Справа № 946/2879/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 946/2879/24
Головуючий в 1 інстанції: Адамов А.С.

Дата і місце ухвалення 13.08.2024р., м. Ізмаїл

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа Ізмаїльський відділ державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа Ізмаїльський відділ державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 7885696 від 06.10.2023 року.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

09.05.2024 року Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції було подано до суду першої інстанції заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.08.2024 року задоволено подану Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції заяву та залишено адміністративний позов ОСОБА_1 без розгляду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 року скасовано ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.08.2024 року в частині залишення поданого ОСОБА_1 адміністративного позову без розгляду, а справу №946/2879/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи - Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.2024 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи - Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення прийнято судом першої інстанції до розгляду.

Також згідно даної ухвали суду позивачеві надано строк 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, шляхом надання клопотання/заяви із зазначенням про інші причини поважності пропуску строку на звернення до суду.

Роз`яснено позивачу, що у разі невиконання у зазначений строк наведених в ухвалі вимог, адміністративний позов, у відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України буде залишений без розгляду.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У поданій апеляційній скарзі апелянт вказував на те, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 року справу №946/2879/24 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду з посиланням на недотримання судом визначеної процедури надання позивачу строку для усунення недоліків в частині надання обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду. Однак, апелянт вважає, що судом першої інстанції не виконано вимоги постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі № 946/2879/24 від 01 жовтня 2024 року, а саме не продовжено розгляд справи, а навпаки винесено ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 жовтня 2024 року про надання строку для усунення недоліків.

Апелянт посилається на те, що відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Однак Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області прийняв справу до розгляду, а розгляд справи по суті в судовому засіданні не призначив.

Крім того апелянт зазначив, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, дійшов висновку, що наявність підписів в графах 8 та 9 постанови про накладення адміністративного стягнення є належним доказом ознайомлення позивача з оскаржуваною постановою в момент її складання, а саме - 06.10.2023 року. Однак, апелянт зазначає те, що в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження щодо вручення копії оскаржуваної постанови позивачеві. Як зазначає апелянт, в матеріалах справи відсутні всі наяві відео-докази винесення оскаржуваної постанови, розгляду справи щодо ОСОБА_1 .

Апелянт стверджує, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався тільки після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 73312808 та отримання всіх копій постанов та матеріалів (відповідні підтвердження наявні в матеріалах справи). Інших доказів, або будь-яких документів щодо отримання постанови поліцейського матеріали справи не містять.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати у кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними. Позивач зазначив, що зі змісту позовної заяви вбачається, що він оскаржує постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7885696 від 06.10.2023 р. і позов подано до суду протягом 10-ти днів з дня ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 73312808 та отримання всіх копій постанов та матеріалів. При цьому, доказів своєчасного ознайомлення його із спірною постановою про накладення адміністративного стягнення матеріали справи не містять.

Зважаючи на зазначене апелянт просив скасувати ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне:

Залишаючи поданий ОСОБА_1 позов без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду, передбаченого КАС України та відсутність поважних причин, які могли б бути підставою для поновлення такого строку. Такого висновку суд першої інстанції дійшов, з огляду на наявність в графах 8 та 9 оскаржуваної постанови підпису позивача про отримання копії постанови. При цьому суд вказав на те, що у поданій на виконання ухвали суду від 23.10.2024 року заяві про усунення недоліків від 01.11.2024 року представником позивача не наведено будь-яких додаткових обґрунтувань поважності причин пропуску строку.

Надаючи правову оцінку наведеним вище висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне:

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Положеннями частини першої статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Однак згідно частини 3 цієї статті, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Застосування скорочених строків звернення до суду при оскарженні рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, зумовлено легітимною метою оперативного забезпечення настання правової визначеності для особи та у діяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Наслідки пропуску строку звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 2 цієї статті, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За положеннями частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як встановлено в ході апеляційного перегляду справи, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, винесеної 06.10.2023 року, лише 09.04.2024 року, тобто поза межами 10-денного строку, передбаченого нормами статті 286 КАС України на оскарження такої постанови.

При зверненні до суду позивач у поданому ним позові просив поновити йому строк звернення до суду, однак судом першої інстанції при відкритті провадження у справі питання щодо поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду не вирішувалось.

В подальшому судом першої інстанції були визнані неповажними причини пропуску строку звернення до суду, зазначені позивачем у поданому адміністративному позові, та постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, яку було скасовано постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 року.

Підставою для скасування ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.08.2024 року стало порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання щодо поновлення позивачеві строку звернення до адміністративного суду та застосуванні наслідків пропуску такого строку, передбачених статтею 123 КАС України, тобто порушення судом встановленої процесуальним законом процедури залишення без розгляду позовної заяви з підстав, передбачених статтею 123 КАС України (у разі пропуску строку звернення до суду).

За висновками суду апеляційної інстанції, наведеними у постанові від 01.10.2024 року, можливість застосування судом таких наслідків пропуску строку звернення до суду, як залишення позову без розгляду, можливе лише за умови первинної оцінки судом зазначених позивачем у клопотанні причин пропуску такого строку, а після цього, у разі невизнання поважними вказаних причин пропуску строку звернення надання позивачеві можливості звернутись до суду із заявою про його поновлення із вказанням інших, ніж ті, що зазначені у первинному клопотанні, підстав для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції вважав, що суд першої інстанції, застосовуючи частину третю статті 123 КАС України, неправомірно залишив позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, не надавши позивачеві можливості повідомити про інші причини поважності пропуску строку на звернення до суду, відмінні від тих, які зазначені у позовній заяві.

При цьому колегія суддів у постанові від 01.10.2024 року вказала на те, що суд апеляційної інстанції не оцінює причини пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки суд першої інстанції не повною мірою вирішив питання щодо поважності їх пропуску.

Після надходження справи до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області та прийняття справи до провадження, суд першої інстанції, врахувавши висновки суду апеляційної інстанції, повернувся до вирішення питання щодо поновлення позивачеві строку звернення до суду та у відповідності до вимог ст. 123 КАС України, оцінивши наведені позивачем у позовній заяві причини пропуску ним строку звернення до суду, дійшов висновку, що такі причини не є поважними та не можуть бути підставою для поновлення строку звернення до суду. При цьому відповідно до ухвали від 23.10.2024 року, суд першої інстанції надав ОСОБА_1 десятиденний строк з моменту отримання даної ухвали суду для подання клопотання/заяви із зазначенням інших причини поважності пропуску строку на звернення до суду.

На виконання вимог ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.2024 року представник позивача подав заяву про усунення недоліків, в якій висловив незгоду з висновками суду щодо відсутності поважних причин для поновлення пропущеного строку звернення до суду та вказав на те, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 року справу № 946/2879/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, однак, на думку представника позивача, судом першої інстанції не виконано вимоги даної постанови суду апеляційної інстанції.

Крім того представник позивача зазначив, що питання щодо наявності підпису позивача було досліджено судом апеляційної інстанції, але в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження щодо вручення, «нібито» вручення копії оскаржуваної постанови, також відсутні відеодокази винесення оскаржуваної постанови, розгляду справи щодо позивача по справі.

З огляду на зазначене представник позивача просив продовжити розгляд справи згідно постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 року у справі №946/2879/24 та призначити справу до судового розгляду.

Розглянувши подану представником позивача на виконання вимог ухвали суду від 23.10.2024 року заяву, суд першої інстанції вказав на те, що нових підстав для поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом представником позивача не надано, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення позивачеві строку звернення до суду та необхідності залишення поданого позову без розгляду.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Статтею 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

За змістом статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного законом строку для звернення до суду від дати порушення його прав, свобод чи інтересів.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Подібний висновок сформовано в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19.

Під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо її порушених прав, свобод та інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких вона мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Незвернення до суду з адміністративним позовом за захистом свої прав через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у графі 9 постанови про накладення адміністративного стягнення від 06.10.2023 року, яку в даному випадку оскаржує позивач, міститься підпис ОСОБА_1 , який засвідчує факт отримання ним копії даної постанови саме у день її складення 06.10.2023 року. У пункті 8 зазначеної вище постанови також міститься підпис позивача, який засвідчує, що права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП йому роз`яснено.

Таким чином днем, коли позивач дізнався про порушення своїх прав є 06.10.2023 року, однак з позовом про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення він звернувся лише 09.04.2024 року, тобто з суттєвим пропуском встановленого ч. 2 ст. 286 КАС України строку для звернення до суду з позовом в даній категорії справ.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач посилався на те, що про оскаржувану постанову він дізнався лише 02.04.2024 року після отримання копій постанов та всіх матеріалів виконавчого провадження ВП №73312808, яке перебуває на виконання Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби і Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), серед яких була і копія постанови серії ЕАТ № 7885696 від 06.10.2023 року.

Однак вказані доводи позивача спростовуються наявним в матеріалах справи доказом, зокрема, копією постанови серії ЕАТ № 7885696 від 06.10.2023 року, яка містить підпис позивача про її отримання. При цьому суд першої інстанції вірно вказав на те, що позивачем не висловлено заперечень щодо належності йому даного підпису.

З урахуванням викладеного вище колегія суддів вважає безпідставним посилання представника позивача на те, що про наявність оскаржуваної постанови позивачу стало відомо лише 02.04.2024 року після отримання від Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби і Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) матеріалів виконавчого провадження ВП №73312808 разом із копією оскаржуваної постанови.

Факт отримання саме представником позивача на його запит матеріалів виконавчого провадження ВП №73312808 разом із копією оскаржуваної постанови, з урахуванням наявної у постанові у справі про адміністративне правопорушення відмітки про її отримання позивачем у день її складення, не змінює дату, з якої позивач дізнався про порушення своїх прав у зв`язку із прийняттям оскаржуваної постанови.

Інших причин, які унеможливлювати звернення позивача до суду у встановлений КАС України десятиденний строк і не залежали б від його волі, позивачем не зазначено.

Таким чином встановлені у даній справі фактичні обставини справи свідчать про відсутність підстав для поновлення позивачеві пропущеного строку звернення до суду, як вірно встановлено судом першої інстанції.

Що стосується посилань апелянта на невиконання судом першої інстанції постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 року, якою справу №946/2879/24 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, колегія суддів зазначає наступне:

За положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, статті 320 КАС України, суд апеляційної інстанції наділений повноваженнями скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому реалізація судом апеляційної інстанції вказаних повноважень не свідчить про те, що після скасування ухвали, яка перешкоджає провадженню у справі, у всіх без виключення випадках суд першої інстанції зобов`язаний здійснювати розгляд такої справи по суті.

В даному випадку, як зазначалось вище, підставою для скасування судом апеляційної інстанції ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.08.2024 року стало порушення судом першої інстанції встановленого КАС України порядку застосування наслідків пропуску позивачем строку звернення до суду, передбачених ч. 2 ст. 123 КАС України.

При цьому, судом апеляційної інстанції не надавалась правова оцінка причинам, зазначеним позивачем в обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції цілком обґрунтовано після завершення апеляційного провадження у справі та прийняття справи до свого провадження, повернувся до вирішення питання з`ясування обставин щодо поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду, за наслідком чого, з дотриманням порядку, визначеного ст. 123 КАС України, дійшов вірних висновків про наявність підстав для залишення поданого ОСОБА_1 позову без розгляду.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування уївали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням норм процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Судді: А.Г. Федусик

О.А. Шевчук