Справа № 520/26734/23
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 520/26734/23

адміністративне провадження № К/990/6762/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів - Желєзного І.В., Мацедонської В.Е.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі №520/26734/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі ГУ НП в Харківській області), у якому просив:

- визнати протиправною відмову в зарахуванні ОСОБА_1 ГУ НП в Харківській області до стажу служби в Національній поліції України, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки відповідно до частини першої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-УІІІ (далі - Закон №580-УІІІ), стажу служби ОСОБА_1 в податковій міліції ГУ ДФС у Харківській області на посадах начальницького складу, як служби в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду;

- зобов`язати ГУ НП в Харківській області зарахувати до стажу служби ОСОБА_1 в Національній поліції України, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки відповідно до частини першої статті 78 Закону №580-УІІІ, стаж служби ОСОБА_1 в податковій міліції ГУ ДФС у Харківській області на посадах начальницького складу, як служби в органах внутрішніх справ на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду, з 07 червня 2016 року по 02 квітня 2020 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2025 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року. Прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Харківській області у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент прийняття на службу в Національну поліцію України вислугу років з 07 червня 2016 року по 02 квітня 2020 року в органах податкової міліції в Державній податковій адміністрації в Харківській області, яка викладена у листі від 20 вересня 2023 року №4175/с/119-12/01-2023. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки , наявну на момент прийняття на службу в Національну поліцію України вислугу років з 07 червня 2016 року по 02 квітня 2020 року в органах податкової міліції в Державній податковій адміністрації в Харківській області. В іншій частині вимог позов залишено без задоволення. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області судовий збір у розмірі 3006 (три тисячі шість) грн 08 коп.

23 січня 2025 року Головне управління Національної поліції в Харківській області звернулося до Другого апеляційного адміністративного суду з заявою про перегляд постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2025 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Національної поліції в Харківській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2025 року по справі № 520/26734/23. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2025 року по справі № 520/26734/23 залишено без змін.

18 лютого 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Харківській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі №520/26734/23. Заявник, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції, направити справу на новий розгляд за нововиявленими обставинами до Другого апеляційного адміністративного суду.

Перевіривши матеріали касаційної скарги та зміст ухвалених у цій справі судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження з наступних підстав.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено вичерпний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відмовляючи у задоволенні заяви відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції зазначив про відсутність підстав для перегляду за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2025 року по справі №520/26734/23, оскільки обставини, на які посилається заявник, як на підстави для перегляду цього судового рішення, не є нововиявленими в розумінні статті 361 КАС України, так як не змінюють встановлених судом обставин (норм матеріального права) та не впливають на результат вирішення справи.

Відповідно до положень статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина шоста цієї ж статті).

Отже, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Відповідно до частини першої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Згідно з частиною другою статті 365 КАС України заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

У справі, що розглядається, відповідач визначив нововиявленими обставинами те, що позивач після звільнення з ГУДФС у Харківській області був прийнятий на службу до Державного бюро розслідувань, і ніколи (жодного дня) не працював в органах поліції, на службу не приймався, будь-якого відношення до органів поліції не має. Також вказує, що під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції позивач подав до Київського окружного адміністративного суду позовну заяву з подібними позовними вимогами, але відповідачем зазначено Державне бюро розслідувань (справа № 320/9133/24).

Відмовляючи в задоволенні заяви Головного управління Національної поліції в Харківській області про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, суд апеляційної інстанції виснував, що наведені відповідачем обставини не є нововиявленими в розумінні статті 361 КАС України, оскільки не існували та не могли бути встановлені під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, а тому не є нововиявленою обставиною та обставина, що з`явилась після розгляду справи.

Зокрема, апеляційний суд зазначив, що факт звернення позивача до Київського окружного адміністративного суду з позовом позовну заяву до Державного бюро розслідувань (справа №320/9133/24) не є істотними обставинами, оскільки не має жодного значення для розгляду цієї справи.

Також судом встановлено, що відповідач відмовив позивачеві у зарахуванні стажу служби ОСОБА_1 в податковій міліції ГУ ДФС у Харківській області на посадах начальницького складу, як служби в органах внутрішніх справ на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду лише з підстав відсутності відповідного права, та не виходив з того факту, що позивач ніколи не працював в органах Національної поліції.

Суд відзначив, що відповідач ані у суді першої інстанції, ані у суді апеляційної інстанції не вказував про те, що підставою для відмови у зарахуванні стажу ґрунтувалося саме на тому, що позивач не має жодного відношення до органів Національної поліції, більш того, у додаткових поясненнях від 21 березня 2024 року, поданих до суду апеляційної інстанції відповідач вказав: «Станом на час прийняття позивача на службу до органів Національної поліції України діяв Закон № 580-VIII, частиною другою статті 78 якого визначений виключний перелік посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми саме цього Закону.».

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Отже Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що наведені відповідачем обставини не є нововиявленими, вірно застосував положення частини першої статті 369 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною другою статті 333 КАС України встановлено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 328, 333 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі №520/26734/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М.В. Білак

І.В. Желєзний

В.Е. Мацедонська