Справа № 320/25603/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 березня 2025 року

м. Київ

справа №320/25603/23

адміністративне провадження № К/990/6457/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, третя особа Державна судова адміністрація України про зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного банку України, третя особа Державна судова адміністрація України про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Позивач звернувся до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року витребувано від Київського окружного адміністративного суду матеріали справи № 320/25603/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, третя особа Державна судова адміністрація України про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року у цій справі залишено без руху.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виправлення описок в ухвалі судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року та в ухвалі судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року у цій справі повернуто скаржнику.

17 лютого 2025 року безпосередньо до Верховного Суду позивач подав касаційну скаргу на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року.

Щодо касаційного оскарження ухвал Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року та від 26 вересня 2024 року Верховний Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

З вищезазначеної процесуальної норми слідує, що ухвали суду першої інстанції можуть бути оскарженні в касаційному порядку, які визначені у вищевказаному переліку, та після їх перегляду судом апеляційної інстанції.

Верховний Суд звертає увагу, що ухвала суду першої інстацнії про залишенння позовної заяви без руху від 31 липня 2024 року не відноситься до вищевказаного переліку, тому скаржник позбавлений процесуальної можливості оскаржити її в касаційному порядку. Щодо ухвали суду першої інстанції від 26 вересня 2024 року слід зазначити, що її скаржник оскаржив в апеляційному порядку, проте ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу було повернуто, тобто перегляд ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку не відбувся, що також позбавляє процесуальної можливості оскаржити ухвали суду першої інстанції від 26 вересня 2024 року в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року та ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року у цій справі.

Щодо касаційного оскарження ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року про витребування справи та ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху слід зазначити наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вичерпний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, визначено у частині третій статті 328 КАС України, до якого віднесено ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

До зазначеного переліку оскаржувані ухвали суду апеляційної інстанції про витребування справи та про залишення апеляційної скарги без руху не віднесені.

Таким чином, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року про витребування справи та ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху касаційному оскарженню не підлягають.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у цій справі.

Щодо касаційного оскарження ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року про повернення апеляційної скарги Верховний Суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку може бути оскаржена, зокрема, ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Отже, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року підлягає касаційному перегляду.

Абзацом другим частини четвертої статті 328 КАС України зазначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Так, поставляючи ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху від 18 листопада 2024 року, суд апеляційної інстанції зазначив, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 296 КАС України, а саме в апеляційній скарзі не зазначено вимоги особи, яка подає скаргу, до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору та не надано копії апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги від 21 січня 2025 року, колегія суддів зазначила, що на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло волевиявлення/уточнена апеляційна скарга, проте апелянтом не було сплачено судовий збір відповідно до вимог ухвали судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року.

Також, як встановив суд апеляційної інстанції, в волевиявленні/уточненій апеляційній скарзі від 16 грудня 2024 року апелянт просив виправити описки в ухвалі судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року та в ухвалі судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року в імені позивача та в найменуванні відповідача.

Колегія суддів зазначила, що не встановлено наявність описок в ухвалі судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року та в ухвалі судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року, у зв`язку з чим суд відмовив в задоволенні клопотання про виправлення описки.

Разом з цим колегія суддів зазначила, що у встановлений строк апелянтом не було виконано вимоги ухвали судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року, у зв`язку з чим суд, застосувавши частину другу статті 298 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 1 частини четвертої статі 169 КАС України, повернув апеляційну скаргу заявникові.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Колегія суддів наголошує, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними положеннями КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Проте на переконання Верховного Суду, подання волевиявлення/уточненої апеляційної скарги, в якій апелянт просив виправити описки в ухвалі судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року та в ухвалі судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року, не свідчить про вчинення належної процесуальної дії у виді сплати судового збору за подання апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 18 листопада 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху, що своєю чергою свідчить про невиконання скаржником своїх процесуальних обов`язків.

В касаційній скарзі скаржник лише висловлює незгоду щодо, як він вважає, безпідставності вимог суду апеляційної інстанції про сплату судового збору за подання апеляційної скарги та зазначає, що Закон України «Про судовий збір» є антиконституційним законом що суперечить статтям 1, 3, 8, 22, 55,130 Конституції і не підлягає виконанню.

Верховний Суд зазначає, що наведені доводи є спробою власного тлумачення щодо конституційності/неконституційності нормативно-правових актів, проте ці доводи є недостатніми щодо указання на неправомірність суду апеляційної інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали про повернення апеляційної скарги.

Отже, за таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги заявникові у зв`язку з несплатою останнім судового збору на виконання вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 18 листопада 2024 року.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

У частині другій цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія зазначеної норми поширюється, зокрема, на оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Таким чином, оскаржуване судове рішення є вмотивованим і таким, що ґрунтується на законі, зокрема положеннях пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України. Правильне застосування судом апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2025 року у цій справі.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, третя особа Державна судова адміністрація України про зобов`язання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко О.В. Кашпур В.М. Соколов