Справа № 690/6/25
Суддя: Линдюк В. С.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 690/6/25
Провадження № 2-а/690/1/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Багачеве

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , про визнання незаконною та скасування від 24.12.2024 року № 472,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом за змістом якого просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 від 24.12.2024 року № 472, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 17 000 грн., а провадження в справі закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою від 24.01.2025 року відкрито провадження в даній справі та, крім іншого, роз`яснено відповідачу право надіслати (надати) до суду відзив на позовну заяву, третім особам письмові пояснення по суті справи, а також витребувано в ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали адміністративної справи, що стали підставою для винесення оскаржуваного рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, а викладені в ній обставини не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не містить чіткого та послідовного викладу обставин правопорушення, зокрема коли саме надіслано повістку ОСОБА_1 та на які дату та час він мав з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних, а також винесена без врахування пояснень ОСОБА_1 про те, що жодних повісток про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 він не отримував, діяв відповідно до вимог ч. 2 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Також вказано, що положення ст. 210-1 КУпАП не підлягали для застосуванню відносно ОСОБА_1 , якому безстроково встановлено інвалідність 2 групи, що дає йому право на відстрочку, оскільки всі його персональні дані наявні в державних реєстрах та сам він зареєстрований в РЕЗЕРВ+, що підтверджується документально, тож ІНФОРМАЦІЯ_5 маючи доступ до значної кількості державних реєстрів цілком мав можливість встановити всі необхідні дані позивача. Окрім цього, зазначено, що всупереч вимог закону в резолютивній частині оскаржуваної постанови розмір штрафу визначено в грошовому виразі, а не в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, як це передбачено санкцією ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Додатково зазначено, що в ОСОБА_1 не ухилявся від явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 та умисно не порушував вимоги закону, оскільки прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 і надав пояснення щодо причин неявки за повісткою, яку він фактично не отримував.

ІНФОРМАЦІЯ_5 надано до суду матеріали справи № 472 на підставі якої винесено оскаржувану постанову, а також відзив на позовну заяву за змістом якої просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 повісткою, яка надіслана засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованим листом № 896, яка повернуто без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», викликано до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 9 год. 00 хв. 13.11.2024 року, але він на вказані дату та час не прибув, поважність причин неявки не повідомив, чим порушив вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а з`явився лише через 24 дні з визначеної у повістці дати. Також вказано, що під час винесення оскаржуваної постанови дотримано всі вимоги національного законодавства, тож вона є законною.

Інші учасники справи заяв по суті справи не надіслали.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, місце та час розгляду справи, в розумінні ст. 268 КАС України, в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від їх імені до суду не надходило.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився. Керівником ІНФОРМАЦІЯ_4 надіслано до суду лист за змістом якого він заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити в задоволенні позовних вимог, а справу розглянути без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_4 за наявними в матеріалах справи документами. Водночас ні відзиву на позовну заяву, ні матеріалів, що були підставою для прийняття оскаржуваного рішення до суду не надано.

Положеннями ч. 3 ст. 162 КАС України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи в суді першої інстанції.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи адміністративного позову, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановивши фактичні обставини справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 235, ч. 1 ст. 287, п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено особою, відносно якої її винесено, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 293 КУпАП та змісту п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1988 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (зі змінами та доповненнями), суд розглядаючи скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення, крім іншого, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Судом встановлено, що за змістом оскаржуваної постанови, винесеної за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 07.12.2024 року № 472, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, шляхом накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., оскільки він 13.11.2024 року о 09 год. 00 хв., в порушення пп. 1 п. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документу з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів, по повістці, яка отримана ним 12.11.2024 року. Також у оскаржуваній постанові вказано, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: повісткою від 04.11.2024 року № 963111, якою ОСОБА_1 викликано на 09 год. 00 хв. 12.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документу з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів; довідкою з Укрпошти від 12.10.2024 року про причини повернення повістки за відміткою «про відсутність адресата за вказаною адресою»; поясненнями старшого офіцера адміністративного відділення про те, що ОСОБА_1 13.11.2024 року не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 23.05.2024 року № 2024/006053000 місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Багачеве) Звенигородського району Черкаської області зареєстровано з 23.05.2024 року.

Позивач з 21.10.2020 року безтерміново має ІІ (другу) групу інвалідності загального захворювання, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК від 21.10.2020 року серії 12 ААБ № 774836, та перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради як одержувача державної соціальної допомоги особам в зв`язку з інвалідністю, що підтверджується довідкою (тимчасовим посвідченням) від 10.05.2024 року № 255.

Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 21.06.2024 року № 1 місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 08.09.2004 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до роздруківки із застосунку «Резерв+», сформованої 28.12.2024 року, вбачається, що військовозобов`язаним ОСОБА_1 05.08.2024 року оновлено відомості та вказано адресу місця проживання: АДРЕСА_3 (на даний час Багачеве) Черкаської області, а також що він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до постанови ВЛК від 05.04.2007 року є непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, також наявна інформація щодо звання, ВОС та номеру в реєстрі «Оберіг».

Згідно відомостей електронного реєстру «Оберіг» відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вбачається, що відомості про нього в систему введено 27.04.2023 року та віднесено до категорії обліку як непридатний у мирний час та обмежено придатний у воєнний час, а востаннє звірка контактних даних відбулася 05.08.2024 року.

Позивач має військово-обліковий документ військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий 11.01.2008 року ІНФОРМАЦІЯ_8 .

За змістом повістки від 04.11.2024 року № 963111 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , викликався до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09 год. 00 хв. 13.11.2024 року для уточнення даних.

Відповідно до довідки про ф. 20 АТ «Укрпошта» та опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення рекомендований лист № 896 з повісткою від № 963111, надісланий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , повернуто відправнику в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до абз. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

З урахуванням вказаного, діянням, що утворює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, яка є нормою-дефініцією для ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З огляду на вказане, з прийняттям Указу Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» розпочався особливий період, який триває і на даний час.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни, крім іншого, зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до змісту ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» порядок оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил України, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України чи відповідного підрозділу розвідувальних органів України, а також процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи визначено Порядком проведення призову громадян на військову служби під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, передбачено, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до змісту п.п. 28, 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1), яка надсилається резервісту або військовозобов`язаному засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену ним під час уточнення облікових даних, а в разі неуточнення протягом 60 днів своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Згідно змісту пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ, крім іншого, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи як за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних, так і за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Згідно ч. 8 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Положеннями п. 16 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487, передбачено, що персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26.04.2018 року в справі № 338/1/17, саме по собі описання в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови, суд враховує наступне.

Висновки, викладені в оскаржуваній постанові, про порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд вважає не доведеними.

Відповідно примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються в разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Тобто, якщо Міністерство оборони України як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, то особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей.

Водночас доведеним суд вважає те, що ОСОБА_1 хоч викликався повісткою на 13.11.2024 року для уточнення облікових даних, однак даний виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є первинним, оскільки відповідно до роздруківок з електронного реєстру «Оберіг» від 07.12.2024 року та мобільного застосунку «РЕЗЕРВ+» від 28.12.2024 року позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , категорія обліку «військовозобов`язаний» дійсна до 28.12.2025 року, наявні відомості про рішення ВЛК щодо його непридатності в мирний час та обмежено придатності у воєнний час, а також вказано його місце проживання, контактний номер телефону, інформацію про ВОС, номер в реєстрі «Оберіг» та відомості про те, що востаннє звірка контактних даних відбулася 05.08.2024 року.

З огляду на вказане, суд вважає, що під час винесення оскаржуваної постанови не враховано той факт, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ (другої) групи загального захворювання, яка встановлена довічно, тож відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та військову службу під час мобілізації» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, станом на 05.08.2024 року його облікові дані були оновлені в мобільному застосунку для уточнення облікових даних та отримання обмеженої інформації з реєстру «Оберіг» «Резерв+», що фактично свідчить про відсутність підстав для його виклику до ІНФОРМАЦІЯ_4 для «уточнення даних» (згідно змісту повістки), оскільки відсутні факти їх зміни з часу останнього оновлення.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_5 ні в оскаржуваній постанові, ні у відзиві на позовну заяву не вказано, які самі облікові дані ОСОБА_1 підлягали уточненню шляхом його особистої явки станом на 13.11.2024 року за період з часу їх останнього оновлення, неможливість отримання їх шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, а також на встановлену невідповідність фактичних персональних даних ОСОБА_1 наявним у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів на час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення від 07.12.2024 року № 472, за результатами розгляду якого 24.12.2024 року винесено оскаржувану постанову.

Таким чином, 24.12.2024 року під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 07.12.2024 року № 472 та прийнятті оскаржуваної постанови про накладення на позивача штрафу в розмірі 17 000 грн., всупереч вимог ч. 2 ст. 284 КУпАП не в повній мірі встановлено обставини справи, хоча встановлені судом факти дають підстави для висновку про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 має військово-обліковий документ, перебуває на військовому обліку та дотримався вимог законодавства щодо оновлення власних облікових даних, тож наявні підстави для застосування примітки до ст. 210 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.07.2020 року в справі № 463/1352/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, крім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, суд вважає, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість та правомірність рішення притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі оскаржуваної постанови, з урахування того, що обставини, викладені в оскаржуваній постанові, спростовані стороною позивача, як наслідок, наявні достатні підстави для її скасування та закриття провадження в справі.

Задовольняючи позовні вимоги з вищевказаних підстав, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принципи, пов`язані з належним здійсненням правосуддя, положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суди зобов`язано давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року, Рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на вказане, оскільки позивач на користь якого ухвалено рішення звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 210-3, 251, 256, 280, 283, 293, 294 КУпАП та ст.ст. 4, 9, 11, 77, 78, 132, 139, 159-163, 241-244, 246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 24.12.2024 року № 472, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, шляхом накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 31.05.2024 року територіальним підрозділом Державної міграційної служби України № 7117, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , адреса місця роботи: АДРЕСА_5 .

Суддя Линдюк В.С.