Справа № 160/3992/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 березня 2025 рокуСправа № 160/3992/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про залишення позову без розгляду у справі №160/3992/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №160/3992/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

27 лютого 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання, яке надійшло від представника відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач просить залишити позов без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду. Зазначає, що позивач дізнався про порушення його прав та законних інтересів з моменту звільнення - 29.02.2024

03 березня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заперечення, яке надійшло від позивача в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що про порушення своїх прав дізнався лише з відповіді на відповідний запит.

Вирішуючи вказане клопотання по суті, суд зазначає наступне.

За ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положення статті 233 Кодексу законів про працю України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 07.09.2023 року у справі №620/1201/23.

Згідно зі ст. 233 Кодексу законів про працю України (в редакції до 18.07.2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник (в редакції з 19.07.2022 року) може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Домашній працівник має право звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

До 18 липня 2022 року включно Кодекс законів про працю України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Отже, право на звернення позивача з цим позовом не обмежене будь-яким строком.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду у рішенні від 06.04.2023 року у справі №260/3564/22, від 20.11.2023 року у справі №160/5468/23.

Отже, частина позовних вимог до 18.07.2022 року будь-яким строком не обмежується.

Щодо решти позовних вимог суд зазначає, що день одержання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні не настав, оскільки відповідачем не надано доказів вручення позивачу такого повідомлення. Як наслідок, вірними є доводи позивача про те, що про порушення своїх прав він дізнався разом з отриманням листа відповідача на відповідний запит.

Оскільки строк звернення до суду з таким позовом складає три місяці з дня одержання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, а обов`язок надати працівнику таке письмове повідомлення покладено на роботодавця, у даному випадку строк звернення до суду становить три місяці та починає свій відлік з дати отримання відповідного письмового повідомлення.

Подібне правозастосування здійснено Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 24.12.2024 року у справі №160/1790/24.

При цьому суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на строк звернення до суду, адже значною мірою наявна затримка зумовлена тривалістю надання самим відповідачем відповідної інформації позивачу. Як наслідок, відповідач первинно затримував надання інформації, а в подальшому використовував затримку як аргумент на користь пропуску позивачем строку звернення до суду.

Таким чином, клопотання про залишення позову без розгляду є необґрунтованими та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 122, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про залишення позову без розгляду у справі №160/3992/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не може бути оскаржена.

Суддя Н.В. Боженко