Справа № 127/4547/25
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/4547/25
Провадження № 2-а/127/28/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2025 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Решкатюк Л.О.,

адвоката Виноградського А.П.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом адвоката Виноградського Антона Павловича, поданим в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 3992571 від 02.02.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Виноградський А.П. звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 та просить скасувати постанову винесену інспектором 2 взводу 4 рота 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Кобильняком Святославом ІвановичемЕНА № 3992571 від 02.02.2025 року.

Позов мотивовано тим, що вказаною постановою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП.

Адвокат зазначає, що вищевказана постанова є незаконною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки в оскаржуваній постанові вказано, що зупинку було здійснено водієм ОСОБА_2 , а саму постанову складено на позивачку ОСОБА_1 . Особа зазначена у постанові водія ОСОБА_2 позивачці невідома. Крім того, Правила дорожнього руху у редакції, чинній на дату винесення постанови, не містять знаку 5.38.

Ухвалою суду від 12.02.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

10.02.2025 на адресу суду надійшов відзив з додатками та відеозаписом від представника позивача Липовської Н.Ю.

Адвокат Виноградський А.П. в судовому засіданні заявлений позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача Липовська Н.Ю. в судове засідання не з`явилась, однак у поданому відзиві остання просила відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення адвоката, повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі (п. 15.1 ПДР України).

Так, відповідно до ч. 6 ст. 122 КУпАП, зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" , тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту постанови серії ЕНА № 3992571 встановлено, що 02.02.2025 о 20:58 год. у м. Вінниці по вул. Пирогова 155, водій ОСОБА_2 здійснила зупинку на місці, що позначено дорожнім знаком 5.38 (місце для зупинки) з додатковою табличкою до нього 7.17 (для осіб з інвалідністю), чим порушила п. 33 ПДР України, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 122 КУпАП.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення відповідач, як посадова особа УПП у Вінницькій області, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення. Разом з тим, доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучено та не надано суду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч. 1-3,5-6 ст. 121, ст.ст. 121-1, 121-2, ч.1-3 ст. 122, ч.1 ст. 123, ст.ст. 124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Оглянувши відзив та додані до нього фотокопії з відеозаписом, судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно здійснила зупинку транспортного засобу з порушенням ПДР України. Однак, при розгляді справи інспектором поліції було невірно зазначено анкетні дані особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Так у постанові зазначено, що порушення вчинено ОСОБА_2 , тобто іншою особою.

Суд приймає до уваги, що у постанові можуть допускатись помилки під час її складання, які не є суттєвими та не впливають на суть правопорушення. Разом з тим, зазначення в постанові анкетних даних іншої особи є недопустимим.

Крім того, Правила дорожнього руху у редакції, чинній на дату винесення постанови, не містять знаку 5.38.

Так, у Розділі 33 «Дорожні знаки» ПДР наявні знаки 5.38.1 і 5.38.2 «Пішохідний перехід», а табличка 7.17 «Особи з інвалідністю» застосовується із знаками 5.42.1, 5.42.2 і 5.43 для позначення місця (або спеціально відведеної частини майданчика) для стоянки транспортних засобів, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил.

Таким чином, суд приходить до переконання, що при винесенні постанови інспектором поліції було допущено суттєві помилки, які не можуть вважатись опискою.

Статтею 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем правопорушення відповідними доказами.

Згідно з ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, принцип презумпції невинуватості поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Крім того, Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 по справі №337/3389/16-а висловлена правова позиція, що рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення вини особи в його вчиненні.

Виходячи з наведеного, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена відносно позивача ОСОБА_1 є такою, що не відповідає нормам КУпАП, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у зв`язку з чим, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліціїналежить стягнути на користь позивача 605, 60 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ч.2 ст.122, ст.ст.222, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Виноградського Антона Павловичазадовольнити.

Постанову винесену інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Кобильняком С.І. серії ЕНА № 3992571 від 02.02.2025 скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліціїза рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений за подання позовної заяви судовий збір у сумі 605, 60 (шістсот п`ять ) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя