Справа № 520/35421/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позову

03 березня 2025 р. справа № 520/35421/24
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши прийняття до розгляду позову керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської облсті в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області (далі за текстом - Позивач №1), Харківської обласної військової адміністрації (далі за текстом - Позивач №2) до Спеціалізованого комунального підприємства "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" (далі за текстом - Відповідач №1), Державного підприємства "Харківська лісова науково-дослідна станція" (далі за текстом - Відповідач №2), Харківської міської ради (далі за текстом - Відповідач №3), Департаменту земельних відносин Харківської міської ради (далі за текстом - Відповідач №4) про 1) визнання протиправною бездіяльності Спеціалізованого комунального підприємства «ХАРКІВЗЕЛЕНБУД» Харківської міської ради (, 61145, м. Харків, вул. Клочківська,195-А), Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» (, 62340, Харківська область, Харківський район, с. Черкаська Лозова), Харківської міської ради (, 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7) та Департаменту земельних відносин Харківської міської ради (, 61003, м. Харків, вул. Квітки Основ`яненка,7), щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж регіонального ландшафтного парку Сокольники - Помірки та закріплення їх в натурі (на місцевості); 2) зобов`язання Спеціалізованого комунального підприємства «ХАРКІВЗЕЛЕНБУД» Харківської міської ради (, 61145, м. Харків, вул. Клочківська,195-А), Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція» (, 62340, Харківська область, Харківський район, с. Черкаська Лозова), Харківську міську раду (, 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7) та Департамент земельних відносин Харківської міської ради (, 61003, м. Харків, вул. Квітки Основ`яненка,7) відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт із винесення меж регіонального ландшафтного парку Сокольники Помірки, загальною площею 1104,60 га (місто Харків, Шевченківський район), та закріплення їх в натурі (на місцевості),

встановив:

У межах поданого одного позову заявником поєднано одночасно декілька різних та самостійних основних вимог немайнового характеру, заявлених до різних відповідачів, а саме: 1) стосовно визнання протиправною бездіяльності Спеціалізованого комунального підприємства «ХАРКІВЗЕЛЕНБУД» Харківської міської ради із похідною вимогою про зобов`язання відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт із винесення меж регіонального ландшафтного парку Сокольники Помірки, загальною площею 1104,60 га (місто Харків, Шевченківський район), та закріплення їх в натурі (на місцевості); 2) стосовно визнання протиправною бездіяльності Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» із похідною вимогою про зобов`язання відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт із винесення меж регіонального ландшафтного парку Сокольники Помірки, загальною площею 1104,60 га (місто Харків, Шевченківський район), та закріплення їх в натурі (на місцевості); 3) стосовно визнання протиправною бездіяльності Харківської міської ради із похідною вимогою про зобов`язання відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт із винесення меж регіонального ландшафтного парку Сокольники Помірки, загальною площею 1104,60 га (місто Харків, Шевченківський район), та закріплення їх в натурі (на місцевості); 4) стосовно визнання протиправною бездіяльності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради із похідною вимогою про зобов`язання відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт із винесення меж регіонального ландшафтного парку Сокольники Помірки, загальною площею 1104,60 га (місто Харків, Шевченківський район), та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Згідно з положеннями ч.1 ст.6 Закону України "Про судовий збір" у кореспонденції з приписами ч.2 ст.245 КАС України вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 640/21330/18, 05 червня 2020 року у справі № 280/5161/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 520/10578/19, 05 лютого 2021 року у справі № 400/2863/19, від 02 грудня 2021 року у справі № 280/5145/19, від 08 лютого 2022 року у справі № 400/6051/21.

У силу правового висновку постанови Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25.08.2020р. у справі № 910/13737/19 майновий позов - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці, а до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

Заявлений прокурором позов беззаперечно містить вимоги немайнового характеру, звернуті одразу до 4 окремих та самостійних учасників суспільних відносин із правовим статусом юридичних осіб.

Кваліфікуючи ці вимоги у якості окремих та самостійних вимог позову, кожна з яких підлягає оплаті судовим збором, суд зважає, що за викладеним у позові прокурора твердженням протиправна бездіяльність Відповідача №1 полягає у не виконані зобов"язання з приводу забезпечення охорони та збереження частини створеного рішенням Харківської міської ради від 30.08.2012р. №518-VI регіонального ландшафтного парку "Сокольники - Помірки" відносно земель СКП "Харківзеленбуд" Харківської міської ради лісопаркове господарство площею - 776,4га відповідно до охоронного зобов"язання від 16.05.2013р. №7-28-18-РЛП/2013 у спосіб проведення відмежування ландшафтного парку в натурі, оформлення його природоохоронною наочністю, нанесення на картографічні матеріали.

Водночас із цим, протиправна бездіяльність Відповідача №2 полягає у не виконані зобов"язання з приводу забезпечення охорони та збереження частини створеного рішенням Харківської міської ради від 30.08.2012р. №518-VI регіонального ландшафтного парку "Сокольники - Помірки" відносно земель Данилівського дослідного держлісгоспу УкрНДІЛГА ім. Г.М. Висоцького (правонаступником якого є ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція) площею - 328,2га відповідно до охоронного зобов"язання від 16.05.2013р. №7-28-18-РЛП/2013 у спосіб проведення відмежування ландшафтного парку в натурі, оформлення його природоохоронною наочністю, нанесення на картографічні матеріали.

З наведеного слідує, що обов"язки Відповідача №1 та Відповідача №2 у межах спірних правовідносин мають не солідарний, а індивідуальний характер і стосуються окремих і різних масивів землі.

Суть претензій до вчинення протиправної бездіяльності Відповідачем №3 згідно з доводами позову прокурора полягає у тому, що Харківською міською радою неналежно виконуються обов"язки землевласника відносно регіонального ландшафтного парку "Сокольники-Помірки", зокрема, не здійснюється замовлення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території регіонального ландшафтного парку "Сокольники - Помірки", до Міндовкілля не складався та не направлявся запит на виділення коштів за відповідною бюджетною програмою для здійснення відповідного природоохоронного запиту.

Суть претензій до вчинення протиправної бездіяльності Відповідачем №4 згідно з доводами прокурора полягає у невиконанні рішення Харківської міської ради від 30.04.2024р. №584/24 "Про проведення інвентаризації земель" в частині забезпечення проведення робіт із винесення меж регіонального ландшафтного парку "Сокольники - Помірки" загальною площею 163,1 га (на території Шевченківського району м.Харкова і закріплення їх в натурі на місцевості) при тому, що за твердженням прокурора у другому абзаці позову площа регіонального ландшафтного парку "Сокольники - Помірки" складає - 1.104,60га).

Отже, у даному конкретному випадку прокурором в одному позові було одночасно заявлено декілька самостійних немайнових вимог до окремих та самостійних учасників суспільних відносин стосовно протиправного (на думку прокурора) незабезпечення виконання різних норм актів права.

У постанові Верховного Суду від 18.09.2023р. у справі №758/5118/21 зазначено, що: 1) При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції; 2) Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року); 3) Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів - предмета і підстави позову; 4) Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу; 5) Ключовим моментом при визначенні кількості вимог немайнового характеру є питання про те, що слід розуміти під термінопоняттям «вимога» та чи слід враховувати при його визначенні суб`єктний склад правовідносин, зокрема кількість відповідачів у справі; 6) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що з точки зору забезпечення правової визначеності для осіб, що опинилися в аналогічних правових ситуаціях, доцільно виходити зі сталості підходів та вважати самостійними вимоги щодо кожного із відповідачів; 7) Таким чином, при тлумаченні термінопоняття «вимога» у цьому випадку має враховуватися, крім предмета та підстави позову, також суб`єктний склад правовідносин (кількість співвідповідачів). Відтак, навіть за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача має обраховуватися окремо.

Прокурором під час подачі позову було сплачено судовий збір у сумі - 3.028,00грн., тобто за одну вимогу немайнового характеру.

Згідно з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024р. у справі №520/35421/24 указано про необхідність додаткової оплати судового збору у сумі - 6.661,60грн. (3.028,00грн. * 4 * 0,8 - 3.028,00грн.).

Згадана ухвала була отримана прокурором, яким у відповідь було подано клопотання про продовження процесуального строку усунення недоліків в оформленні позову.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2025р. у справі №520/35421/24 строк усунення недоліків було продовжено на 10 днів з дати отримання цієї ухвали.

Ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2025р. у справі №520/35421/24 була отримана прокурором - 23.01.2025р. шляхом доставки в електронний кабінет системи "Електронний суд".

Станом на 03.03.2025р. вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024р. у справі №520/35421/24 та ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2025р. у справі №520/35421/24 залишені прокурором без виконання, сума судового збору не сплачена.

Отже, недолік в оформленні позову в частині відсутності доказів оплати судового збору у належному розмірі слід кваліфікувати у якості невиправленого.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позов повертається якщо недоліки залишеного без руху позову неусунуті у встановлений судом строк.

Керуючись ст.ст.8, 18, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 169, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суд

ухвалив:

1.Позов - повернути.

2.Роз`яснити, що повернення позову не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3.Копію ухвали надіслати заявникові.

4.Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя А.В. Сліденко