Справа № 160/19823/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 березня 2025 рокуСправа №160/19823/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі № 160/19823/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 160/19823/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

За наслідками розгляду зазначеної справи судом було прийнято рішення від 24.09.2024 року, яким з урахуванням ухвали від 04.02.2025 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 08.05.2024 року № 97 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в Тернівському професійному гірничому ліцеї з 01.01.2004 року по 01.08.2004 року та з 05.01.2005 року по 10.01.2005 року за професією «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу по списку № 1 (підземні) проходження строкової військової служби в лавах ЗСУ з 17.04.2005 року по 25.04.2006 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.05.2024 року №1178 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду в даній справі;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.11.2024 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

27.02.2025 року до суду надійшла заява позивача, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №160/19823/24 за вимогою про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи по списку № 1 (підземні), що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період навчання в Тернівському професійному гірничому ліцеї з 01.09.2001 року по 31.12.2003 року за професією «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок».

В обгрунтування зазначеної заяви позивач посилається на те, що він звертався до суду з вимогою зарахувати спірний період до пільгової роботи по списку № 1 так, як маю право на зарахування всього періоду навчання в ліцєї до роботи за спеціальністю, судом в резолютивній частині залишено поза увагою період навчання з 01.09.2001 року по 31.12.2003 року в Тернівському професійному гірничому ліцеї, рішення винесено тільки стосовно періоду навчання з 01.01.2004 року по 01.08.2004 року та з 05.01.2005 року по 10.01.2005 року. З огляду на викладене, просить суд задовольнити вимоги, викладені у заяві.

Розглянувши вказану заяву позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Зважаючи на те, що рішення суду від 24.09.2024 року у даній справі винесено в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні), то і заяву про ухвалення додаткового рішення суд розглядає у письмовому провадженні.

Особливості ухвалення додаткового судового рішення визначені статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, пунктом 1 частини 1 вказаної статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Відтак, законодавець допускає можливість ухвалення додаткового судового рішення, зокрема й у разі, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, не ухвалено рішення.

Зі змісту поданої позивачем заяви слідує, що позовна вимога в частині зарахування ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу роботи період навчання з 01.09.2001 року по 31.12.2003 року в Тернівському професійному гірничому ліцеї залишилась не вирішеною.

Надаючи правову оцінку обставинам, що викладені заявником у заяві про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Так, серед позовних вимог позивача дійсно містяться вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи по списку № 1 (підземні) період навчання в Тернівському професійному гірничому ліцеї з 01.09.2001 року по 10.01.2005 року за професією електрослюсар підземний, машиніст підземних установок.

Однак, як вбачається зі змісту рішення суду в даній справі, вказані вимоги досліджувалися судом та було ухвалено відповідне рішення щодо цього періоду навчання.

Зокрема, щодо періоду навчання позивача в Тернівському професійному гірничому ліцеї з 01.09.2001 року по 10.01.2005 року за професією електрослюсар підземний, машиніст підземних установок до пільгового стажу суд дійшов висновку про наявність у позивача права на врахування всього періоду навчання в Тернівському професійному гірничому ліцеї з 01.09.2001 року по 10.01.2005 року за професією «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок» до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи викладене, суд задовольнив вказані позовні вимоги шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в Тернівському професійному гірничому ліцеї з 01.01.2004 року по 01.08.2004 року та з 05.01.2005 року по 10.01.2005 року за професією «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок». Інші періоди навчання позивача зараховано відповідачем до пільгового стажу роботи.

З вищевикладеного вбачається, що суд задовольнив позовні вимоги щодо зарахування спірного періоду навчання до пільгового стажу роботи позивача лише в частині, а саме з 01.01.2004 року по 01.08.2004 року та з 05.01.2005 року по 10.01.2005 року, а щодо інших періодів навчання позивача суд зазначив, що вона вже зараховані відповідачем до пільгового стажу.

Отже, позовні вимоги щодо зарахування до пільгового стажу роботи періоду навчання в Тернівському професійному гірничому ліцеї з 01.09.2001 року по 31.12.2003 року за професією «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок» судом було досліджено та вирішено питання по суті, та додаткового зазначення в резолютивній частині не потребує.

Позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу роботи періоду навчання в Тернівському професійному гірничому ліцеї з 01.09.2001 року по 31.12.2003 року за професією «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок» суд також дослідив та вирішив відмовити в задоволенні цих позовних вимог, з огляду на те, що з 01.01.2004 року студенти не є застрахованими особами та мають право на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Позивач не заперечує, що в період з 01.01.2004 року по 10.01.2005 року не приймав добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Таким чином, суд погодився з висновками відповідача, що періоди навчання після 01.01.2004 року не зараховуються до стажу під час обчислення розміру пенсії (навчання зараховано до 31.12.2003 року).

Тобто, в рішенні суду суд дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу роботи позивача періоду навчання з 01.01.2004 року по 10.01.2005 року, оскільки позивач не приймав добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а період навчання з 01.09.2001 року по 31.12.2003 року вже зараховано відповідачем до страхового стажу, тому в цій частині спір відсутній. Таким чином, в позовних вимогах щодо зарахування періоду навчання з 01.09.2001 року по 10.01.2005 року до страхового стажу відмовлено (з 01.09.2001 року по 31.12.2003 року з тих підстав, що відсутній спір в даній частині, а з 01.01.2004 року по 10.01.2005 року у зв`язку із тим, що позивач не приймав добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування).

Отже, позовні вимоги щодо зарахування до страхового стажу роботи періоду навчання в Тернівському професійному гірничому ліцеї з 01.09.2001 року по 31.12.2003 року за професією «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок» судом також було досліджено та вирішено питання по суті (відмовлено в задоволенні цієї частини позовних вимог).

Суд наголошує, що в резолютивній частині рішення від 24.09.2024 року зазначено, що адміністративний позов задоволено частково.

Тобто в задоволенні позовних вимог, які не викладені у резолютивній частині рішення судом відмовлено.

Мотивувальна частина рішення містить обгрунтування застосованого способу відновлення порушених прав позивача, в тому числі, що стосуються навчання позивача в Тернівському професійному гірничому ліцеї за професією «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок» саме таким способом захисту.

Суд роз`яснює позивачу його право на оскарження ухваленого рішення суду від 24.09.2024 року в цій справі шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Таким чином, з урахуванням того, що в рішенні суду від 24.09.2024 року було досліджено та вирішено питання, про яке ставиться позивачем у даній заяві, в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити.

Частиною 4 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 241-243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі № 160/19823/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна