Справа № 480/7499/24
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року Справа № 480/7499/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7499/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови внесення змін та уточнень до відомостей про застраховану особу - ОСОБА_1 в Реєстрі застрахованих осіб та перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням відомостей про заробітну плату в повному обсязі з січня 2001року по грудень 2001року, зазначених в архівній довідці архівного відділу Охтирської районної державної адміністрації №04- 05/153 від 20.03.2024року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області внести зміни до відомостей про застраховану особу - ОСОБА_1 в Реєстрі застрахованих осіб щодо заробітної плати за період з січня 2001року по грудень 2001року в повному обсязі на підставі архівної довідки архівного відділу Охтирської районної державної адміністрації №04-05/153 від 20.03.2024року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 11 квітня 2020року, обчисленої на підставі архівної довідки архівного відділу Охтирської районної державної адміністрації №04-05/153 від 20.03.2024року, внесених змін до відомостей в Реєстрі застрахованих осіб, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 11.04.2020року позивачу було призначено пенсію за віком. В подальшому позивач звернувся до архівного відділу Охтирської районної державної адміністрації та отримав довідку №04-05/153 від 20.03.2024року. 05.04.2024року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою здійснити перерахунок пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату з січня 2001року по грудень 2001року, зазначених в архівній довідці архівного відділу Охтирської районної державної адміністрації №04-05/153 від 20.03.2024року. Проте відповідачем було відмовлено у здійсненні такого перерахунку. Позивач не погоджується з такими діями відповідача, вважає їх протиправними та такими, що порушують його права на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Крім того даною ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області матеріали пенсійної справи позивача.

На виконання вимог суду, представником відповідача через систему "Електронний суд" надано витребувані судом докази. Проте відзиву на позовну заяву, суду надано не було.

Ненадання у встановлений ухвалою суду строк відзиву, суд, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства, кваліфікує як визнання позову.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу з 11.04.2020 року було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 45).

В подальшому, позивач звернувся до відповідача із заявою від 05.04.2024 року, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату, зазначені в архівної довідки від 20.03.2024 року №04-05/153, виданої архівним відділом Охтирської районної державної адміністрації (а.с. 19-20).

Листом від 07.05.2024 року № 1800-0202-8/21957 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, зокрема, повідомило позивача, що за документами, наданими для призначення пенсії, до страхового стажу зарахований, зокрема, період роботи з 27.11.1998 по 09.07.2002 у відділі освіти Охтирської районної державної адміністрації Сумської області. Враховуючи норми статті 40 Закону № 1058-ІV, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії за віком визначений за періоди страхового стажу з липня 2000 року по березень 2020 року за даними реєстру застрахованих осіб. У реєстрі застрахованих осіб, зокрема, за 2001 рік, наявні відомості про нарахований організацію, з якою перебували у трудових відносинах, дохід за вересень та жовтень 2001 року. Відомості про нарахований дохід за періоди з січня по серпень та з листопада по грудень 2001 року у реєстрі застрахованих осіб відсутні. Отже, при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії дохід за періоди з січня по серпень та з листопада по грудень 2001 року врахований з нульовим значенням. При цьому чинним законодавством не передбачено обчислювати заробітну плату за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 на підставі довідок про заробітну плату. Зважаючи на зазначене, для відображення у реєстрі застрахованих осіб доходу за період з січня по серпень та з листопада по грудень 2001 року, організація, з якою перебували у трудових відносинах у 2001 році, має подати до відповідного територіального орган Пенсійного фонду України звіти про суму нарахованого доходу (а.с. 20 (зворотній бік).

Не погодившись з такою відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

У відповідності до п. 4, 5 ч. 1 ст. 16 Закону № 1058-IV, застрахована особа має право: отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі інформацію, що відображає обсяг пенсійних коштів на її накопичувальному пенсійному рахунку в Накопичувальному фонді або індивідуальному пенсійному рахунку в недержавному пенсійному фонді - суб`єкті другого рівня системи пенсійного забезпечення, якщо застрахована особа обрала такий недержавний пенсійний фонд, та стан здійснення пенсійних виплат за формою, встановленою правлінням Пенсійного фонду, та в порядку, визначеному цим Законом; звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Приписами ст. 21 Закону № 1058-IV передбачено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити відомості, зокрема, частина персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону № 1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду серед іншого для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно з ч. 1-2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб визначає Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1 (далі - Положення №10-1).

Пунктом 4 розділу І «Загальні положення» Положення № 10-1 визначено, що Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 5 розділу І «Загальні положення» Положення № 10-1).

Згідно з пунктом 1 розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 10-1 Реєстр застрахованих осіб складається з облікових карток, які включають дані, визначені частиною третьою статті 20 Закону та частиною третьою статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 10-1 до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме, зокрема, персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, особливі умови праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні та із загальнообов`язкового державного соціального страхування, період, який відповідно до законодавства зараховується до страхового стажу без сплати страхових внесків, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно-правових відносинах, проходження служби за відповідний місяць, що подаються страхувальниками у складі звітності; відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомога та компенсація, на які нараховано і з яких сплачено страхові внески), що подаються роботодавцями, - підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Пунктом 3 розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 10-1 визначено, що відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, на кожну застраховану особу заводиться персональна електронна облікова картка, до якої включаються, зокрема, розмір заробітної плати (дохід, грошове забезпечення).

Водночас наявність у системі персоніфікованого обліку (Реєстрі застрахованих осіб) відомостей про періоди трудової діяльності застрахованих осіб у подальшому є підставою для призначення/перерахунку та здійснення пенсійних виплат. У свою чергу, відсутність у Реєстрі відповідної інформації призводить до порушення права застрахованої особи на одержання виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , позивач, зокрема, у період з 27.11.1998 по 09.07.2002 року працював у відділі освіти Охтирської районної державної адміністрації Сумської області (а.с.47-50).

Даний період роботи був зарахований до страхового стажу позивача, що підтверджений розрахунком стажу (а.с. 46).

Проте, відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 07.05.2024 № 1800-0202-8/21957, при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії позивача, дохід за періоди з січня - серпень та з листопада по грудень 2001 року був врахований з нульовим значенням, оскільки у реєстрі застрахованих осіб, зокрема, за 2001 рік, наявні відомості про нарахований організацію, з якою позивач перебував у трудових відносинах, дохід за вересень та жовтень 2001 року, відомості про нарахований дохід за періоди з січня по серпень та з листопад, по грудень 2001 року у реєстрі застрахованих осіб відсутні (а.с. 11,20 (зворотній бік).

При цьому відповідно до розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації від 16.01.2021 № 8-ОД, відділ освіти, культури, молоді та спорту Охтирської районної державної адміністрації з 15.02.2021 року було перейменовано у відділ молоді, спорту, освіти, культури, туризму та охорони здоров`я Охтирської районної державної адміністрації (а.с. 18).

В подальшому, розпорядженням голови Охтирської районної державної адміністрації від 11.05.2021 № 127-ОД, припинено шляхом ліквідації діяльність юридичної особи - відділу молоді, спорту, освіти, культури, туризму та охорони здоров`я Охтирської районної державної адміністрації, тобто останній позбавлений можливості внести зміни до відомостей Реєстру застрахованих осіб (а.с. 17).

Разом з тим, відповідно до архівної довідки від 20.03.2024 № 04-05/153, виданої Архівним відділом Охтирської районної державної адміністрації, у відомостях по нарахуванню і виплаті заробітної плати працівників відділу освіти Охтирської районної державної адміністрації (завідуючий відділом освіти), є дані про нараховану заробітну плату працівника ОСОБА_1 за період з січня 2001 року по грудень 2001 року (включно) (а.с. 19).

Згідно з пунктом 4 розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 10-1 у разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником.

У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили. Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

Отже у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника, законодавством передбачено внесення Пенсійним фондом до облікових карток Реєстру застрахованих осіб змін та уточнень, відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

При цьому неналежний порядок видачі або заповнення документів з вини адміністрації юридичної особи не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на внесення до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо застрахованої особи ОСОБА_1 , шляхом внесення відсутніх відомостей про заробітну плату з січня 2001 року по грудень 2001 року, відповідно до архівної довідки від 20.03.2024 року №04-05/153, виданої архівним відділом Охтирської районної державної адміністрації.

Водночас суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Частиною 1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" також передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином суд зазначає, що при виникненні у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області сумнівів щодо обгрунтованості виданої архівної довідки відповідач має право перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Однак матеріали справи не містять доказів щодо здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області перевірки достовірності відомостей про позивача, зазначених в архівній довідці.

А відтак, позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області внести до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості щодо застрахованої особи ОСОБА_1 , шляхом внесення відсутніх відомостей про заробітну плату з січня 2001 року по грудень 2001 року, відповідно до архівної довідки від 20.03.2024 року №04-05/153, виданої архівним відділом Охтирської районної державної адміністрації.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 11 квітня 2020 року, обчисленої на підставі архівної довідки архівного відділу Охтирської районної державної адміністрації №04-05/153 від 20.03.2024року, внесених змін до відомостей в Реєстрі застрахованих осіб, з урахуванням виплачених сум, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З матеріалів справи судом встановлено, що із заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату, зазначених в архівної довідки від 20.03.2024 року №04-05/153, виданої архівним відділом Охтирської районної державної адміністрації, позивач звернувся до відповідача 05.04.2024 року, тобто до 15 числа місяця, а отже, перерахунок призначеної пенсії повинен проводитися з 01.04.2024 року (а.с. 19-20).

А відтак, враховуючи викладене, дана позовна вимога підлягає задоволенню в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 01.04.2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням внесених відомостей до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідно до довідки від 20.03.2024 року №04-05/153, виданої архівним відділом Охтирської районної державної адміністрації та раніше виплачених сум.

Водночас, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови внесення змін та уточнень до відомостей про застраховану особу - ОСОБА_1 в Реєстрі застрахованих осіб та перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням відомостей про заробітну плату в повному обсязі з січня 2001року по грудень 2001року, зазначених в архівній довідці архівного відділу Охтирської районної державної адміністрації №04- 05/153 від 20.03.2024 року, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували звернення позивача до відповідача із заявою щодо внесення змін до Реєстру застрахованих осіб.

Крім того відповідно до приписів пункту 4 розділу IV Положення № 10-1, внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду, що набрало законної сили.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 200,00 грн., суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

З матеріалів справи суд вбачає, що з метою отримання правничої допомоги позивачем було укладено Договір про надання правничої допомоги від 21.08.2024 р. № б/н (далі по тексту - Договір) з адвокатським бюро "Валентини Розторгуєвої" в особі керуючого Розторгуєвої Валентини Борисівни (а.с. 53-55).

Відповідно до п. 3.1-3.2 Договору, гонорар - винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнт надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором становить 10000 (десять тисяч) грн. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазнач» Додатку 1 до цього Договору.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) № б/н від 03.10.2024 року, відповідно до якого, Виконавець передав, а Клієнт прийняв наступні послуги, станом на 03.10.2024року: зустріч та усна консультація Клієнта, ознайомлення з матеріалами справи - 1200 грн 00 коп. (8000грн. х 15% х 1год. = 1200грн.00коп.); складання позовної заяви - 4000 грн. 00коп. (8000грн. х 50% = 4000грн. 00коп.). Загальна вартість послуг становить 5200 (п`ять тисяч двісті) грн.00коп. (а.с. 56).

Також надано квитанцію до прибуткового касового ордеру від 15.10.2024 року № 3, відповідно до якої за послуги, згідно договору від 21.08.2024 та акту виконаних робіт від 03.10.2024 року сума понесених витрат складає 5 200,00 грн. (а.с. 56(зворотній бік).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічна позиція суду викладена у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2022 року по справі №580/3324/19.

Крім того, Верховним Судом у додатковій постанові від 08 березня 2023 року у справі № 873/52/22 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на викладене, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд виходить з оцінки складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

При цьому суд зазначає, що адміністративна справа №480/7499/24 в силу пункту 2 частини 6 статті 12 КАС України є справою незначної складності та дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім того позовна заява містить невеликий обсяг, а отже адвокатом не докладено надмірних та значних професійних зусиль та навичок для складання позовної заяви.

Крім того до позовної заяви надано лише копії документів, які вже були наявні у позивача. Робота адвоката по наданню доказів на підтвердження правомірності позовних вимог обмежилася лише копіюванням та завіренням наданих позивачем документів.

Таким чином, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи №480/7499/24 є завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, а також враховуючи, що дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала значних витрат часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правничу допомогу, про що свідчать зміст та обсяг позовної заяви, та оскільки судом було частково задоволено позовні вимоги, суд, виходячи з критерію пропорційності, співмірності та реальності, вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 5 200,00 грн. є завищеними та підлягають стягненню з відповідача частково, в сумі 2 000,00 грн.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору у розмірі 968,96 грн., сплаченого відповідно до квитанції від 24.08.2024 року № 0569-1760-4071-3626 (а.с. 21).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ) внести до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості щодо застрахованої особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), шляхом внесення відсутніх відомостей про заробітну плату з січня 2001 року по грудень 2001 року, відповідно до архівної довідки від 20.03.2024 року №04-05/153, виданої архівним відділом Охтирської районної державної адміністрації.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ) здійснити з 01.04.2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), з урахуванням внесених відомостей до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідно до довідки від 20.03.2024 року №04-05/153, виданої архівним відділом Охтирської районної державної адміністрації та раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ) суму судового збору в розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек