служби - не менше як 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Отже, працюючи в органах податкової служби в період з 22.03.1994 по 28.04.2023 позивачці: 20.09.1994 - присвоєно персональне звання - інспектор податкової служби ІІ рангу; 26.10.1995 - прийняла присягу державного службовця; 01.01.2001 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби І рангу»; 22.10.2004 - присвоєно спеціальне звання «Радник податкової служби ІІІ рангу»; 23.12.2013 - присвоєно спеціальне звання - радник податкової та митної справи ІІІ рангу; 23.04.2018 - присвоєно спеціальне звання Радник податкової та митної справи ІІ ранку; 19.09.2022 - присвоєно 4 ранг державного службовця; 28.04.2023 - звільнена з посади у зв`язку із виходом на пенсію.
Враховуючи вищевикладене, оскільки період роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку, то є безпідставними доводи відповідачів про те, що, оскільки 20.09.1994 позивачці присвоєно персональне звання - інспектор податкової служби ІІ рангу, станом на 01.05.2016 позивачка не займала посади державної служби та посади працівників органів державної податкової служби не передбачені статтею 25 Закону № 3723-ХІІ "Класифікація посад".
Таким чином, до стажу державної служби позивачки підлягають зарахуванню зазначені періоди робіт з 22.03.1994 по 28.04.2023, що становить - 29 років 1 місяць 7 днів.
Щодо необхідності для набуття права на призначення пенсії відповідно до положень Закону України "Про державну службу" наявності у особи не менше 10 років стажу державних службовців на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VІІІ, суд зазначає таке.
Як зазначено вище, згідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Вказаний висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 року в справі №822/524/18 (Пз/9901/23/18).
Таким чином, для набуття права на призначення пенсії відповідно до положень Закону України "Про державну службу", серед вищевказаного, необхідно наявність обставини: із зайняття особою посади державної служби та наявності не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі) - на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VІІІ - 01.05.2016.
З огляду на вищенаведене, стаж роботи позивачки на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, на день набрання чинності Законом № 889-VIII - 01.05.2016, становив більше 20 років, при цьому позивачка працювала на посадах державної служби станом на день набрання чинності Законом № 889-VIII, що дає їй право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".
Таким чином, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Сторонам рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.