Справа № 560/6889/24
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6889/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

03 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною, скасування постанови та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову ВЛК оформлену довідкою № 477 від 31 січня 2024 року;

- зобов`язати військово-лікарську комісію військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути документи лейтенанта ОСОБА_1 та прийняти відповідну постанову.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до невірного вирішення справи, подав апеляційну скаргу.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що травма ОСОБА_1 виникла під час дій останнього, пов`язаних із захистом Батьківщини, а тому визначене відповідачем формулювання обставин отримання травми: «Травма, ТАК пов`язана з виконанням обов`язків військової служби» є невірним.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 19.02.2023 №50 молодший лейтенант ОСОБА_1 , інструктор відділення підготовки інженерних підрозділів центру підготовки підрозділів вважається таким, що вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 19.02.2023 №54 молодший лейтенант ОСОБА_1 , інструктор відділення підготовки інженерних підрозділів центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 вважається таким, що прибув у службове відрядження для проведення підготовки військовослужбовців інженерно-саперних підрозділів, терміном на 30 діб з 19 лютого по 20 березня 2023 року.

За змістом витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.03.2023 №109 «Про організацію практичних занять з використанням вибухових речовин», для проведення практичних занять з використанням вибухових речовин вогневим і електричним способами підривання, а також підривання ґрунтів і скельних порід призначено керівником заняття інструктора відділення підготовки інженерних підрозділів ЦПП військової частини НОМЕР_2 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 . Керівнику заняття наказано організувати практичні заняття з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_3 залученими до підготовки з використанням вибухових речовин та засобів підривання за темами: «Практичне підривання зарядів вогневим способом підривання» - 07.03.2023, «Практичне підривання зарядів електричним способом підривання» - 08.03.2023 та «Практичне підривання ґрунтів і скельних порід» - 09.03.202.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14.03.2023 №118 «Про організацію практичних занять з використанням вибухових речовин» для проведення практичного заняття з використанням вибухових речовин електричним способом підривання призначено керівником заняття інструктора відділення підготовки інженерних підрозділів ЦПП військової частини НОМЕР_2 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 . Керівнику заняття наказано організувати практичні заняття з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_3 залученими до підготовки з використанням вибухових речовин та засобів підривання за темою: «Підготовка до знищення та знищення артилерійських боєприпасів, боєприпасів до стрілецької зброї, ручних гранат та пострілів до гранатометів. Заходи безпеки» - 15.03.2023.

В акті проведення спеціального розслідування випадку травмування (нещасного випадку), форма НВ-2, затвердженого 20.03.2023 тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_3 , зазначено, що випадок стався 15.03.2023 о 11.30 год. з інструктором відділення підготовки інженерних підрозділів центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_2 молодшим лейтенантом ОСОБА_1 на території військового містечка № НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 ) військової частини НОМЕР_3 . Нещасний випадок трапився під час проведення практичного заняття з використанням вибухових речовин електричним способом підривання. Керівник заняття молодший лейтенант ОСОБА_1 15.03.2023 після інструктажу особового складу по заходах безпеки, близько 9.20 почав виконувати заходи щодо підготовки та перевірки електродетонатора ЕДПр та проводу СПП-2 (саперний провід польовий) для організації електромережі. О 09.30 у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги усі практичні роботи були припинені. Після завершення повітряної тривоги, близько 11:30 молодший лейтенант ОСОБА_1 разом з помічником інструктора солдатом ОСОБА_2 , відійшовши від особового складу продовжив виконувати заходи перевірки електродетонатора ЕДПр згідно встановленого порядку, а саме - взявши один електродетонатор він перевірив його на наявність дефектів, після чого опустив його у заздалегідь підготовлену ямку, яку накрив лопатою, далі під`єднав його до підривної машинки « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка показала справність електричного ланцюга електродетонатора ЕДПр. Виконавши перевірку молодший лейтенант ОСОБА_1 від`єднав електродетонатор ЕДПр від відривної машинки « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зняв лопату з ямки, правою рукою тримаючи за провід (довжиною близько 1м.) почав його витягувати, та намагаючись притримати електродетонатор підхопив його лівою рукою за підривну частину та в цей час відбувся його підрив. Молодша сестра анестезист сержант ОСОБА_3 , виконуючи обов`язки у складі бригади медичного забезпечення, в 11:40 після вибуху почув, що його кличуть до місця події, по дорозі 02).

Причиною вказаної події зазначено, що в ході перевірки електродетонатора ЕДПр перед проведенням практичного заняття відбувся його підрив, внаслідок статичного струму, через що молодший лейтенант ОСОБА_1 отримав мінно-вибухову травматичну ампутацію зап`ястку та кисті лівої кінцівки, термічний опік голови та шиї першого ступеня.

У висновках комісії щодо осіб, які допустили порушення законодавчих та інших нормативно-правових актів, внаслідок яких стався нещасний випадок зазначено, що нещасний випадок є таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, підпадає під перелік, визначений ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за яких військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 15.03.2023 №80 молодший лейтенант ОСОБА_1 , інструктор відділення підготовки інженерних підрозділів центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , вважається таким, що вибув у військову частину НОМЕР_5 АДРЕСА_1 .

У довідці військової частини НОМЕР_3 від 04.04.2023 №823 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) молодшого лейтенанта ОСОБА_1 зазначено, що травму отримано військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби внаслідок статичного струму в ході перевірки електродетонатора ЕДПр.

Відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_6 від 23.01.2024 позивача направлено на медичний огляд військово-лікарською комісією до військової частини НОМЕР_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

У довідці військово-лікарської комісії (гарнізонної, довідка військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2024 №477) зазначено, що «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Довідка про обставини травми видана командиром військової частини НОМЕР_3 від 04.04.2023 №823».

Позивач, не погоджуючись з таким формулюванням та вважаючи, що в довідці має бути вказано «Травма, Так пов`язана із захистом Батьківщини», звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відстутність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок

За змістом частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, затверджено «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

За визначенням, наведеним у пункті 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза- це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.

Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.

Підпунктом 2.4.4 пункту 2.4 розділу ІІ Положення №402 визначено, що на ВЛК регіону покладаються, зокрема, обов`язки з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.

Пунктом 2.4.5 розділу І Положення №402 закріплено, що ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників.

Підпунктами 2.3.5 та 2.4.10 пунктів 2.3, 2.4 розділу І Положення №402 передбачено, що постанови ВЛК регіонів та ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення №402 встановлено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

За правилами пункту 1.2 розділу ІІ Положення №402 розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

У п. 1.4 розділу ІІ Положення №402 зазначено, що медичний огляд контингентів, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення, проводиться в порядку, визначеному таблицею.

Як вбачається із пункту 3.8 розділу ІІ Положення №402 за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов: «Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Обмежено придатний до військової служби»; «Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю (вказати спеціальність)»; «Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю (вказати спеціальність)»; «Придатний до військової служби».

Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення (20.1-20.2 розділу ІІ Положення №402).

Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.

Згідно з пунктом 20.3 розділу ІІ Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються, зокрема, постанови про: а) «Придатний»; б) «Непридатний»; в) «Потребує»; г) «Обмежено придатний до військової служби» (Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах); ґ) «Тимчасово непридатний».

У разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення (пункту 21.1 Положення №402).

При медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених військовими комісаріатами, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми) (пункт 21.4 Положення №402).

Пунктами 21.2, 21.5, 21.7 глави 21 розділу ІІ Положення №402 закріплено, що причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Пунктом 21.5 Положення №402 визначено формулювання про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, зокрема:

- «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

- «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні

- «Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, не діагностовані при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу), і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (травм, контузій, каліцтв), якщо вони одержані до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом і військова служба не вплинула на вже наявні наслідки поранення (травми, контузії, каліцтва) і придатність до військової служби.

Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:

а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

б) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

Постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до «Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 №36 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.02.2001 за №169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Так, відповідно до наявної у справі довідки Військової частини НОМЕР_3 від 04.04.2023 №823 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , травму отримано військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби внаслідок статичного струму в ході перевірки електродетонатора ЕДПр.

Згідно з листом командира військової частини НОМЕР_6 від 23.01.2024 позивача направлено на медичний огляд військово-лікарською комісією до військової частини НОМЕР_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

У довідці військово-лікарської комісії (гарнізонної, довідка військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2024 №477) зазначено, що «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Довідка про обставини травми видана командиром військової частини НОМЕР_3 від 04.04.2023 №823».

Між тим, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які свідчать про безпосередню участь позивача у бойових діях на момент, коли стався нещасний випадок.

Разом з цим, колегія суддів наголошує, що за відсутності порушення процедури прийняття таких висновків, суд не може оцінити неправомірність таких рішень.

В той же час, сама процедура проходження медичного обстеження позивачем під час обстеження ВЛК не оскаржується.

При цьому, вимог щодо необхідних документів для встановлення причинного зв`язку захворювання військовослужбовця, на відмінну від встановлення причинного зв`язку травм, каліцтва, поранень законодавством не встановлено. Тобто таке встановлення відбувається виключно за медичними даними з урахуванням часу виникнення захворювання.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.02.2021 року у справі №820/5570/16, при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються висновки за результатами медичного огляду, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності такого висновку виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку щодо стану здоров`я лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, зокрема на підставі Положення №402.

Тобто, суд не наділений повноваженнями змінювати висновок експертизи, замінюючи у такий спосіб висновки відповідних експертів.

В свою чергу, чинним законодавством передбачено алгоритм дій особи у разі незгоди з постановою ВЛК, який полягає у проведенні відповідних експертиз комісіями вищого рівня та прийнятті рішення за наслідками проведення цих експертиз.

Внесення змін у постанову ВЛК, що оформлена свідоцтвом про хворобу, означає внесення даних у відповідне свідоцтво без проведення відповідного дослідження, що є протиправним.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку ВЛК про причинний зв`язок поранення, позивач мав право звернутись до ВЛК регіону щодо перегляду рішення ВЛК військової частини, яка наділена таким правом.

Зокрема, абзацом 4 підпункту 2.4.5 пункту 2.4 розділу І Положення №402 визначено, що ВЛК регіону має право: приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК.

У разі незгоди з рішенням ВЛК регіону таке рішення може бути оскаржено до Центральної військово-лікарської комісії (далі ЦВЛК).

Остаточне рішення про придатність чи непридатність військовослужбовця до військової служби, та про причинний зв`язок поранення, може бути прийнято ЦВЛК.

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

Згідно з підпунктом 2.3.4 пунктом 2.3 розд. І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Однак, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 звертався до ВЛК регіону та ЦВЛК для перегляду висновку відповідача та скористався своїм правом на проведення повторного медичного огляду щодо причинного зв`язку поранення.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 висловив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом з цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставам прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Отже, суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку діагнозу позивача, зокрема періоду його виникнення, оскільки означені питання є дискреційними повноваженнями ВЛК та інших спеціалізованих експертних установ. У межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям лікарів-членів різних ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та їх причинно-наслідкового зв`язку.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстнації про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Матохнюк Д.Б.