Справа № 160/7406/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2024 року Справа № 160/7406/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.
за участі секретаря судового засіданняОсуховської Ж.С.
представника позивача представника відповідачаДружини Т.Г., Ферафонтова Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу №160/7406/24 за адміністративним позовом Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-
21.03.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому позивач просить суд:
Вказане податкове повідомлення-рішення позивач вважає неправомірним, оскільки під час дії воєнного стану не підлягає нарахуванню та сплаті плата за землю, також не можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання штрафні санкції за таку несплату.
Позивач зауважив, що через військову агресію російської федерації проти Україні до Податкового кодексу України щодо порядку справляння плати за землю (підрозд 1 розд. XX Податкового кодексу України доповнено новими п.п. 69.14-69-15, відповідно до яких тимчасово, з 1 березня 2022 року по 31 грудня наступного за роком, у якому буде припинено воєнний стан, не підлягають нарахуванню та сплаті земельний податок й орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності, за землі та паї: що розташовані на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, і перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних чи юридичних осіб, перелік яких визначає Кабінет Міністрів України; які визначено як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.
Позивач зазначив, що внесено зміни до п. 129.9 Податкового кодексу України, й за новою редакцією п.п. 129.9.7 п. 129.9 ст. 129 Податкового кодексу України пеня не підлягає нарахуванню, а нарахована пеня підлягає анулюванню в разі вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою внаслідок уведення воєнного, надзвичайного стану.
Враховуючи наведене, земельний податок у 2022 році не підлягає нарахуванню та сплаті з березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому буде припинено воєнний стан; не підлягають застосуванню й пеня та штрафи до платників податку, у яких земельні ділянки, які є об`єктом оподаткування земельного податку, розташовані на визначених територіях. Відповідно до п. 102.9 Податкового кодексу України, на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупинено перебіг строків, визнаних Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Також, позивач вказав, що згідно з положеннями п. 52 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не зараховуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірними-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість акцизного податку, рентної плати.
Штрафні санкції застосовані до позивача відповідачем нараховано за період з 30.03.2019 р. по 09.09.2022 р. Дія карантину, встановлена Кабінетом Міністрів України на всій території України постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на тер України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої вірусом SARS-СоV2» №211 від 11.03.2020 р. і наразі продовжена до 30.04.2023 р. постановою Кабінету Міністрів України №1423 від 23.12.2022 р. Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120 від 15.03.2022 р. передбачає особливості справляння податку під час дії воєнного стану. Так, у відповідності до п. 69.1 Податкового кодексу України, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітностей тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
30.04.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти позову та вказав, що податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим та винесеним з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні, а твердження позивача на неправомірність застосування до нього штрафних санкцій за несвоєчасну сплату земельного податку за лютий 2019 року є необгрунтованим, оскільки нормами Податкового кодексу України передбачено не застосування штрафних санкцій під час дії карантину лише за період березень -квітень 2020 року, в той час як до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова» застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату земельного податку за лютий 2019 року, тобто до введення на території України воєнного стану.
10.06.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій викладено доводи, аналогічні доводам, приведеним в позовній заяві.
02.07.2024 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких ним зазначено, що при граничному терміні сплати 30.09.2019 фактична сплата позивачем зобов`язання із земельного податку відбулась з 30.03.2019 по 30.12.2022 (включно), тобто із затримкою більше ніж 30 календарних днів, що підтверджує правомірність винесеного податкового повідомлення- рішення.
Представник позивач в судовому засіданні 26.09.2024 позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні 26.09.2024 проти позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у їх задоволенні.
Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Державне підприємство «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» зареєстровано як юридична особа 16.08.1993 р., перебуває на податковому обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.
Як видно з акта від 26.01.2024 №53/32-00-04-04-02-06-14308368, перевіркою встановлені порушення позивачем п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України - несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання із земельного податку за лютий 2019 року у сумі 4174192,65 грн. (із затримкою більше 30 календарних днів).
З наведеного видно, що при граничному терміні сплати земельного податку - 30.03.2019, фактична сплата здійснена протягом 13.09.2022 - 30.12.2022.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.
Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції Українита законів України.
Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску (п. 46.1 ст. 46 ПК України).
У відповідності до положень ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо.
Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно із приписами п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством; виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки.
Статтею 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову деклараціюна поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 ПК України).
Тобто, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації сума податкового зобов`язання по платі за землю підлягає сплаті протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, що відповідає положенням п.287.3 ст.287 ПК України (в т.ч. в редакції, чинній на момент виникнення у позивача обов`язку по сплаті самостійно визначеного ним податкового зобов`язання).
За змістом п. 11 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).
Пунктом 124.1 статті 124 ПК України (в редакції, чинній з 01.01.2021 р.) встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
У відповідності до п. 124.2 та п. 124.3 ст. 124 ПК України (в редакції, чинній з 01.01.2021), діяння, передбаченіпунктами 124.1, 124.1-1цієї статті, вчинені умисно, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.
Діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.
З наведеного видно, що при граничному терміні сплати земельного податку - 30.03.2019, фактична сплата здійснена позивачем протягом 13.09.2022 - 30.12.2022.
Порушення термінів сплати (перерахування) грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПК України, передбачає фінансову відповідальність у вигляді накладення штрафу у розмірах, встановлених ст.124 ПК України.
Таким чином, суд доходить до висновку, що податковим органом правомірно накладено на позивача штраф у сумі 2087096,34 грн, що дорівнює 50% від несвоєчасно погашеного податкового боргу з земельного податку у розмірі 4174192,65 грн..
Мотивуючи свою позицію щодо протиправності спірного податкового повідомлення-рішення, ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» посилається на Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 р. та постанову Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №211 від 11.03.2020 р.
Стосовно посилань позивача на внесені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15.03.2022 р. (далі Закон №2120-ІХ) зміни щодо порядку справляння плати за землю (п. п. 69.14 69.15 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України).
Відповідними змінами, зокрема, змінено питання щодо нарахування та сплата земельного податку за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому буде припинено воєнний стан, та передбачено, що:
«Тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України».
Одночасно із цим, суд вважає посилання позивача на вищезазначені норми безпідставними, оскільки проведена відповідачем камеральна перевірка стосувалася не погашення податкових зобов`язань позивача, які виникли до введення на території України воєнного стану, тобто до 24.02.2022 р., а саме: несвоєчасна сплата ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» земельного податку за лютий 2019 року.
Таким чином, з огляду на те, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято за результатами перевірки сплати позивачем узгодженої суми земельного податку за лютий 2019 р. (тобто до введення в дію воєнного стану на території України), норми п.п. 69.14 69.15 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України в межах спірних правовідносин не підлягають застосуванню.
При цьому, посилання позивача на положення ст. 129 ПК України суд також вважає недоречними, оскільки цією нормою врегульовано питання нарахування та погашення пені, в той час як за оскарженим податковим повідомленням-рішенням до підприємства лише прийнято рішення на підставі п. 124.3 ст. 124 ПК України щодо застосування штрафної санкції у вигляді штрафу.
Щодо посилань позивача на застосування норм ПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) слід зазначити таке.
За результатами камеральної перевірки ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» встановлено несвоєчасну сплату до бюджету узгодженого податкового зобов`язання по земельному податку за лютий 2019 року, тобто до дії карантинних норм законодавства.
За порушення термінів сплати (перерахування) грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПК України, передбачено фінансову відповідальність у вигляді накладення штрафу у розмірах, встановлених ст.124 ПК України.
Під час дії карантину були внесені зміни до Податкового кодексу України щодо нарахування та сплати земельного податку та не застосування штрафних санкцій лише за березень-квітень 2020 року.
Так, відповідно до пункту 52.4 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України, не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.
При цьому у разі подання таких податкових декларацій з підстав, визначених цим підпунктом, до таких платників податків не застосовуються санкції, визначені статтею 50 цього Кодексу, та штрафні санкції згідно з вимогами пункту 120.2 статті 120 цього Кодексу, за внесення змін до податкової звітності в частині збільшення податкових зобов`язань з плати за землю за податковий період квітень 2020 року.
Установлено, що платники плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності), які визначають податкові зобов`язання із плати за землю на підставі податкових декларацій, сплачують податкове зобов`язання зі сплати плати за землю за податковий період квітень 2020 року у повному обсязі за місцезнаходженням земельної ділянки у строк до 30 червня 2020 року без нарахування пені та штрафних санкцій, передбачених цим Кодексом за порушення термінів сплати податкових зобов`язань щодо загальних термінів сплати податкового зобов`язання за такий період.
З урахуванням вищенаведеного, суд відхиляє доводи позивача щодо неправомірності застосування контролюючим органом до ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» штрафних санкцій за несвоєчасну сплату земельного податку за лютий 2019 року, оскільки нормами Податкового кодексу України передбачено не застосування штрафних санкцій під час дії карантину лише за період березень квітень 2020 року, в той час як до ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату земельного податку за лютий 2019 року.
Таким чином, доводи позивача про наявність підстав для визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення в ході судового розгляду цієї справи не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 139, 160, 161, 162, 163, 167, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення відмовити в повному обсязі.
Розподіл судових витрат між сторонами не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07 жовтня 2024 року.

Суддя О.В. Царікова