Справа № 320/42163/24
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року № 320/42163/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Леонтовича А.М., при секретарі судового засідання Лебезі П.В.,

за участю представників:

позивача: Шевчука О.В., Григорчук Н.Г.,

відповідача - Статкевича Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІГБОРД" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог.

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "БІГБОРД" (далі - позивач) з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.05.2024 №1 на загальну суму 3 013 080,00 грн.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач не погоджується із оскаржуваним рішенням, вважає його протиправним, зокрема з тих підстав, що на його думку твердження податкового повідомлення-рішення стосовно порушення вимог пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України щодо неподання повідомлення за формою № 20-ОПП в частині рекламних конструкцій засновано на невірному застосуванні норм податкового законодавства. Зазначає, що акт перевірки цитує положення законодавства, але не відображає обставини, які свідчать про порушення вимог пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України, не обґрунтовує чому рекламні конструкції належать до тих об`єктів, стосовно яких необхідно подавати повідомлення за формою № 20-ОПП. Вважає, ТОВ "БІГБОРД" не має обов`язку подавати повідомлення за формою № 20-ОПП стосовно "рекламних конструкцій", перелік яких наведений в додатку № 18 до Акту перевірки.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки спірне повідомлення-рішення прийняте ним у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

III. Процесуальні дії у справі.

09.08.2024 позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду. Позовна заява зареєстрована канцелярією суду 05.09.2024 за №46380 про що свідчить відповідний штамп вхідної кореспонденції.

За результатом автоматизованого розподілу, справу №320/42163/24 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Леонтовичу А.М.

16.09.2024 ухвалою суду позовна заява залишена без руху.

Позивач, у строк та спосіб викладений в ухвалі, усунув недоліки позовної заяви.

09.10.2024 ухвалою Київського окружного адміністративного суду у справі було відкрито загальне позовне провадження, розпочата підготовка справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання на 07.11.2024 року о 14.30 год.

28.10.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

05.11.2024 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

07.11.2024 у судовому засіданні судом забов`язано представника позивача надати відповідачу додатки до позову в зв`язку з цим суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи до 26.11.2024 до 15.00.

28.10.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи клопотання та додатків до нього та врахувати останні під час розгляду справи.

26.11.2024 у судовому засіданні вислухавши думку сторін, суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 13.01.2025 на 14.00.

26.11.2024 від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення додаткових пояснень до матеріалів справи.

10.01.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання у якому останній просив суд дозволити позивачу подати письмові пояснення з питання актуальної судової практики в сфері застосування статті 117 Податкового кодексу України, прийняти ці письмові пояснення та долучити їх до матеріалів справи.

13.01.2025 в судовому засіданні суд на місці ухвалив, оголосити перерву до 20.02.2025 до 15:30.

20.02.2025 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 30.01.2024 № 567 проводилась документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "БІГБОРД".

За результатами перевірки ГУ ДПС у м. Києві складений акт від 16.04.2024 №31754/Ж5/26-15-07-01-05-20/32386534 (далі - Акт перевірки).

В Акті перевірки зокрема зазначено про порушення позивачем п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу через не подання позивачем повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-0ПП у кількості 2954 об`єкта (п. 3.1.10.1.1 Акту перевірки на сторінках 69 - 70 акту).

Позивач з висновками в Акті перевірки частково не погодився та звернувся до ГУ ДПС у м. Києві із запереченнями і поясненнями до Акту перевірки, які були розглянуті 08.05.2024, а за наслідками розгляду позивач отримав лист ГУ ДПС у м. Києві від 10.05.2024 № 8255/І/26-15-07-01-05-27, в якому зазначено про те, що висновки Акту перевірки залишено без змін, а заперечення позивача - без задоволення.

21.05 2024 р. скаржник отримав поштою оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 16 травня 2024 р. №1, у відповідності до якого встановлено порушення п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України щодо неподання повідомлення за формою № 20-ОПП та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 3013080,00 грн.

Позивач звернувся до Державної податкової служби зі скаргою від 28.05.2024 № 406 в порядку процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, в якій оскаржив податкове повідомлення-рішення від 16 травня 2024 р. № 1.

Скарга позивача була підтримана Радою бізнес-омбудсмена, яка звернулась до Державної податкової служби України з листом від 26.06.2024 № 2652.

30.07.2024 р. позивач отримав рішення Державної податкової служби України від 24.07.2024 № 22544/6/99-00-06-01-01-06, яким скарга позивача задоволена частково, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 16 травня 2024 р. № 1 залишено без змін.

Позивач з податковим повідомлення-рішенням від № 1 від 16 травня 2024 р. не погоджується, вважає його протиправним, прийнятим всупереч положенням закону, таким, що підлягає скасуванню, а тому позивач звернувся до суду із даним позовом.

V. Норми права

Згідно вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні положення щодо обліку платників податків визначає стаття 63 ПК України. Відповідно до пункту 63.1 цієї статті облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 63.3 статті 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку). Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу. Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків. Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Отже, одним із способів податкового контролю є контроль за місцем розташування як платника податків, так і об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.

Для здійснення такого податкового контролю застосовується Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року №1588 із змінами та доповненнями (далі - Порядок №1588).

Згідно з пунктом 8.1 Порядку №1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням до контролюючих органів за основним місцем обліку.

Положеннями пункту 8.2 Порядку №1588 визначено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Повідомлення за формою №20-ОПП (додаток 10 до Порядку) повинні подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи - підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.

Основною метою запровадження форми №20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо).

Повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.

Згідно з пунктом 8.4 Порядку №1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. У повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.

Тобто, повідомлення за формою №20-ОПП є складовою облікових даних платника податків, оскільки стосується об`єктів оподаткування та/або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, щодо яких здійснюється податковий контроль.

Згідно з пунктом 117.1 статті 117 ПК України (в редакції, чинній на час застосування штрафних санкцій) неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

VI. Оцінка суду

Предметом розгляду даної справи є правомірність податкового повідомлення-рішення від 16.05.2024 №1 на загальну суму 3 013 080,00 грн.

Згідно акту перевірки відповідачем було встановлено порушення ТОВ "БІГБОРД" п. 63.3 ст. 63 Кодексу, (порядок подання передбачено п. 8.1 п. 8.4, п 8 5 розділу VІІІ Порядку обліку платників податків і зборів) ТОВ «БІГБОРД» не подано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткування або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП у кількості 2954 об`єкта.

Висновки акта зроблено на підставі наявної інформації в контролюючому органу а також зібраної в межах організації та проведення цієї перевірки у тому числі представлено: платником податків та результати її опрацювання, яка свідчить про умисне діяння направлене на порушення податкового законодавства.

У ході перевірки встановлено, що ТОВ "БІГБОРД" за період з 01.04.2017 по 30.09.2023 не подано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, а саме: рекламні конструкції (щити, сітілайти, бекдайти тощо); зупинки; офіс; автомобілі, чим порушено п. 63.3 ст. 63 , Кодексу та п. 8.4, п. 8.5 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (далі - Порядок №1588).

Судом встановлено, що позивач не заперечує того, ним не було подано звітність за формою 20-ОПП, що стало підставою для винесення спірного податкового-повідомлення рішення.

Суд погоджується з доводами відповідача про необґрунтованість посилань позивача на те, що рекламні конструкції не є жодним об`єктом оподаткування, оскільки не є прибутком, доходом, операцією, забруднюючою речовиною, відходом, електричною енергією, надрами, радіочастотним ресурсом, об`єктом нерухомості, легковим автомобілем, земельною ділянкою, місцем для паркування тощо. Що рекламна конструкція не є майном (нерухомість, легковий автомобіль тощо) або дією (постачання, ввезення, реалізація, користування надрами тощо), з якими Податковий кодекс пов`язує виникнення обов`язку зі сплати податку, з огляду на таке.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про рекламу" зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг;

Перевіркою встановлено, що позивач використовує в своїй господарській діяльності наступні об`єкти, які пов`язані з оподаткуванням та через які провадиться діяльність (детальний перелік відображено в додатку № 18 до акту перевірки): рекламні конструкції (щити, сітілайти, бекдайти, лайтбокси, лайтпостери, беклайти тощо); зупинки; офіс; автомобілі.

Рекламні конструкції та зупинки - є власними основними засобами позивача, обліковуються на рахунку 10 «Основні засоби», на які нараховується амортизаційні відрахування та які впливають на об`єкт оподаткування з податку на прибуток та податку на додану вартість. ТОВ «БІГБОРД» у перевіряємому періоді здійснювало діяльність з розміщення реклами на рекламних конструкціях.

На вищезазначених рекламних конструкціях розміщувались рекламні матеріали замовників, деякі рекламні конструкції здавались в оренду, тобто зазначені об`єкти безпосередньо є об`єктами через які провадиться господарська діяльність позивача та які безпосередньо пов`язані з оподаткуванням.

Отже, позивач здійснюючи господарську діяльність у сфері реклами використовував у своїй безпосередній господарській діяльності відповідні рекламні конструкції, які є об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність та в порушення п. 63.3 ст. 63 Кодексу, (порядок подання передбачено п. 8.4, п.8.5 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів) ТОВ "БІГБОРД" не подано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткування або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП.

При цьому, суд зазначає, що встановлені у пункті 8.4 Порядку №1588 правила, щодо можливості подання узагальнюючої інформації про однотипні об`єкти в одному повідомленні за формою 20-ОПП не означають, що штрафна санкція розраховується виходячи з кількості не поданих узагальнюючих повідомлень. Право узагальнювати інформацію належить саме платнику податків, а не контролюючому органу під час вирішення питання розміру штрафних санкцій. Оскільки платник податків зобов`язаний подавати повідомлення за формою №20-ОПП про кожний об`єкт оподаткування та/або об`єкт, пов`язаний з оподаткуванням або через який провадиться діяльність, то штрафна санкція розраховується за кожний об`єкт, щодо якого не було подано відповідне повідомлення.

Згідно п 15.1. ст.15 Кодексу платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Об`єктом оподаткування відповідно до п. 22.1 ст. 22 Кодексу можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Статтею 63 Податкового кодексу України встановлено загальні положення до обліку платників податків. Згідно пункту 63.1 цієї статті облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У відповідності до положень пункту 63.3 статті 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку). Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів, об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу. Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків. Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Таким чином, одним із способів податкового контролю є контроль за місцем розташування як платника податків, так і об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.

Для здійснення такого податкового контролю застосовується Порядок №1588. Згідно з пунктом 8.1 вказаного порядку платник податків зобов`язаний повідомляти про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням до контролюючих органів за основним місцем обліку.

Положеннями пункту 8.2 Порядку №1588 визначено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Повідомлення за формою №20-ОПП (додаток 10 до Порядку №1588) повинні подавати всі платники податків, зокрема, юридичні особи.

Основною метою запровадження форми №20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо).

Повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.

Згідно з пунктом 8.4 Порядку №1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. У повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.

Отже, повідомлення за формою №20-ОПП є складовою облікових даних платника податків, оскільки стосується об`єктів оподаткування та/або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, щодо яких здійснюється податковий контроль.

Згідно з пунктом 117.1 статті 117 ПК України (в редакції, чинній на час застосування штрафних санкцій) неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

Крім того, суд зазначає, що згідно позиції Верховного суду викладеної у постановах від 18 листопада 2022 року у справі № 824/1298/18-а, від 28 вересня 2022 у справі № 160/3561/20, від 04 травня 2022 року у справі № 60/12341/19, від 15 лютого 2022 року у справі № 160/2155/20, від 03 червня 2021 року у справі № 640/7244/19, Верховний Суд виходив з того, що встановлений факт не подання платником податків повідомлення за формою 20-ОПП є підставою для застосування штрафних санкцій на підставі пункту 117.1 статті 117 ПК України.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також судом встановлено, що згідно постанов Подільського районного суду м. Києва від 06 вересня 2024 року у справі №758/9454/24 та від 15 серпня 2024 року у справі №758/9440/24 посадову особу Товариства з обмеженою відповідальністю "БІГБОРД" працюючу головним бухгалтером визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП України, зокрема, за не подання повідомлення за формою №20-ОПП, більше того останньою повністью визнано свою вину.

Таким чином, суд вважає доведеним факт не подання позивачем повідомлення за формою №20-ОПП, що підтверджується актом перевірки, а також рішеннями Подільського районного суду м. Києва.

Враховуючи вищевикладене, на підставі висновків акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві правомірно застосовано штрафну санкцію та винесено податкове повідомлення-рішення від 16.05.2024 №1 на загальну суму 3013080,00 грн. (1020,00 грн. * 2954) за неподання до контролюючого органу повідомлення за Формою №20-ОПП.

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку про необгрунованість позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №1 від 16.05.2024, яким до позивача застосовано штрафні санкції на суму 3 013 080 грн..

VIІ. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду докази на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

VIІI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки у задоволенні позовних вимог належить відмовити, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 03 березня 2025 р.