Справа № 160/34814/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
31.12.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 13.11.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у зарахуванні до загального страхового стажу період роботи ОСОБА_1 у районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі за період з 26.09.1986 року по 31.12.1990 року та здійсненні перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати у пільговому обчисленні трудовий стаж ОСОБА_1 у районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі за період з 26.09.1986 року по 31.12.1990 року з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців (коефіцієнт 1,5);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок страхового стажу та розміру пенсії від 15.10.2024 року та додані до неї матеріали, з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що позивачу протиправно не зараховано стаж роботи з 26.09.1986 року по 31.12.1990 року в районах Крайньої Півночі у пільговому обчисленні. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
03.01.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надало, як і заяви про визнання позовних вимог.
Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 06.01.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка наявна в матеріалах справи.
Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Непогоджуючись із незарахуванням періоду роботи з з 26.09.1986 року по 31.12.1990 року у пільговому обчисленні, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Як встановлено судом, в трудовій книжці позивача зроблено наступні записи щодо спірного періоду роботи позивача (далі мовою оригіналу):
- 26.09.1986 року Усть-Янский район ЯАССР назначить учителем физического воспитания в Куларскую среднюю школу;
- 06.06.1988 року уволен по переводу в среднюю школу пос. Северный;
- 12.09.1988 року уволен по переводу в среднюю школу пос. Северный;
- 13.09.1988 року принят по переводу учителем физкультуры в Северную среднюю школу;
- 28.08.1991 року уволен по ст.31 КЗоТ РСФСР по собственному желанию.
Відповідно до п.5 розд.XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Відповідно до пп.«д» п.5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (далі мовою оригіналу) работникам, переводимым, направляемым или приглашаемым на работу в районы Крайнего Севера и в местности, приравненные к районам Крайнего Севера, из других местностей страны, при условии заключения ими трудовых договоров о работе в этих районах на срок пять лет, а на островах Северного Ледовитого океана - два года, предоставлять дополнительно следующие льготы: засчитывать один год работы в районах Крайнего Севера и в местностях, приравненных к районам Крайнего Севера, за один год и шесть месяцев работы при исчислении стажа, дающего право на получение пенсии по старости и по инвалидности.
Як встановлено судом з довідки №1219 від 22.11.2021 року, виданої Муніципальним архівом муніципального району «Усть-Янский Улус (район)» Республіки Саха (Якутія), позивач в період з 26.09.1986 року по 28.08.1991 року працював на території, яка віднесена до районів Крайньої Півночі.
При цьому означений факт також підтверджується записами трудової книжки позивача.
Суд звертає увагу на те, що доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачами до суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги при зарахуванні періодів роботи позивача до страхового стажу.
Суд також зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно не враховано до страхового стажу позивача період його роботи з 26.09.1986 року по 28.08.1991 року на Крайній Півночі у пільговому обчисленні один рік роботи за один рік і шість місяців роботи.
В свою чергу суд звертає увагу, що позивач в позовних вимогах просить зарахувати період роботи з 26.09.1986 року по 31.12.1990 року, однак вказаний обрахунок стажу позивача є помилковим, оскільки фактично позивач працював в районах Крайньої Півночі з 26.09.1986 року по 28.08.1991 року.
Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи положення ч.2 ст.9 КАС України, з метою повного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 26.09.1986 року по 28.08.1991 року в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні один рік роботи за один рік і шість місяців роботи.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку про необхідність зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи з 26.09.1986 року по 28.08.1991 року в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні один рік роботи за один рік і шість місяців роботи.
Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення від 13.11.2024 року та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок страхового стажу та розміру пенсії, суд зазначає наступне.
При цьому суд зазначає, що зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача не призведе до повного відновлення порушених прав, оскільки фактично повним відновленням порушених прав позивача є зобов`язання відповідача зарахувати спірних період до страхового стажу.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що вимоги позивача, які не підлягають задоволенню є похідними, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 968,96 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.2, 77, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 26.09.1986 року по 28.08.1991 року в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні один рік роботи за один рік і шість місяців роботи.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 26.09.1986 року по 28.08.1991 року в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні один рік роботи за один рік і шість місяців роботи.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський