Справа № 120/16338/24
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 березня 2025 р. Справа № 120/16338/24

Суддя Вінницького окружн адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Національна академія Національної гвардії України звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних із утримання в Національній академії Національної гвардії України. Зокрема, позивач вказує на те, що невідшкодування таких витрат тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави, що проявляється у створенні умов для невиконання видаткової частини Держбюджету.

Ухвалою суду від 13.12.2024 року відкрито провадження у цій справі.

Вказану ухвалу було направлено поштовим відправленням за адресою місця реєстрації позивача, однак таке відправлення не було вручено та повернуто до суду із відміткою про невручення.

Згідно із частиною шостою статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Окрім того, представником позивача до суду подано клопотання про долучення доказів, а саме, докази отримання відповідачем примірника позовної заяви.

Ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд встановив такі обставини.

Відповідач проходив військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів у Національній Академії Національної гвардії України в період з 11.08.2024 року по 22.11.2024 року на посаді курсанта 3 відділення 224 навчальної групи курсу № 3 командно-штабного факультету, військове звання - старший солдат.

Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 09.08.2024 року № 427 «Про додаткове зарахування кандидатів з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) у 2024 році» відповідач був зарахований з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня та призначений на посаду курсанта.

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 11.08.2024 року № 239 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу Академії та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України строком на період навчання з 11.08.2024 року.

За умовами пункту 1 вказаного контракту, курсант зобов`язується відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням в Академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання, або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

15.10.2024 року відповідачем до керівництва Академії подано рапорт із клопотанням про відрахування його з навчання у навчальному закладі та з числа курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) на підставі ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Своє рішення пояснює помилковим вибором професії та небажанням в подальшому проходити військову службу на посадах осіб офіцерського складу в Національній гвардії України. З вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти» ознайомлений та згодний.

Так, наказом начальника Національної гвардії України від 22.11.2024 року № 27 (по особовому складу), відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з відповідачем достроково припинено контракт про проходження військової служби (навчання).

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 22.11.2024 року № 363 (по стройовій частині) достроково припинено контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між МВС України в особі начальника Академії та відповідачем.

Окрім того вказаним наказом проведено розрахунок фактичних видатків згідно з нормами утримання курсантів та розрахунків фактичних видатків державного бюджету.

Відповідно до таких розрахунків відшкодуванню з відповідача відлягає сума у розмірі 83994,67 грн, що складається з таких витрат: грошове забезпечення військовослужбовців - 57465,21 грн, предмети, матеріали, обладнання та інвентар - 9794,60 грн, медикаменти та перев`язувальні матеріали - 2125 грн, продукти харчування - 11270,27 грн, оплата комунальних та спожитих енергоносіїв - 339,59 грн.

Згідно платіжної інструкції № 198159692 від 21.11.2024 року відповідачем самостійно перераховано на рахунок позивача 100 грн.

Відтак, у зв`язку із самостійною несплатою відповідачем заборгованості у розмірі 83894,67 грн, позивач скерував на адресу місця проживання претензію від 28.11.2024 року № 84/1-964 про стягнення сум.

У зв`язку із несплатою відповідачем витрат, пов`язаних із його утримання, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та порядку діяльності Національної гвардії України, її загальну структуру, функції та повноваження визначені Законом України «Про національну гвардію України» від 13.03.2014 року №876-VII (далі - Закон №876-VII).

Відповідно до статті 1 Закону №876-VII Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 5 Закону № 876-VIIдо складу Національної гвардії України входять: з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, заклади охорони здоров`я та установи, що не входять до складу оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України.

Організаційно Національна гвардія України складається з органів військового управління (головного органу військового управління Національної гвардії України та органів військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України), з`єднань, військових частин (підрозділів), вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я та установ (частина друга статті 5 Закону № 876-VII).

Відповідно до пунктів 3, 6 Розділу І, пункту 1 Розділу VІІІІ Статуту Національної академії Національної гвардії України є вищим військовим навчальним закладом, державної форми власності, підпорядкованим Головному управлінню Національної гвардії України та знаходиться у сфері управління МВС України.

Основною метою діяльності Інституту є освітня діяльність, спрямована на підготовку курсантів (слухачів), ад`юнктів, докторантів для подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Національній гвардії України за державним замовленням.

Фінансування Інституту здійснюється за рахунок коштів загального та спеціального фонду державного бюджету.

Відтак, курсанти, які навчаються в Національній академії Національної гвардії України перебувають на повному державному забезпеченні.

Відповідно до пункту 1 Положення про МВС України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 878 визначено, що МВС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, а тому згідно рішенням Конституційного Суду України № З-РП/99, є уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Крім того, п.п. 50, 55, 56 п.4, п.п 2 п. 5 вказаного Положення визначено, що МВС України організовує в установленому порядку матеріально-технічне та ресурсне забезпечення діяльності апарату МВС України та територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери його управління, Національної гвардії, зокрема приміщеннями, полігонами, засобами зв`язку, транспортними засобами, озброєнням, спеціальними засобами, пально-мастильними матеріалами, обмундируванням, іншими видами матеріально-технічних ресурсів, необхідних для виконання покладених на них завдань, забезпечує формування пропозицій до обсягів державного замовлення на підготовку, перепідготовку та післядипломну освіту фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів для МВС України, Національної гвардії та центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і Координує Міністр, забезпечує на базі навчальних закладів, що належать до сфери управління МВС України, підготовку та професійне навчання кадрів для МВС України, Національної поліції та Національної гвардії.

Поряд з цим, МВС України з метою організації своєї діяльності здійснює добір кадрів в апарат МВС, територіальні органи, заклади, установи і на підприємства, що належать до сфери управління МВС, організовує роботу з підготовки та професійного навчання працівників МВС, поліцейських та військовослужбовців Національної гвардії.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Як встановлено судом у ході розгляду справи, відповідач був відрахований у зв`язку з власним бажанням.

Відтак, у відповідності до частини десятої статті 25 Закону України № 2232-XIIвідповідач зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 (далі - Порядок № 964).

Згідно з пунктом 3, 4 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки.

Відповідно до положень пункту 7 Порядку № 964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх здійснюється у судовому порядку.

Як слідує з матеріалів справи, за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 11.08.2024 року по 22.11.2024 року складає 83894,67 грн, що підтверджується вищезазначеними письмовими доказами, доданими до матеріалів адміністративного позову. Із розрахунком зазначеної суми відповідач був ознайомлений та погодився.

Доказів оскарження встановленої позивачем суми до відшкодування відповідачем не надано, як і обґрунтувань щодо незгоди з заявленою сумою в межах розгляду цієї адміністративної справи.

Крім того, судом враховано, що відповідно до п.1 Контракту, відповідачем (під час його укладання з Національною академію Національної гвардії України) було взято на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходив військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту.

Також 21.11.2024 року відповідачем було підписано заяву-зобов`язання у якій він добровільно погодився відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у Національній академії Національної гвардії Україні та вказав, що із розрахунками згодний.

Доказів того, що відповідач відшкодував витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі до суду не надано, а тому суд доходить висновку, що ці витрати підлягають стягненню з нього в судовому порядку.

Отже, позов Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з утриманням позивача в Національної академії Національної гвардії України, у розмірі 83894,67 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Національної академії Національної гвардії України (майдан Захисників України, буд. 3, м. Харків, Харківська обл., ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення коштів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України витрати, пов`язані з його утриманням у Національній академії Національної гвардії України у період з 11.08.2024 року по 22.11.2024 року у розмірі 83894,67 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович