Справа № 400/1977/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

03 березня 2025 р. № 400/1977/25
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Ярощук В.Г., ознайомившись з

адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаДержавної установи "Миколаївський слідчий ізолятор", вул. Лагерне поле, 5, м. Миколаїв, 54005,
провизнання дій протиправними; стягнення 484687,62 грн,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» (далі відповідач) про:

визнання протиправними дії відповідача не виплати позивачу нарахованого грошового забезпечення за період з 2020-2023 роки в розмірі 484687,62 грн;

стягнення з відповідача на користь позивача нарахованого грошового забезпечення за період з 2020-2023 роки в розмірі 484687,62 гривні.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд встановив, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 у справі № 400/1590/24 позов позивача до відповідача задоволено, зокрема зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення позивача за періоди з 01.01.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 31.12.2023 виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно.

13.08.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчі листи по адміністративній справі № 400/1590/24.

У листі від 27.01.2025 № 20/9-Н-4-25/Н-4 відповідач повідомив позивача, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 у справі № 400/1590/24 йому донараховано грошове забезпечення на суму 484687,62 гривні.

26.08.2024 і 28.08.2024 державними виконавцями Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі вказаних виконавчих листів було відкрито виконавчі провадження, які відповідно до постанов державних виконавців від 27.11.2024 і 12.12.2024 були закінчені. Підставою для їх закінчення зазначено невиконання боржником рішення суду та неможливість його виконання без участі боржника, а також надіслання до Територіального управління державного бюро розслідувань у місті Миколаєві повідомлень про вчинення відповідних кримінальних правопорушень, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України.

У зв`язку з цим, на думку позивача, з метою стягнення з відповідача нарахованої на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 у справі № 400/1590/24 в сумі 484687,62 грн у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», необхідна наявність рішення суду про стягнення коштів з відповідача.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина третя стаття 14 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Виконання судового рішення може відбуватися у добровільному та примусовому порядку, а судовий контроль за виконанням рішення суду здійснює суд, що його ухвалив.

Як слідує із змісту позовної заяви, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 у справі № 400/1590/24 відповідач нарахував грошове забезпечення на суму 484687,62 гривень.

Однак позивач, не погоджуючись з повнотою виконання цього рішення, звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з новим позовом, підставою якого є зміна способу та порядку виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 у справі № 400/1590/24.

Відповідно до частин другою та четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, КАС України встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищезазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тому наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отож судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на викладене суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а.

Даний позов позивача фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме: Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 у справі № 400/1590/24.

Разом із тим, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11.12.2020 у справі № 826/13146/18, вирішуючи подібний спір пов`язаний із виконанням судового рішення, у цій справі поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

За вказаних обставин ініційований позивачем спір не може бути вирішеним як адміністративним судом, так і в інших судових юрисдикціях, оскільки стосується вимог про зобов`язання відповідача виконати у бажаний для позивача спосіб рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 у справі № 400/1590/24, яке набрало законної сили.

Натомість, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача при виконанні рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 у справі № 400/1590/24 порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), чи ініціювати питання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення згідно зі статтю 378 КАС України, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відповідно до пункту 2 частини першої статі 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

З огляду на те, що обраний позивачем спосіб захисту у межах даного позову є способом виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 у справі № 400/1590/24, яке набрало законної сили 06.08.2024, та яким вирішено питання щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Судові витрати у справі відсутні.

Оскільки позовна заява та додані до неї документи подані до суду в електронній формі через електронний кабінет, і відповідач зареєстрував свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд розглянув матеріали справи в електронній формі.

Керуючись статтями 19, 132, 170, 171, 243, 248, 256, 293-295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Розглянути матеріали справи в електронній формі.

2. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами. Копію позовної заяви залишити в Миколаївському окружному адміністративному суді.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на цю ухвалу подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Г.Ярощук