Справа № 440/4285/24
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 березня 2025 року

м. Київ

справа №440/4285/24

адміністративне провадження № К/990/1307/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Соколова В.М.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28 березня 2024 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з 28 березня 2024 року з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року, ухваленим в порядку загального позовного провадження, позов задоволено.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області та ОСОБА_2 , не погодившись з судовим рішенням, подали апеляційні скарги.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подав клопотання про закриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 .

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження задоволено. Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у цій справі закрито. Апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області задоволено. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у цій справі скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

27 жовтня 2024 року засобами поштового зв`язку позивач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2024 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

07 січня 2025 року засобами поштового зв`язку позивач повторно надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2025 року визнано неповажними, зазначені ОСОБА_1 , підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у цій справі. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у цій справі залишено без руху.

Вказану ухвалу скаржник отримав 31 січня 2025 року відповідно до довідки про доставку електронного листа.

10 лютого 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» скаржник заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

В цій заяві зазначено, що вперше позивач звернувся до суду з касаційною скаргою 27 жовтня 2024 року, тобто в межах встановлених строків на касаційне оскарження, проте ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу було повернуто скаржникові. Ухвала про повернення касаційної скарги, з урахуванням положень частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), надійшла 22 листопада 2024 року до Електронного кабінету системи ЄСІТС.

Скаржник вказує, що з 21 листопада 2024 року по 29 листопада 2024 року, ОСОБА_1 перебував на лікарняному, що підтверджується випискою № 12023 із медичної карти стаціонарного хворого, виданої КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька».

Скаржник зазначає, що після виписки зі стаціонарного лікування, стан скаржника не покращився, а тому лікування він проходив фактично до кінця грудня 2024 року, що підтверджується консультативними висновками спеціаліста, у зв`язку з чим у вказаний період скаржник був позбавлений можливості реалізувати своє право на подання касаційної скарги шляхом повторного звернення до суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає наступне.

Так, поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення учасником справи процесуальних дій.

Суд звертає увагу скаржника, що, відповідно до положень статті 329 КАС України, початок перебігу строку на касаційне оскарження пов`язаний з датою проголошення судового рішення, складення його повного тексту або вручення такого учаснику справи.

До заяви про поновлення строку на касаційне оскарження додано копія виписки з медичної картки стаціонарного хворого, які підтверджують перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 21 листопада по 29 листопада 2024 року.

Як встановлено Судом з відомостей автоматизованої системи документообігу суду, копію ухвали Верховного Суду від 21 листопада 2024 року було надіслано до електронного кабінету скаржника в підсистемі «Електронний суд» 21 листопада 2024 року о 23:36.

Частиною шостою статті 251 КАС України передбачено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, враховуючи вищевикладене, скаржник отримав ухвалу Верховного Суду про повернення касаційної скарги 22 листопада 2024 року.

Так, статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Тому виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання касаційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

Отже, наведеними положеннями КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Враховуючи дату отримання копії ухвали Верховного Суду від 21 листопада 2024 року про повернення касаційної скарги та перебування позивача на стаціонарному лікуванні у період з 21 листопада 2024 року по 29 листопада 2024 року, останній міг реалізувати право на касаційне оскарження судових рішень у цій справі у період з 30 листопада 2024 року, тобто на наступний день після закінчення стаціонарного лікування з метою повторного звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою без суттєвих затримок та зайвих зволікань, проте скаржник, звертаючись повторно з касаційною скаргою, допустив значний проміжок часу з моменту його одужання та потворного звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Верховний Суд не бере до уваги консультативні висновки спеціалістів, позаяк ці виписки мають наглядовий характер відповідно до рекомендацій, зазначених у виписці №12023, та не є підтвердженням стану здоров`я. В них відсутня інформація про те, що у вказаний період скаржник перебував на лікуванні чи знаходився у стані, який міг перешкодити займатися звичайними справами та звернутися до суду за захистом свого порушеного права у встановлені процесуальним законом строки.

На переконання колегії суддів, амбулаторне лікування не є перешкодою звернутися за правовою допомогою з метою захисту порушених прав у суді.

Щодо доводів позивача про те, що первинну касаційну скаргу подано у строк, установлений КАС України, Суд звертає увагу на те, що, дійсно, повернення касаційної скарги не позбавляє особу права повторного звернення до Суду у разі, якщо буде усунуто обставини, що стали причиною її повернення, однак право на повторне звернення до Суду повинно бути реалізовано у розумні строки.

У контексті наведеного, з огляду на відсутність доказів існування обставин, які завадили позивачу своєчасно реалізувати своє право на касаційне оскарження, зокрема у час, коли особа не перебувала на стаціонарному лікуванні, Суд констатує відсутність поважних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з чим Суд відмовляє у задоволенні зави про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З урахуванням вищенаведеного у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтями 44, 121, 248, 329, 332, 333, 355, 359 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні ді- відмовити.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у цій справі.

3. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко О.В. Кашпур В.М. Соколов