Справа № 727/2159/25
Суддя: Одовічен Я. В.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/2159/25
Провадження № 2-а/727/57/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03. 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Гелка А.С.,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Посилався на те, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковника ОСОБА_2 №437 від 27.01.2025 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, не з`явився для уточнення персональних даних до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку або до центру надання адміністративних послуг у встановлений законодавством термін (з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року). Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 11.04.2024 року, що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період.

Із зазначеною постановою він не погоджується та вважає притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним, оскільки не порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказував, що 28.07.2024 року він оновив облікові дані в за стосунку ІНФОРМАЦІЯ_3, перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього.

Йому вже двічі було надано відстрочку. Вдруге відстрочку було надано в листопаді 2024 року до 07.02.2025 року на підставі п.2 ч.3 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Оформивши відстрочку на момент складання протоколу та винесення постанови за діяння, вважає, що підстави для притягнення його до відповідальності усунуто.

Зазначив, що відповідачем не було надано належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів в підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову №437 від 13.02.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Ухвалою суду від 21.02.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відзив обґрунтовано тим, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ №64/2022 від 24.02.2022 року та Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 24.02.2022 року в Україні запровадженого воєнний стан, який діє з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

На час розгляду справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022 визначено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноважень і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 вказаного Закону визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Частиною 3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно п.22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 16.05.2024 року №560, резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.

Відповідно до ч.5 ст.33 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік призовників, військовозобов`язаних, резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вказував, що постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487 було затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно абз.3 п.10-1 Додатку 2 до Порядку призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення №437 було встановлено, що 27.01.2025 року о 18 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним не з`явився для уточнення персональних даних до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку або до центру надання адміністративних послуг у встановлений законодавством термін (з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року).

Своїми протиправними винними діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз.6 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п.22, 25 Постанови №560, вимоги абзацу 7 ч.3 ст.1, абзацу 5 ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII та вимоги додатку 2 до Порядку, що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КпАП України.

При прийнятті вказаної постанови у якості доказів вини вчинення правопорушення було взято до уваги: - протокол від 27.01.2025 року №437 про адміністративне правопорушення; - копію паспорту позивача; - копію витягу з сторінки за стосунку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (ІНФОРМАЦІЯ_3); - дані наявні в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «ІНФОРМАЦІЯ_2»).

ОСОБА_1 уточнення облікових даних було здійснено несвоєчасно, а саме 28.07.2024 року, що підтверджується даними реєстру «ІНФОРМАЦІЯ_2» та копією витягу ІНФОРМАЦІЯ_3.

У контексті вказаних вимог, уточнення даних військовозобов`язаним - це актуалізація наявної в Реєстрі «ІНФОРМАЦІЯ_2» інформації про адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти.

Уточнення облікових даних являлось ситуативною вимогою чинного законодавства і зобов`язувало всіх військовозобов`язаних в період з 18.05.2024 року до 16.07.2024 року особисто вчинити певні дії в один із зазначених способів. Примітка до положення ст.ст.210, 210-1 КпАП України в даному випадку не може бути застосована, оскільки обов`язок уточнити свої персональні дані було покладено саме на позивача.

Вказував, що оформлення відстрочки від призову на військову службу на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не стосується питання уточнення облікових даних, тому подання такої заяви і прийняття за результатами розгляду відповідного рішення не може вважатися уточненням військово-облікових даних

У задоволенні адміністративного позову просив відмовити.

Позивач у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в адміністративній позовній заяві. Зазначив, що його місце проживання та номер мобільного телефону не змінювався. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи провести у відсутності представника відповідача. Просив врахувати правову позицію ІНФОРМАЦІЯ_1 викладену у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення позивачата дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Як було встановлено судом, оператором відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_1 солдатом ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення №437 від 27.01.2025 року. Відповідно до протоколу 27.01.2025 року о 18 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено факт адміністративного правопорушення, а саме: ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним, не з`явився для уточнення персональних даних до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку або до центру надання адміністративних послуг у встановлений законодавством термін (з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року). Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 11.04.2024 року, що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. З 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, який діє станом на момент складання протоколу. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КпАП України.

Протокол містить відмітки (підписи позивача) про отримання останнім копії вищевказаного протоколу, про ознайомлення позивача з його правами та про повідомлення його про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема про те, що розгляд вищевказаної справи про адміністративне правопорушення відбудеться 27.01.2025 року о 17 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).

13.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №437 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним, не з`явився для уточнення персональних даних до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку або до центру надання адміністративних послуг у встановлений законодавством термін (з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року). Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 11.04.2024 року, що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. З 17.03.2014 року, після оприлюднення указу Президента України №303/214 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, який діє станом на момент складання протоколу. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КпАП України (а.с.6-8).

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу(п.п. 12-13 Положення № 154).

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.210-1 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Згідно вимог ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України «Про оголошення мобілізації», затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Таким чином, нормами вказаного Закону визначено 60-денний строк для уточнення облікових даних, останній день строку припадає на 16.07.2024 року.

Згідно пп. 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, зокрема, у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

За змістом спірної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 11.04.2024 року, а саме: в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року останній не уточнив свої облікові дані, чим порушив вимоги Закону під час дії на території України особливого періоду.

Тобто, згідно вимог закону позивач до 16.07.2024 року був зобов`язаний уточнити свої облікові дані.

Як вбачається з наданого представником відповідача витягу ІНФОРМАЦІЯ_3, позивач ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та має відстрочку до 07.02.2025 року. Дані було уточнено 28.07.2024 року, тобто після закінчення терміну, встановленого ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року).

Приміткою у статті 210 КУпАП передбачено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Суд враховує, що примітку до статті 210 КУпАП не може бути застосовано в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів. Відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Враховуючи вищевикладені вимоги закону, а також беручи до уваги вказані обставини, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки останній будучи військовозобов`язаним, не з`явився для уточнення персональних даних до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку або до центру надання адміністративних послуг у встановлений законодавством термін (з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року). Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 була доведена працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 та підтверджується вищезазначеними належними та допустимими доказами.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо позивача та за результатом такого розгляду прийняв законну та обґрунтовану постанову №437 від 13.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Обґрунтовуючи цю постанову, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в адміністративному позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст. 9, 210-1, 235, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 90, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення- відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Одовічен Я.В.