Справа № 548/269/25
Суддя: Старокожко В. П.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/269/25
Провадження № 2-а/548/7/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2025 Хорольський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Старокожка В.П.,

за участі секретаря судових засідань - Безносик Д.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Юськової М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Юськова Марина Сергіївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Хорольський районний відділ державної виконавчсої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 1380 від 17.10.2024,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , (далі ТЦК), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову № 1380 від 17.10.2024 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, винесену начальником ТЦК ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн;

- провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ТЦК на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.

Позов обґрунтовано таким:

- нормами законодавства передбачено, що повістка має бути вручена особисто і підписана особою, якій вона призначена. Посилається на пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024;

- про те, що позивача викликають до ТЦК останній дізнався від працівників поліції, оскільки його було оголошено в розшук;

- оскаржувана постанова винесена наступного дня після складання протоколу, при розгляді справи позивач присутній не був, що є порушенням його права на захист.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву та будь-яких інших документів не скористався.

Процесуальні дії у справі.

Суд ухвалою від 03.02.2025 суд поновив позивачу строк звернення до суду, прийняв справу до розгляду, відкрив провадження та призначив її до розгляду на 25 лютого 2025 року.

У судове засідання з`явився позивач та його представник.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судових засідання повідомлений належним чином шляхом вручення повісток та ухвали суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Тобто відповідач обізнаний про судове провадження та належним чином повідомлений про дати судових засідань.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Позивач та його представниця у судовому засіданні вважали за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, відсутність від нього клопотань про неможливість розгляду справи, дійшов висновку про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Фактичні обставини, встановлені судом.

17.10.2024 начальник ТЦК Колеснік А.І. постановив постанову № 1380 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 17 000,00 грн за адміністративне правопорушення, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, що підтверджується копією вказаної постанови.

Відповідно до вказаної постанови 16.10.2024 гр. України ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було встановлено, що він своєчасно не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для звірки облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, в період дії особливого періоду, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, ч. 10 ст. 1 Закону України ''Про військовий обов`язок та військову службу'', ч. 1 ст. 22 Закону України ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію''.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 1986 року народження, має військове звання солдат. У рядку № 13 (придатність до проходження військової служби за станом здоров`я) зазначено, що 06 травня 2007 року визнаний непридатним до військової служби в мирний час. Оновив свої дані 04.05.2024.

Відповідно до скріншоту із застосунку "Резерв+" (паперової копії електронного документу) ОСОБА_1 має званні солдат, ВОС 956647, згідно постанови ВЛК придатний 30.12.2024.

Відповідач відзив на позов не подав, жодних доказ на спростування/підтвердження обставин, наведених в позові не надав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до пунктів 1 8 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з частинами другою, третьою статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є акт територіального центру комплектування (далі ТЦК) про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення порядку уточнення даних військовозобов`язаного.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.

Згідно з пунктом 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Зі змісту наведеного положення вбачається, що у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку резервіст або військовозобов`язаний вважається належним чином оповіщенним про виклик до районного (міського) ТЦК у разі проставлення у поштовому повідомленні (І) відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних або (ІІ) відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

Тому посилання позивача на обов`язковість особистого вручення та підписання повістки для того, щоб вважати, що вказана особа оповіщена визнаються необґрунтованими, оскільки інше визначено пунктом 41 Порядку, на який посилається і сам заявник. Посилання на отримання повістки від іншого ТЦК (проставлення в ньому підпису) також відхиляються судом, оскільки не спростовують положення Порядку, яким визначено, зокрема, процедуру оповіщення.

Водночас суд враховує, що заявник заперечує факт його оповіщення.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі ( частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, відкриваючи провадження у справі, надав відповідачу можливість подати відзив на позов та, ураховуючи принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини третьої статті 2 КАС України) зобов`язав його надати документи, які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови.

Водночас, відповідач не надав суду ані відзиву на позов, ані витребовуваних документів.

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, встановлення порядку оповіщення позивача про необхідність з`явитись до ТЦК (докази надсилання повідомлення, її отримання, неотримання, причини неотримання, тощо). Однак жодного доказу щодо належного оповіщення позивача відповідач не надав, що виключає можливість встановлення відповідного факту. Натомість позивач відповідну обставину заперечує.

За таких обставин, суд, з урахуванням положень пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 77 та частини четвертої статті 159 КАС України вважає, що доводи позивача щодо відсутності доказів його належного оповіщення про необхідність з`явитись до ТЦК є обґрунтованими, а відповідач доказів на спростування наведеного не надав. Неподання останнім відзиву на позов без поважних причин у цьому випадку кваліфікується як визнання позову.

Висновки за результатами розгляду заяви.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, постанову ТЦК слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судовий витрати.

З урахуванням статті 139 КАС України та задоволення позову, судовий збір підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 90, 139, 241, 246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 , представник позивача Юськова Марина Сергіївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Хорольський районний відділ державної виконавчсої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 1380 від 17.10.2024, задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення № 1380 від 17 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн, а відповідну справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Юськова Марина Сергіївна, адреса: АДРЕСА_2 , свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю № 3190.

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 03.03.2025.

Головуючий