Справа № 240/14055/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/14055/24

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- скасувати постанову військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді довідки від 01.05.2024 №442 про визнання ОСОБА_1 обмежено придатним як таку, що не відповідає вимогам чинного на момент її прийняття законодавства;

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_2 направити його на проходження повторного ВЛК відповідно до чинного законодавства з метою проведення усіх необхідних досліджень та визначення рівня придатності за станом здоров`я до проходження військової служби.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представниця позивача вказала, що він пройшов медичний огляд за результатами якого військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 його визнано обмежено придатним для проходження військової служби, втім отримана копія довідки військово-лікарської комісії №442 від 01.05.2024 не відповідає чинному законодавству. Така копія довідки виготовлена з оригіналу, який не має обов`язкових реквізитів документа, відповідно до ДСТУ 4163:2020 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів". Крім того наголошує, що постанова військово-лікарської комісії у вигляді довідки №442 від 01.05.2024 містить неповні дані, не відображає реальний стан здоров`я позивача.

Ухвалою суду від 05.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

22.08.2024 від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ТЦК) надійшов до суду відзиву на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність. Вважає доводи представника позивача необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки довідка №442 від 01.05.2024 має усі визначені реквізити, зокрема підпис голови та секретаря комісії, гербову печатку ТЦК. Крім того, на зворотному боці вказаної довідки міститься підпис позивача та власноруч зроблений напис "З рішенням ВЛК згоден" та дата ознайомлення з вказаною довідкою. Разом з тим, матеріали справи містять медичні документи, в яких вказані висновки, підписи та печатки лікарів, які здійснювали огляд позивача відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджено наказ Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстровано в Міністерстві юстиції України №1109/15800 від 17.11.2008 (далі - Положення №402).

28.08.2024 від представниці позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить не враховувати викладені доводи представника відповідача, оскільки такі не спростовують факти невідповідності оскаржуваної постанови ВЛК у вигляді довідки №442 від 01.05.2024.

Другий відповідач - Військова частини НОМЕР_1 не скористалась своїм обов`язком подання відзиву на позов, отже суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів.

Положення ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, судом встановлено наступне.

З метою визначення придатності до військової служби ОСОБА_1 в Збройних Силах України за станом здоров`я під час проходження військової служби направлено на військово-лікарську комісію, яка провела медичний огляд позивача.

За результатами медичного огляду позивачу, встановлено наступні діагнози: "Складний міопічний астигматизм з різницею рефракції у двох головних меридіанах 1,5 В з рефракцією в меридіані найбільшої аметропії (-)9,0 правого ока. Складний міопічний астигматизм з різницею рефракції у двох головних меридіанах 1,25 В з рефракцією в меридіані найбільшої аметропії (-)5,5 лівого ока. Рефракційна амбліопія обох очей".

Відповідно до висновку лікаря офтальмолога, виданого за результатами обстеження того ж дня, від 01.05.2024 діагноз такий: "Складний міопічний астигматизм з різницею рефракції у двох головних меридіанах 1,5 В з рефракцією в меридіані найбільшої аметропії (-)9,0 правого ока. Складний міопічний астигматизм з різницею рефракції у двох головних меридіанах 1,25 В з рефракцією в меридіані найбільшої аметропії (- )6,75 лівого ока. Рефракційна амбліопія обох очей".

Позивач не погоджується із висновками військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) та вважає, що постанова військово-лікарської комісії у вигляді №442 від 01.05.2024 містить неповні дані, не відображає реальний стан його здоров`я.

З метою перегляду висновків ВЛК, які оформлені довідкою №442 від 01.05.2024 позивач звернувся із заявою до Голови військово-лікарської комісії ТЦК, в якій просив переглянути щодо придатності для проходження військової служби і направити на повторний медичний огляд та провести його, з метою уточнення діагнозу, усіх його показників та визнання придатності за станом здоров`я до проходження військової служби.

Відповіді на подану заяву позивач не отримав, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року (далі - Закон №2011-ХІІ).

Соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі (ст.1 Закон № 2011-ХІІ).

Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 (далі - Положення №402, чинного на момент виникнення спірних правовідносин) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Відповідно до пункту 3.1. глави 3 розділу II Положення №402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

Згідно з пунктом 3.2. глави 3 розділу II Положення №402 повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення.

Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

Повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення (п. 3.2. гл. 3 розділу II Положення №402).

Особи, звільнені з військової служби, визнані непридатними до військової служби, можуть повторно оглядатися ВЛК районних, міських ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку після обов`язкового обстеження у спеціалізованих закладах охорони здоров`я з метою підтвердження або зміни встановленого діагнозу. Направляє на обстеження лікар - член ВЛК районного, міського ТЦК та СП, про що вносить відповідний запис у реєстр ЕСОЗ. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою II додатка 1 до цього Положення, а тих, які мають офіцерські звання,- за графою III додатка 1 до цього Положення (п. 3.3. глави 3 розділу II Положення №402).

Пунктом 3.4. глави 3 розділу II Положення №402 передбачено, що перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту "В" (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту "С" (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.

Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.

Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний прибуває на медичний огляд ВЛК з результатами рентгенологічного обстеження органів грудної клітки.

ЕКГ виконується після 40-річного віку та за наявності медичних показань. Інші лабораторні та інструментальні дослідження виконуються за показанням.

Відповідно до пункту 3.5. глави 3 розділу II Положення №402 до початку проведення медичного огляду ТЦК та СП отримує дані від органів соціального забезпечення щодо осіб з інвалідністю.

Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 "Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Зазначені документи, а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

Згідно з пунктом 3.6. глави 3 розділу II Положення №402 картка обстеження та медичного огляду на солдатів, матросів, сержантів і старшин зберігається у ТЦК та СП до чергового огляду, а на офіцерів, прапорщиків (мічманів) у їх особових справах - постійно.

Пунктом 3.8. глави 3 розділу II Положення №402 передбачено, що постанови ВЛК ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу.

Постанова ВЛК ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби, прийнята в облікових цілях в мирний час, дійсна протягом п`яти років з дня закінчення медичного огляду.

Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.

Якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного, за його зверненням або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням керівника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення) у трьох примірниках, які не пізніше десятиденного строку з дня закінчення медичного огляду та перевірки ВЛК обласних (Київського та Севастопольського міських) ТЦК та СП, направляються на затвердження до штатних ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи.

При медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту: "Придатний", до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (абз.14 п.20.3 гл.3 розділу II Положення №402).

При цьому, у додатку 1 до Положення №402 вказано назви хвороб/станів здоров`я і їхнє співвідношення з придатністю чи непридатністю до служби. При цьому перелік захворювань/станів здоров`я, які дають можливість бути непридатним до військової служби у мирний час, є значно ширшим, ніж у воєнний.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до довідки ВЛК №442 від 01.05.2024 позивача визнано обмежено придатним до військової служби.

Натомість, позивач посилається на протиправність висновку ВЛК з підстав наявності у нього хвороб, які виключають придатність до військової служби, вважає, що постанова ВЛК у вигляді довідки №442 від 01.05.2024 містить неповні дані та не відображає реальний стан його здоров`я.

При цьому, суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у цій категорії справ. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 дійшов правового висновку про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на відповідне Положення. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

Суд відзначає, що позивач не був позбавлений права звернутися до ЦВЛК для перегляду висновку або надати лікарям ВЛК свої медичні документи, що свідчать про наявність захворювань, які унеможливлюють проходження ним військової служби за станом здоров`я. Відповідно до Положення №402 ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК.

Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач звертався до ЦВЛК для перегляду висновку ВЛК.

Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію конкретних статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду. Суд не може здійснювати власну оцінку обґрунтованості прийняття певного висновку, оскільки, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка обґрунтованості висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що придатний чи не придатний (обмежено придатний) до військової служби. У той час, суди вправі перевіряти законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Крім того, як свідчать матеріали справи на виконання вимог ухвали суду від 05.08.2024 ТЦК надіслав оригінал постанови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді довідки від 01.05.2024 №442 про визнання ОСОБА_1 обмежено придатним. Така довідка містить підпис, прізвище та ініціали голови ВЛК та секретаря ВЛК комісії та скріплена гербовою печаткою ТЦК у встановленому порядку. Крім того, на зворотному боці вказаної довідки міститься підпис позивача та власноруч зроблений напис "З рішенням ВЛК згоден" та дата ознайомлення з вказаною довідкою, якою значиться - 01.05.2024.

Тобто, за змістом дослідженої довідки, судом не встановлено порушення процедури проведення військово-лікарської експертизи, окремі думки голови або членів комісії також відсутні.

При цьому, як вже зазначалося, у разі наявності сумніву у позивача щодо правильності ступеня його придатності до військової служби, він мав право звернутися до ВЛК вищого рівня, чи Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідної постанови. Позивач до комісії вищого рівня не звертався, доказів протилежного суду не надано.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позивачем та представленими ним доказами наразі не доведено неправильність інформації викладеній у оскаржуваній довідці ВЛК, якою позивача визнано обмежено придатним до військової служби.

Водночас, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови ВЛК, яка оформлена довідкою від 01.05.2024 № 442, не підлягають задоволенню, оскільки оскарженню у судовому порядку, за приписами пункту 2.4.10. розділу І Положення № 402 підлягають тільки постанова ВЛК регіонів та постанови ЦВЛК.

Таким чином, враховуючи викладене, слідує висновок, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставам прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.

При цьому, суд також враховує інші аргументи та доводи позивача, зазначені у позові, однак зауважує, що вони не мають визначального впливу на правильне вирішення судом позовних вимог у спірних правовідносинах, оскільки встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору про відмову у задоволенні позову.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи викладене, підстави для визнання оскаржуваного рішення таким, що не відповідає вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.2 ст. 2 КАС України відсутні.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч.1-2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.1-2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи на відмову в задоволенні позову, питання про розподіл судових витрат позивача судом не вирішується.

Керуючись ст. ст.241-246,250, 262 КАС України,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 .РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 . НОМЕР_4 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 28 лютого 2025 р.

28.02.25