Справа № 520/33849/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

03 березня 2025 року № 520/33849/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення №20 від 02.10.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального страхового стажу періодів роботи з 04.03.1996 по 29.08.2001, з 01.11.2001 по 20.05.2002, з 17.10.2002 по 19.09.2010, з 19.10.2010 по 19.09.2012, з 26.10.2012 по 03.10.2013, з 09.10.2013 по 08.08.2014, з 08.09.2014 по 01.01.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періодів роботи з 04.03.1996 по 29.08.2001, з 01.11.2001 по 20.05.2002, з 17.10.2002 по 19.09.2010, з 19.10.2010 по 19.09.2012, з 26.10.2012 по 03.10.2013, з 09.10.2013 по 08.08.2014, з 08.09.2014 по 01.01.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 06.12.2023 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішення №20 від 02.10.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є протиправним та таким, що порушує його права, оскільки відповідачем протиправно не було зараховано до загального страхового стажу періодів роботи з 04.03.1996 по 29.08.2001, з 01.11.2001 по 20.05.2002, з 17.10.2002 по 19.09.2010, з 19.10.2010 по 19.09.2012, з 26.10.2012 по 03.10.2013, з 09.10.2013 по 08.08.2014, з 08.09.2014 по 01.01.2019, оскільки його трудова книжка містить в собі усі необхідні записи для призначення пенсії. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Ухвалою суду від 26.12.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Адміністративний позов було направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства та доставлено до електронного кабінету останнього 10.12.2024 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку документа в електронний кабінет. Ухвалу суду від 26.12.2024 року також було доставлено до електронного кабінету відповідача 26.12.2024 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку документа в електронний кабінет.

Однак, представник відповідача правом подання до суду відзиву на позов не скористався, заяви про визнання позову або будь-якої іншої до суду не подав.

Відповідно до ч.2 ст.175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

В той же час, представником третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області через канцелярію було подано відзив на позов, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача вказано, що Головним управлінням ПФУ в Рівненській області на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/5836/24 від 20.05.2024, повторно розглянуто заяву від 06.12.2023 про призначення пенсії за віком відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 . Необхідний пільговий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2, визначений п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список № 2), становить 12 років 6 місяців, тоді як вік позивача 56 років 4 місяці 11 днів, а страховий стаж позивача становить 14 років 3 місяці 25 днів, тоді як пільговий стаж, по Списку № 2, становить 33 роки 7 місяців 6 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди за час роботи на території російської федерації з 04.03.1996 по 29.08.2001, з 01.11.2001 по 20.05.2002, з 17.10.2002 по 19.09.2010, з 19.10.2010 по 19.09.2012, з 26.10.2012 по 03.10.2013, з 09.10.2013 по 08.08.2014, з 08.09.2014 по 01.01.2019 згідно записів №№ 11-12, 13-14, 15-16, 17-18, 19-20, 21-22, 23-24 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30.07.1985, оскільки з 01 січня 2023 року російська федерація припинила виконання зобов`язань відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а з 19 червня 2023 року Україна припинила участь у зазначеній Угоді. Відтак, відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/5836/24 від 20.05.2024 позивачу відмовлено у задоволенні позовної вимоги щодо зарахування до загального страхового стажу вищезазначених періодів роботи. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/5836/24 від 20.05.2024 до пільгового стажу за Списком № 2 було зараховано періоди роботи з 30.07.1985 по 21.10.1987, з 28.01.1987 по 26.11.1991, з 22.08.1992 по 02.05.1994, з 04.03.1996 по 29.08.2001, з 01.11.2001 по 20.05.2002, з 17.10.2002 по 19.09.2010, з 19.10.2010 по 19.09.2012, з 26.10.2012 по 03.10.2013, з 09.10.2013 по 08.08.2014, з 08.09.2014 по 01.01.2019 та період навчання з 01.09.1982 по 20.07.1985 у СПТУ-31 с. Комсомольське Харківської області. Відтак, представником третьої особи вказано, що оскаржуваним рішенням Головного управління ПФУ в Рівненській області від 02.10.2024 року, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування через відсутність необхідного страхового стажу.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 06.12.2023 року має повних 56 років.

У позовній заяві позивачем вказано, що загальний стаж його роботи станом на 06.12.2023 року становить 36 років 03 місяці 08 днів, в тому числі 33 роки 07 місяців 06 днів пільгового стажу за Списком №2.

06 грудня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за призначенням пільгової пенсії згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Заява позивача за принципом екстериторіальності була розглянута головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішенням № 20 від 11.12.2023 року позивачу було відмовлено в призначенні пільгової пенсії за віком за Списком № 2.

Позивачем зазначене рішення було оскаржено в судовому порядку.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 року у справі №520/5836/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. О. Борисенка, буд. 7, м. Рівне, 33028, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про скасування рішення, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково; скасовано рішення № 20 від 11.12.2023 Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, за Списком № 2; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи: з 30.07.1985 по 21.10.1987; з 28.01.1987 по 26.11.1991; з 22.08.1992 по 02.05.1994; з 04.03.1996 по 29.08.2001; з 01.11.2001 по 20.05.2002; з 17.10.2002 по 19.09.2010; з 19.10.2010 по 19.09.2012; з 26.10.2012 по 03.10.2013; з 09.10.2013 по 08.08.2014; з 08.09.2014 по 01.01.2019 та період навчання з 01.09.1982 по 20.07.1985 у СПТУ-31 с. Комсомольське Харківської області; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (вул. О. Борисенка, буд. 7, м. Рівне, 33028, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за Списком № 2 періоди роботи: з 30.07.1985 по 21.10.1987; з 28.01.1987 по 26.11.1991; з 22.08.1992 по 02.05.1994; з 04.03.1996 по 29.08.2001; з 01.11.2001 по 20.05.2002; з 17.10.2002 по 19.09.2010; з 19.10.2010 по 19.09.2012; з 26.10.2012 по 03.10.2013; з 09.10.2013 по 08.08.2014; з 08.09.2014 по 01.01.2019 та період навчання з 01.09.1982 по 20.07.1985 у СПТУ-31 с. Комсомольське Харківської області; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (вул. О. Борисенка, буд. 7, м. Рівне, 33028, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 06.12.2023 про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, за Списком № 2 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (вул. О. Борисенка, буд. 7, м. Рівне, 33028, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,6 грн (одну тисячу сімдесят три гривні 60 копійок).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2024 року апеляційну скаргу залишено без задоволення; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 по справі № 520/5836/24 залишено без змін.

Положеннями ч.4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 по справі № 520/5836/24, яким, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненської області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 30.07.1985 по 21.10. 1987; з 28.01.1987 по 26.11.1991; з 22.08.1992 по 02.05.1994; з 04.03.1996 по 29.08.2001; з 01.11.2001 по 20.05.2002; з 17.10.2002 по 19.09.2010; з 19.10.2010 по 19.09.2012; з 26.10.2012 по 03.10.2013; з 09.10.2013 по 08.08.2014; з 08.09.2014 по 01.01.2019 та період навчання з 01.09.1982 по 20.07.1985 у СПТУ-31. Частиною другою вищезазначеного рішення суду, зобов`язано головне управління Пенсійного фонду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.12.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

За результатами розгляду документів Головним управлінням Пенсійного фонду в Рівненської області було прийнято рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком від 02.10.2023 року №20 (вих. №23715/03-16 від 03.10.2024 року) в зв`язку з відсутністю загального стажу.

Зі змісту наявної в матеріалах справи копії вказаного рішення вбачається зазначення про таке: на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/5836/24 від 20.05.2024 повторно розглянуто заяву від 06.12.2023 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Пенсійний вік, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список № 2), становить 55 років при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків. За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків. Необхідний пільговий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список № 2), становить 12 років б місяців. Вік заявника 56 років 4 місяці 11 днів. Страховий стаж особи становить 14 років 3 місяці 25 днів. Пільговий стаж, по Списку № 2, становить 33 роки 7 місяців 6 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди за час роботи на території російської федерації з 04.03.1996 по 29.08.2001, з 01.11.2001 по 20.05.2002, з 17.10.2002 по 19.09.2010, з 19.10.2010 по 19.09.2012, з 26.10.2012 по 03.10.2013, з 09.10.2013 по 08.08.2014, з 08.09.2014 по 01.01.2019 згідно записів №№ 11-12, 13-14, 15-16, 17-18, 19-20, 21-22, 23-24 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30.07.1985, оскільки з 01 січня 2023 року російська федерація припинила виконання зобов`язань відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. З 19 червня 2023 року Україна припинила участь у зазначеній Угоді. Відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/5836/24 від 20.05.2024 заявнику відмовлено у позовній вимозі щодо зарахування до загального страхового стажу вищезазначених періодів роботи. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/5836/24 від 20.05.2024 до пільгового стажу за Списком № 2 було зараховано періоди роботи з 30.07.1985 по 21.10.1987, з 28.01.1987 по 26.11.1991, з 22.08.1992 по 02.05.1994, з 04.03.1996 по 29.08.2001, з 01.11.2001 по 20.05.2002, з 17.10.2002 по 19.09.2010, з 19.10.2010 по 19.09.2012, з 26.10.2012 по 03.10.2013, з 09.10.2013 по 08.08.2014, з 08.09.2014 по 01.01.2019 та період навчання з 01.09.1982 по 20.07.1985 у СПТУ-31 с. Комсомольське Харківської області. Також вказано додатковий коментар, а саме: відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування через відсутність необхідного страхового стажу.

Позивач вважає таку відмову відповідача у призначенні пенсії за віком та прийняте останнім рішення протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

У положеннях ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Згідно з абзацом 1 частини 2 цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Приписами ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба.

При цьому, суд зазначає що положеннями ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В той же час, відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як передбачено п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Водночас, суд зазначає, що згідно з пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно зі статтею 101 Закону України Про пенсійне забезпечення органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно із частиною 3 статті 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як встановлено судом, разом із заявою про призначення пенсії позивачем надано трудову книжку НОМЕР_1 .

Водночас, судом встановлено, що до страхового стажу позивача не було зараховано періоди роботи з 04.03.1996 по 29.08.2001, з 01.11.2001 по 20.05.2002, з 17.10.2002 по 19.09.2010, з 19.10.2010 по 19.09.2012, з 26.10.2012 по 03.10.2013, з 09.10.2013 по 08.08.2014, з 08.09.2014 по 01.01.2019 згідно записів №№ 11-12, 13-14, 15-16, 17-18, 19-20, 21-22, 23-24, оскільки стаж набутий на території рф.

Отже, надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що статтею 1 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 встановлено, що громадяни сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненні 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до статті 3 даної тимчасової Угоди при призначенні пенсії відповідно до статті 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Тобто, вказана Тимчасова угода надає громадянам сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 Угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Відповідно до статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі (стаття 7 Угоди). Стаття 1 Угоди закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Відповідно частини другої статті 6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території бувшого Союзу РСР за час до вступу в силу цієї Угоди.

Частиною другою статті 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994, ратифікованої Законом України від 11.07.1995 №290/95-ВР визначено, що трудовий стаж, стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Зазначені норми Угод зобов`язують визнавати трудовий стаж, набутий на території бувшого Союзу РСР та держав учасниць цієї Угоди.

Як вже було вказано судом, приписами ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, з огляду на положення п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України Про пенсійне забезпечення (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Відтак, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що періоди роботи позивача з 04.03.1996 по 29.08.2001, з 01.11.2001 по 20.05.2002, з 17.10.2002 по 19.09.2010, з 19.10.2010 по 19.09.2012, з 26.10.2012 по 03.10.2013, з 09.10.2013 по 08.08.2014, з 08.09.2014 по 01.01.2019 згідно записів №№ 11-12, 13-14, 15-16, 17-18, 19-20, 21-22, 23-24 належними доказами підтверджено, а тому вказані періоди повинні бути зараховані до страхового стажу роботи, відтак повинні бути враховані при призначенні пенсії за період роботи в російській федерації.

Суд, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, зазначає, що оскільки вказані доводи представника відповідача були покладені в основу рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №20 від 02.10.2024 (вих. №23715/03-16 від 03.10.2024 року) про відмову у призначенні пенсії, то таке підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

При цьому оскільки зазначене рішення відповідача є фактичним наслідком вчинення таким суб`єктом владних повноважень дій щодо відмови, то у задоволенні частини позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального страхового стажу періодів роботи з 04.03.1996 по 29.08.2001, з 01.11.2001 по 20.05.2002, з 17.10.2002 по 19.09.2010, з 19.10.2010 по 19.09.2012, з 26.10.2012 по 03.10.2013, з 09.10.2013 по 08.08.2014, з 08.09.2014 по 01.01.2019.

Водночас, з огляду на встановлення під час розгляду даної справи обставин прийняття відповідачем протиправного рішення, яким було порушено права позивача, та враховуючи обставини того, що при розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-1V Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідачем в цілому не було надано належної оцінки поданим документів, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи з 04.03.1996 по 29.08.2001, з 01.11.2001 по 20.05.2002, з 17.10.2002 по 19.09.2010, з 19.10.2010 по 19.09.2012, з 26.10.2012 по 03.10.2013, з 09.10.2013 по 08.08.2014, з 08.09.2014 по 01.01.2019 та повторно розглянути заяву позивача від 06.12.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-1V Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням висновків суду у цій справі.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 06.12.2023 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 суд зазначає, що останні задоволенню не підлягають з огляду на їх передчасність та направленість на майбутнє.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. О.Борисенка, буд. 7, м. Рівне, 33028), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов.2, м. Харків, 61022) про скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії №20 від 02.10.2024 (вих. №23715/03-16 від 03.10.2024 року).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи з 04.03.1996 по 29.08.2001, з 01.11.2001 по 20.05.2002, з 17.10.2002 по 19.09.2010, з 19.10.2010 по 19.09.2012, з 26.10.2012 по 03.10.2013, з 09.10.2013 по 08.08.2014, з 08.09.2014 по 01.01.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.12.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-1V Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням висновків суду у цій справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. О.Борисенка, буд. 7, м. Рівне, 33028, ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог належить відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.