Справа № 205/529/25
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

12.02.2025 Єдиний унікальний номер 205/529/25
Номер провадження 2а/205/22/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання постанов протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернулася до суду з вищеназваним адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 00003619 від 17.12.2024 року, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Конаревою В.В., відповідно до якої на неї, Позивача, було накладено штраф у розмірі 17 000 грн. 00 коп., за порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 00003601 від 17.12.2024 року, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В., відповідно до якої на неї, Позивача, було накладено штраф у розмірі 17 000 грн. 00 коп., за порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказані постанови є необґрунтованими, при розгляді справ відносно неї суб`єктом владних повноважень не були доведені та з`ясовані певні обставини справи, у зв`язку з чим такі постанови підлягають скасуванню, а провадження по адміністративній справі відносно позивача - закриттю, у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Представником Державної служби України з безпеки на транспорті надано відзив на позов, в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилаються на те, що факт вчинення правопорушень позивачем є наявними та підтверджуються наданими відповідачем доказами, а притягнення Позивача до адміністративної відповідальності відбулось із дотриманням вимог чинного законодавства України.

Щодо навантаження на вісі та загальної ширини транспортного засобу, належним чином зафіксованих автоматичних пунктом, то таке перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та /або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Відповідно до постанови серії АВ № 00003601 від 17.12.2024 року зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу встановлено, що: кількість вісей 5 шт., спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3810 мм, 2-3: 5840 мм, 3-4: 1330 мм., 1300 мм, навантаження на вісь 1-7500 кг, 2- 14650 кг, 3- 7000 кг, 4- 6900 кг, 5- 6950 кг, загальна маса 43 000 кг, висота 3.8 м., ширина 2.601 м., довжина 16.563 м. Так, згідно інформаційної картки габаритно вагового контролю за постановою серії АВ № 00003601 від 17.12.2024 року, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу скало 12 306 кг, тобто з перевищенням нормативних парламентів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 7,009 % (0, 806 тон). Отже, розрахунок відсоткового перевищення навантаження на одинарну вісь виглядає так: (14650-11500-(16%?14650))/(11500)?100%=7,009%. Відповідно до постанови серії АВ № 00003619 від 17.12.2024 року зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу встановлено, що: кількість вісей 5 шт., спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3810 мм, 2-3: 5820 мм, 3-4: 1320 мм., 1310 мм, навантаження на вісь 1-7250 кг, 2- 11550 кг, 3- 8 300 кг, 4- 8 200 кг, 5- 7950 кг, загальна маса 43 250 кг, висота 3.74 м., ширина 2.84 м., довжина 16.42 м. Так, згідно інформаційної картки габаритно вагового контролю за постановою серії АВ № 00003619 від 17.12.2024 року, загальна ширина транспортного засобу скало 2,74 м., тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 5, 385 % (0,14 м). Отже, розрахунок відсоткового перевищення навантаження на одинарну вісь виглядає так: (2840-2600-100)/(2600)?100=5,385. В Конктетсті п.22. 5 ПДР України відповідальна особа, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язана розподілити вантаж так, щоб він не перевищував габаритні та вагові параметри транспортного засобу. Щодо суб`єкта правопорушення, то позивач, будучи власником такого транспортного засобу, як того вимагає Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, який затверджений постановою КМУ від 08.10.2022 року №1145, не вжив заходів для ведення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Щодо форми та змісту оскаржуваної постанови про те, що зміст постанови не відповідає Інструкції, а подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КупАП, відсутні, є суб`єктивними, адже Інструкція містить вказівку лише на форму постанови, в той час як вимоги щодо змісту постанови встановлені КУпАП та Порядком № 1174. Отже, коли оспорювана постанова містить в собі інформацію про транспортний засіб, його власника, дату та місце зважування, висновок про перевищення вагових парламентів, інформацію про посадову особу Укртраснбезпеки, якою складена постанова, то вона є належним та допустимим доказом правопорушення. А також, на підтвердження факту фіксації руху транспортних засобів позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно вагових норм, що стало підставою для притягнення її до відповідальності, а також, справності технічного засобу та достовірності встановлених ним відомостей повідомляємо, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16, WIM 12, 12, якими здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується: свідоцтвом про повірку № 23-21/000205; 35-02/4094; свідоцтвами про повірку № 168, 04/4783; WIM комплекси відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що прямо вказано у п. 52 Додатку 1 до Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженому постановою КМУ від 13.01.2016 року № 94. У зв`язку з вищевикладеним, слід зазначити, що оскаржувані постанови ухвалені уповноваженими посадовими особами, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому, підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 відсутні.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив, у якому вона зазначила, що 12.08.2020 року вона, Лубнєвська Ольга Анатоліївна, з однієї сторони «орендодавцем» та ТОВ «Логістранс», з другої сторони, як «орендарем» було укладено Договір оренди транспортних засобів, відповідно до якого транспортний засіб «DAF XF 95.460», дн/н НОМЕР_1 , зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого Центром ДАІ 1203 ГУ МВС України в Дніпропетровській області, 25.12.2013 року, та транспортний засіб «DAF FT XF 105.460», д/н НОМЕР_3 , зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 1242, 26.04.2017 року, був переданий позивачем у тимчасове платне користування строком до 12.08.2025 року. Отже, належним вантажовідправником та належним користувачем транспортного засобу«DAF XF 95.460», дн/н НОМЕР_1 та транспортного засобу «DAF FT XF 105.460», д/н НОМЕР_3 , є ТОВ «Логістранс». Обов`язок внесення інформації до Єдиного державного реєстру транспортних засобів покладається на належного користувача транспортних засобів, представника юридичної особи користувача. Крім того, у винесених постановах не конкретизовано по яким осям допущене перевантаження, докази на підтвердження правомірності винесених постанов, не містять відомостей про інтенсивність руху та складу транспортного потоку, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі ); фотографії транспортного засобу фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку т паспортного засобу). Отже, фотографія, яка міститься у постановах, що оскаржуються, не дає можливості достовірно визначити ані категорію транспортного засобу, ані його тип. У зв`язку з вищевикладеним просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи.

Позивач подала до суду письмову заяву, у якій просить розглянути адміністративну справу без її участі за наявними у матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. У такій письмовій заяві представник відповідача зазначає про невизнання позовних вимог та у задоволені позову просить відмовити.

Будь-яких інших заяв із процесуальних питань до суду не надходило.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

Ухвалою суду від 10.02.2025 року у задоволенні заяви представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті про проведення відкритого судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання постанов протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративного стягнення, вирішено відмовити.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

За вищевказаних обставин та вимог процесуального законодавства суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

ІV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 17.12.2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Конаревою В.В., було винесено постанову серії АВ № 00003619. У вказаній постанові зазначено, що 10.12.2024 року о 15 год. 54 хв. за адресою: М-30, км 823 + 336 (М-04, км 60 +100), Кіровоградська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб «DAF XF 95.460», дн/н НОМЕР_1 , що Лубнєвська Ольга Анатоліївна, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , що зареєстрована за адресою: м. Дніпро, вул.. Старий Вал, буд. 54, тобто відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної ширини транспортного засобу на 5, 385% (0,14 м) при дозволеній максимальній фактичній ширині 2, 6 м, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Судом встановлено, що 17.12.2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. було винесено постанову серії АВ № 00003601. У вказаній постанові зазначено, що 12.12.2024 року о 15 год. 26 хв. за адресою: Н-11, км 76 + 702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб «DAF FT XF 95.460», дн/н НОМЕР_3 , що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , що зареєстрована за адресою: м. Дніпро, вул.. Старий Вал, буд. 54, тобто відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 7,009% (0,806 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.132-1 КУпАП.

У свою чергу сторона позивача не визнає інкримінованій їй склад адміністративного правопорушення та заперечує проти обставин, що наведені у вказаних спірних постановах.

Таким чином, судом встановлено, що в даному випадку між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу правомірності притягнення Позивача, як водія транспортного засобу, до адміністративної відповідальності, та накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вказує, що відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно з ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, передбачено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Згідно з п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Приписами частини 5 і 6 статті 60 Закону №2344-III визначено, що розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, які забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України, крім адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - шістнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, які зараховуються до державного дорожнього фонду.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд також зазначає, що завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним та використовувати в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

В даному випадку матеріали справи містять фотозображення спереду та збоку транспортного засобу «DAF XF 95.460», дн/н НОМЕР_1 та транспортного засобу «DAF FT XF 95.460», дн/н НОМЕР_3 в момент вчинення правопорушення, та посилання на ідентифікатор доступу для ознайомлення з зображеннями транспортного засобу в момент правопорушення. Суд зазначає, що такі фотозображення транспортного засобу в оскаржуваній постанові та за вказаним посиланням у повній мірі дає можливість встановити як марку, так і номерний знак транспортного засобу.

При цьому посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи було встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу .

Таким чином наявне порушення позивачем Закону України «Про автомобільні дороги», оскільки маса навантаження перевищує норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, що в свою чергу дозволяється лише за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Оскаржувана спірна постанова містить інформацію щодо маси перевищення вагової норми та її відсоток, визначений з урахуванням похибки, посилання на нормативні габаритно-вагові параметри транспортного засобу на даній ділянці автомобільної дороги, відомості про марку, модель, номерний знак транспортного засобу, відповідальну особу.

При цьому не відображення у постанові вагових вимірювань на кожну вісь транспортного засобу не спростовує зафіксований повіреним технічним пристроєм факт загального перевищення навантаження вищевказаних транспортних засобів «DAF XF 95.460», дн/н НОМЕР_1 та «DAF FT XF 95.460», дн/н НОМЕР_3 .

Щодо доводів позивача про неврахування відповідачем при застосуванні штрафу похибки, внаслідок чого ним визначено невірний склад правопорушення.

Пункт 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 допускає перевищення вагових параметрів порівняно із визначеними у пункті 22.5 Правил № 1306 на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Для визначення підстав для звільнення позивача від відповідальності необхідно визначити навантаження в межах 2 %.

Так, при допустимій нормі навантаження у 11 т. на вісь, 2 відсотки складає 0, 22 т. (11 х 2%). При виявленні навантаження на вісь у 11,22 т. перевізник звільняється від обов`язку оформлювати дозвіл, оскільки таке навантаження вважається в межах допустимої 2% похибки.

В даному випадку навантаження на вісь суттєво перевищує вказаний показник.

Позивач помилково трактує положення наведеного вище нормативно-правового акту, вважаючи, що при будь-якому перевищенні навантаження необхідно враховувати похибку у 2%. Суд вказує на те, що законодавство не містить обов`язку контролюючого органу при вирішенні питання про застосування штрафу зменшити відсоткове вагове перевищення параметру на величину (2%).

Судом також встановлено, що оскаржувана постанова відповідає вимогам п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, а також ст. 283 КУпАП.

Відповідно до статті 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

З наведених норм закону можна дійти висновку, що відповідальною особою за правопорушення, передбачені ст. 132-1 ч.2 КУпАП, є фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, належний користувач транспортного засобу, відомості про якого внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, або вантажовідправника.

Позивач зазначає, що вона транспортні засоби «DAF XF 95.460», дн/н НОМЕР_1 та «DAF FT XF 95.460», дн/н НОМЕР_3 передала в оренду ТОВ «Логістранс» за Договором оренди від 12.08.2020 року строком на 5 років. Транспортні засоби на час перевезення перебували у володінні та користуванні ТОВ ТОВ «Логістранс» і саме її посадові особи приймали рішення щодо руху транспортних засобів та перевезення.

Згідно Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, здійснюється за допомогою заяви про внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, оформлена в територіальному органі з надання сервісних послуг МЕС. Тільки після цього, дані вважаються такими, які внесені до Єдиного державного реєстру ТЗ про належного користувача.

Отже, до ЄДРТЗ не вносилась інформація про належного користувача.

Позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність відомостей про належного користувача транспортних засобів в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент розгляду справи, що унеможливлює в такому випадку визначити іншу відповідальну особу належного користувача транспортного засобу.

При цьому, тягар відповідальності у разі невнесення належного користувача у реєстр покладається на власника такого транспортного засобу.

Отже, у суду відсутні підстави вважати, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 ч.2 КУпАП, є інша особа, а не позивач.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вказані спірні постанови у справі про адміністративне правопорушення були ухвалені відповідачем з урахуванням принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: вони (постанови) прийняті обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Приймаючи до уваги наведене, суд не встановлює наявність підстав для скасування оскаржуваних постанов, а тому доходить висновку, що в задоволені позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до змісту ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно до приписів ст. 293 КУпАП в разі оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності орган (посадова особа) при перевірки законності та обґрунтованості винесеної постанови може прийняти рішення про залишення постанови без змін.

VІ. Розподіл судових витрат.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідача на користь позивача відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132-1, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

1. В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання постанов протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративного стягнення відмовити у повному обсязі.

2. Постанову серії АВ № 00003619 від 17.12.2024 року, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Конаревою В.В., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 00 грн. 00 коп., за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, - залишити без змін.

3. Постанову серії АВ № 00003601 від 17.12.2024 року, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 00 грн. 00 коп., за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, - залишити без змін.

4. Судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 1 937 грн. 92 коп. (968 грн. 96 коп. + 968 грн. 96 коп. = 1 937 грн. 92 коп.) віднести за рахунок ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. В. Мовчан