Справа № 400/4351/24
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 р. № 400/4351/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Малих О.В., за участю секретаря судового засідання Буряченко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Агроекспорт-М», вул. Олександра Сизоненка, 9/7а, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101,
до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005,
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.04.2024 № 04, № 04, № 04,

за участю:

представника позивача: Цюпа В.П.,

представника відповідача: Клюцевська С.О.,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроекспорт-М» (далі позивач, ТОВ «Агроекспорт-М») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ДПС), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області від 10.04.2024 року № 04; № 04; № 04.

Ухвалою від 26.02.2024 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що первинними документами підтверджено, що ТОВ «Агроекспорт-М» здійснило переробку лушпіння, а отриманий результат переробки, паливні гранули (пелети) використав у господарській діяльності, реалізувавши їх іншим суб`єктам господарювання.

Зазначене спростовує висновки перевіряючих про безоплатну передачу від позивача до ТОВ «Агротранс 2021» у власність товариства лушпіння соняшникового, яке утворилось в результаті переробки насіння соняшникова.

Крім того, обраховуючи недоотримання олії соняшникової з переробки, податковий орган в першу чергу повинен керуватись нормативними актами, які підтверджують факт недоотримання олії, і саме посилаючись на відповідні пункти нормативного документа здійснювати розрахунок кількості недоотриманої олії соняшника.

Позивач звернув увагу, що виготовлена з насіння соняшника олія, це вже новий продукт, і вона (олія) вже не є сировиною, яким було для виготовлення олії насіння соняшника. Всі виробничі звіти були надані перевіряючим у копіях під час перевірки. Звіти здійснені акредитованою лабораторією.

Сума податкового кредиту підтверджена первинними документами і жодних спростувань, щодо реальності здійснення господарських операцій в Акті перевірки не зазначено.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову, ГУ ДПС зазначило, що позивач не нарахував податкові зобов`язання на понаднормові витрати сировини та понаднормові витрати сировини, які не використані в господарській діяльності за грудень 2023 року, а також не зареєстрував податкові накладні на обсяг постачання за грудень 2023 року.

В подальшому дане порушення податкового законодавства, в частині заниження податкового зобов`язання рядку 4.1 (колонка Б) Декларації призвело до заниження рядка 9 (колонка Б) Декларації та відповідно до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації на порушення п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України та рядка 21 Декларації.

У відповіді на відзив позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити.

У судовому засіданні 30.10.2024 року суд закрив підготовче провадження у справі та перейшов до розгляду справи по суті.

30.10.2024 року суд оголосив скорочене рішення.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ТОВ «Агроекспорт-М» зареєстровано як юридична особа 22.02.2023 року та перебуває на обліку ГУ ДПС як платник ПДВ з 03.03.2023 року.

У період з 20.02.2024 року по 28.02.2024 року посадовими особами ГУ ДПС, на підставі наказу ГУ ДПС від 08.02.2024 року № 178-п та направлень від 19.02.2024 року № 382/14-29-07-10, № 383/14-9-07-10, проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агроекспорт-М» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами перевірки складено акт від 06.03.2024 року № 3055/14-29-07-04/45071396 (далі Акт перевірки), висновками якого встановлено порушення позивачем:

- п. 200.1, абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (далі та раніше за текстом ПК України), а саме: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування з період грудень 2023 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування платнику податку на додану вартість на рахунок платника у банку на суму 2073146,00 грн;

- п. 189.1 ст. 189. абз. «г» п.198. 5 ст. 198, п. 200.1, абз. «в» п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2023 року на суму 1846108 грн;

- абз. «г» п.198.5 ст. 198, п. 201.1. п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме: не складено та не зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року податкові накладні на обсяг поставки (без ГІДВ) 9230543,90 грн, крім того ПДВ 1846108,80 грн, з них:

за квітень 2023 року на обсяг постачання (без ПДВ) 970229,80 грн, крім того ПДВ 194046,00 грн;

за травень 2023 року на обсяг постачання (без ПДВ) 1726672,30 грн, крім того ПДВ 345334,50 грн;

за червень 2023 року на обсяг постачання (без ПДВ) 1097841,50 грн, крім того ПДВ 219568,30 грн;

за липень 2023 року на обсяг постачання (без ПДВ) 761457,80 грн, крім того ПДВ 152291,60 грн;

за серпень 2023 року на обсяг постачання (без ПДВ) 1045191,6 грн, крім того ПДВ 209038,30 грн;

за вересень 2023 року на обсяг постачання (без ПДВ) 1147257,6 грн, крім того ПДВ 229451,50 грн;

за жовтень 2023 року на обсяг постачання (без ПДВ) 1231252,20 грн, крім того ПДВ 246250,40 грн;

за листопад 2023 року на обсяг постачання (без ПДВ) 681716,80 грн, крім того ПДВ 136343,40 грн;

за грудень 2023 року на обсяг постачання (без ПДВ) 568924,40 грн, крім того ПДВ 113784,90 грн.

На підставі висновків Акту перевірки, з урахуванням відповідача на заперечення, ГУ ДПС сформовані податкові повідомлення-рішення:

- від 10.04.2024 року № 04, яким позивачу нараховано штраф на суму 30600,00 грн;

- від 10.04.2024 року № 04, яким позивачу зменшено суму відшкодування податку на додану вартість на рахунки платника у банку на 2073146,00 грн;

- від 10.04.2024 року № 04, яким позивачу зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість на 1846108,00 грн.

Не погоджуючись з рішеннями контролюючого органу, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV (далі Закон України № 996) передбачено, що первинним документом є документ, якій містить відомості про господарську операцію. При цьому, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Статтею 9 Закону України № 996 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операції є первині документи.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо вона спричинила реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до положень п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п. 189.1 ст. 189 ПК України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами виходячи з вартості їх придбання.

У відповідності до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи;

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.4 ст. 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Судом встановлено та матеріалами справі підтверджено наступне:

01.05.2023 року між ТОВ «Агроекспорт-М» та ТОВ «Агротранс 2021» укладено договір № 2-ДП «На виготовлення продукції з давальницької сировини».

Відповідно до укладеного договору ТОВ «Агротранс 2021» (виконавець) зобов`язується виконати відповідно до умов цього договору роботу переробку давальницької сировини у готову продукцію, а ТОВ «Агроекспорт-М» (замовник) зобов`язується прийняти готову продукцію і оплатити вартість проведеної роботи у відповідності до умов договору.

Сировиною, яка підлягає переробці у цьому згідно умов договору визначено соняшникове лушпиння.

Пунктом 1.3 договору визначено, що: давальницька сировина соняшникове лушпиння, (побічний продукт при переробці насіння соняшника на олію), що передається Замовником Виконавцю для його подальшої переробки у готову продукцію;

переробка сировини виконання виконавцем комплексу робіт з приймання і переробки Сировини у Готову Продукцію, а також її відвантаження на умовах цього договору;

«Продукція. Партія Продукції, Кінцева Продукція та/або Готова Продукція» паливні гранули (полети).

Відповідно до зазначеного договору № 2-ДП, ТОВ «Агротранс 2021» на замовлення ТОВ «Агроекспорт-М» здійснював виготовлення пелет з лушпиння соняшника, яке утворилось в результаті переобки насіння соняшника в олію соняшникову згідно іншого договору (№ 1-ДП «На виготовлення продукції з давальницької сировини»).

Тобто маючи лушпиння соняшникове, яке утворилось в результаті переробки насіння соняшника в олію соняшникову згідно умов договору № 1-ДП, ТОВ «Агротранс 2021» здійснив переробку зазначеного лушпиння соняшникового для ТОВ «Агроекспорт- М» вже згідно іншого договору № 2-ДП.

Факт переробки лушпиння соняшникового підтверджується Актами надання послуг з виробництва паливних гранул (пелет), реєстрами переробки соняшникового насіння на давальницькій умові ТОВ «Агротранс 2021 для ТОВ «Агроекспорт-М» (згідно умов договору на виготовлення продукції з давльницької сировини № 2-ДП від 01.05.2023 року).

ТОВ «Агроекспорт-М» сплачував ТОВ «Агротранс 2021» вартість послуг з виготовлення паливних гранул (пелет) за договором № 2-ДП беготівковими платежами через банківські установи, про що свідчать банківські виписки.

В свою чергу ТОВ «Агротранс 2021» за результатами надання послуг з виготовлення паливних гранул (пелет) складав та реєстрував па адресу ТОВ «Агроекспорт-М» податкові накладні.

Виготовлені та отримані ТОВ «Агроекспорт-М» відповідно до умов договору № 2- ДП паливні танули (пелети) були використанні у господарській діяльності підприємства.

Маючи в наявності паливні ганули (пелети) ТОВ «Агроекспорт-М» здійснив їх реалізацію іншим суб`єктам господарювання відповідно до укладених договорів.

Зокрема, факт реалізації паливних гранул (пелет) підтверджується наступними документами:

- згідно договору поставки № 01/114-ГП від 27.10.2023 року, укладеного з ТОВ «Будтеплопостач».

Факт передачі товару від ТОВ «Агроекспорт-М» до ТОВ «Будтеплопостач» підтверджують: видаткова накладна № 237 від 02.112023 року, товарно-транспортна накладна № 296 від 02.11.2023 року, видаткова накладна № 262 від 17.11.2023 року, товарно-транспортна накладна № 336 від 17.11.2023 року, видаткова накладна № 263 від 17.11.2023 року, товарно-транспортна накладна № 340 від 17.11.2023 року, видаткова накладна № 264 від 21.11.2023 року, товарно-транспортна накладна № 345 від 21.11.2023 року, видаткова накладна № 266 від 21.11.2023 року, товарно-транспортна накладна № 352 від 21.11.2023 року, видаткова накладна № 267 від 22.112023 року. товарно-транспортна накладна № 362 від 22.11.2023 року, видаткова накладна № 268 від 23 11.2023 року, товарно-транспортна накладна № 363 від 23.11.2023 року, видаткова накладна № 269 від 23.11.2023 року, товарно-транспортна накладна № 365 від 23.11.2023 року, видаткова накладна № 270 від 23.11.2023 року, товарно-транспортна накладна № 371 від 23.11.2023 року, видаткова накладна № 284 від 01.12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 392 від 01.125.2023 року, видаткова накладна № 288 від 04.12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 400 від 04.12.2023 року, видаткова накладна № 289 від 05.12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 401 від 05.12.2023 року, видаткова накладна № 290 від 05 12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 402 від 05.12.2023 року, видаткова накладна № 291 від 06.12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 403 від 06.12.2023 року, видаткова накладна № 299 від 15.12.2023 року. товарно-транспортна накладна № 434 від 15.12.2023 року, видаткова накладна № 302 від 15.12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 451 від 15 12.2023 року, видаткова накладна № 307 від 18.12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 455 від 18.12.2023 року, видаткова накладна № 308 від 18.12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 456 від 18.12.2023 року, видаткова накладна № 309 від 18.12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 457 від 18.12.2023 року, видаткова накладна № 312 від 22.12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 454 від 22.12.2023 року, видаткова накладна № 313 від 25.12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 455 від 25.12.2023 року, видаткова накладна № 314 від 26.12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 456 від 26.12.2023 року, видаткова накладна № 315 від 27.12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 457 від 27.12.2023 року, видаткова накладна № 316 від 27.12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 458 від 27.12.2023 року;

- згідно договору поставки № 01/12-ГП від 01.12.2023 року, укладеного з ТОВ «Агро-МК».

Факт передачі товару від ТОВ «Агроекспорт-М» до ТОВ «Агро-МК» підтверджують: видаткова накладна № 285 від 01.12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 393 від 01.12.2023 року, видаткова накладна № 286 від 01.12.2023 року, товарно-транспортна накладна № 394 від 01.12.2023 року;

- згідно договору поставки № 27/10-ГП від 27.10.2023 року, укладеного з ТОВ «Жерм».

Факт передачі товару від ТОВ «Агроекспорт-М» до ТОВ «Жерм» підтверджують: видаткова накладна № 220 від 30.10.2023 року, товарно-транспортна накладна № 274 від 30.10.2023 року; видаткова накладна № 221 від 31.10.2023 року, товарно-транспортна накладна № 275 від 31.10.2023 року, видаткова накладна № 222 від 01.11.2023 року, товарно- транспортна накладна № 282 від 01.11.2023 року, видаткова накладна № 258 від 09.11.2023 року, товарно-транспортна накладна № 319 від 09.11.2023 року, видаткова накладна № 4271 від 24.11.2023 року, товарно-транспортна накладна № 373 від 24.11.2023 року, видаткова накладна № 272 від 24.11.2023 року, товарно-транспортна накладна № 378 від 24.11.2023 року, видаткова накладна № 274 від 27.11.2023 року, товарно-транспортна накладна № 382 від 27.11.2023 року;

- згідно договору поставки № 28/11-ГП від 08.11.2023 року, укладеного з ТОВ «Контракт Енержі».

Факт передачі товару від ТОВ «Агроекспорт-М» до ТОВ «Контракт Енержі» підтверджують: видаткова накладна № 258 від 09.11.2023 року та товарно-транспортна накладна № 319 від 09.11.2023 року;

- згідно договору поставки № 15/05-ГП від 15.05.2023 року, укладеного з ТОВ «Матриця 2015».

Факт передачі товару від ТОВ «Агроекспорт-М» до ТОВ «Матриця-2015» підтверджують: видаткова накладна № 40 від 02.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 40 від 02.05.2023 року, видаткова накладна № 44 від 15.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 65 від 15.05.2023 року, видаткова накладна № 45 від 16.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 66 від 16.05.2023 року, видаткова накладна № 46 від 17.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 67 від 17.05.2023 року, видаткова накладна № 47 від 18.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 73 від 18.05 2023 року, видаткова накладна № 48 від 19.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 71 від 19 05 2023 року, видаткова накладна № 49 від 19.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 72 від 19.05.2023 року, видаткова накладна № 53 від 22.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 83 від 22.05.2023 року, видаткова накладна № 62 від 24.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 85 від 25.05.2023 року, видаткова накладна № 63 від 25.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 90 від 25.05.2023 року, видаткова накладна № 83 від 07.06.2023 року, товарно-транспортна накладна № 97 від 07 06.2023 року, видаткова накладна № 88 від 20.06.2023 року, товарно-транспортна накладна № 117 від 20.06.2023 року, видаткова накладна № 89 від 21.06.2023 року, товарно-транспортна накладна № 116 від 21.06.2023 року, видаткова накладна № 92 від 23.06.2023 року, товарно-транспортна накладна № 118 від 23.06.2023 року, видаткова накладна № 93 від 26.06.2023 року, товарно-транспортна накладна № 124 від 26.06.2023 року, видаткова накладна № 100 від 26.06.2023 року, товарно-транспортна накладна № 124 від 26.06.2023 року, видаткова накладна № 97 від 27.06.2023 року, товарно-транспортна накладна № 124 від 26.06.2023 року, видаткова накладна № 98 від 27.06.2023 року, товарно-транспортна накладна № 130 від 27.06.2023 року, видаткова накладна № 99 від 29.06.2023 року, товарно-транспортна накладна № 130 від 29.06.2023 року, видаткова накладна № 102 від 29.06.2023 року, товарно-транспортна накладна № 131 від 29.06.2023 року, видаткова накладна № 103 від 30.06.2023 року, товарно-транспортна накладна № 137 від 30.06.2023 року, видаткова накладна № 104 від 04.07.2023 року, товарно-транспортна накладна № 138 від 04.06.2023 року, видаткова накладна № 149 від 18.08.2023 року, товарно- транспортна накладна № 198 від 18.08.2023 року, видаткова накладна № 150 від 21.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 199 від 21.08.2023 року, видаткова накладна № 151 від 21.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 200 від 21.08.2023 року, видаткова накладна № 157 від 22.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 202 від 22.08.2023 року, видаткова накладна № 158 від 22.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 201 від 22.08.2023 року, видаткова накладна № 161 від 23.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 203 від 22.08.2023 року, видаткова накладна № 162 від 23.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 205 від 24.08.2023 року, видаткова накладна № 163 від 24.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 204 від 24.08.2023 року, видаткова накладна № 165 від 24.085.2023 року, товарно-транспортна накладна № 206 від 24.08.2023 року, видаткова накладна № 166 від 28.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 211 від 28.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 210 від 28.08.2023 року, товарно-транспортні накладні № 212 від 28.08.2023 року, № 209 від 28.08.2023 року, № 208 від 28.08.2023 року, № 207 від 28.08.2023 року, видаткова накладна № 167 від 29.08.2023 року, товарно-транспортні накладні № 214 від 29.08.2023 року, № 213 від 29.08.2023 року, видаткова накладна № 171 від 30.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 218 від 30.08.2023 року, видаткова накладна № 176 від 31.08.2023 року, товарно-транспортні накладні № 219 від 31.08.2023 року, № 220 від 31.08.2023 року, видаткова накладна № 177 від 31.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 221 від 31.08.2023 року, видаткова накладна № 183 від 07.09.2023 року, товарно-транспортні накладні № 228 від 07.09.2023 року, № 229 від 07.09.2023 року, видаткова накладна № 184 від 07.09.2023 року, товарно-транспортні накладні № 230 від 07.09.2023 року, № 231 від 07.09.2023 року, видаткова накладна № 194 від 11.09.2023 року, товарно-транспортна накладна № 232 від 11.09.2023 року;

- згідно договору поставки № 1/05-ГП від 01.05.2023 року, укладеного з ТОВ «Мета Енержі».

Факт передачі товару від ТОВ «Агроекспорт-М» до ТОВ «Мета Енержі» підтверджують: видаткова накладна № 39 від 02.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 38 від 02.05.2023 року, видаткова накладна № 17 від 05.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 35 від 05.05.2023 року, видаткова накладна № 18 від 05.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 36 від 05.05.2023 року, видаткова накладна № 26 від 08.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 49 від 08.05.2023 року, видаткова накладна № 21 від 08.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 47 від 08.05.2023 ороку, видаткова накладна № 43 від 12.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 81 від 12.05.2023 року, видаткова накладна № 42 від 12.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 80 від 12.05.2023 року, видаткова накладна № 41 від 12.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 50 від 12.05.2023 року, видаткова накладна № 59 від 23.05.2023 року, товарно-транспортна накладна № 84 від 23.05.2023 року, видаткова накладна № 133 від 02.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 168 від 02.08.2023 року, видаткова накладна № 135 від 03.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 178 від 03.08.2023 року, видаткова накладна № 139 від 07.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 173 від 07.08.2023 року, видаткова накладна № 140 від 07.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 174 від 07.08.2023 року, видаткова накладна № 145 від 14 08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 195 від 14.08.2023 року, видаткова накладна № 146 від 14 08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 197 від 14.08.2023 року, видаткова накладна № 147 від 14.08.2023 року, товарно-транспортна накладна № 196 від 14.08.2023 року.

За результатами здійснення зазначених господарських операцій ТОВ «Агроекспорт-М» складено та зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зазначене підтверджує, що ТОВ «Агроекспорт-М», здійснив переробку лушпиння, а отриманий результат переробки, паливні гранули (пелети), використав у господарській діяльності реалізувавши їх іншим суб`єктам господарювання.

Тобто в даному випадку не відбулось передачі лушпиння на ТОВ «Агротранс 2021» від ТОВ «Агроекспорт-М», оскільки згідно умов договору № 2-ДП «На виготовлення продукції з давальницької сировини» ТОВ «Агротранс-2021» використавши лушпиння, як сировину здійснив його переробку на давальницьких умовах у повий продукт паливні гранули (пелети), який і передав ТОВ «Агроекспорт-М».

Стосовно посилань на незаконність формування від`ємного значення ПДВ за операціями з ПСП «Центр», суд зазначає наступне:

ТОВ «Агроекспорт-М», отримавши від контрагента ПСП «Центр» товар, а саме насіння соняшника що підтверджується, первинним документами, здійснивши оплату за отриманий товар та перевіривши наявність реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, керуючись вимогами ст,198 ПК України, включило до складу податкового кредиту суми ПДВ, зазначені в податкових накладних.

Факт поставки продукції, а саме насіння соняшника, підтверджую наступні первинні документи: договір № 1/06-НС від 01.06.2023 року, видаткова накладна № 5 від 02.06.2023 року, товарно-транспортні накладні № 11 від 02.06.2023 року, № 12 від 02.06.2023 року, видаткова накладна № 6 від 15.06.2023 року, товарно-транспортні накладні № 14 від 15.06.2023 року, № 15 від 15.06.2023 року; договір № 50/12-НС від 07.12.2023 року, видаткова накладна № 21 від 08.12.2023 року, товарно-транспортні накладні № 11 від 02.06.2023 року, № 12 від 02.06.2023 року, видаткова накладна № 22 від 11.12.2023 року, товарно-транспортні накладні № 30 від 11.12.2023 року, № 31 від 11.12.2023 року.

ПСП «Центр» за результатами здійснених господарських операції з ТОВ «Агроекспорт-М» складено податкові накладні: № 5 від 02.06.2023 року на суму 646100,07 грн, у т.ч. ПДВ 79345,62 грн; № 6 від 15.06.2023 року на суму 632320,00 грн, у т.ч. ПДВ 77653,33 грн; № 27 від 08.12.2023 року на суму 338086,10 грн, у т.ч. ПДВ 41519,35 грн; № 28 від 11.12.2023 року на суму 812364,23 грн, у т.ч. ПДВ 99764.03 грн.

Зазначені податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що дає право ТОВ «Агроекспорт-М» віднести суми ПДВ, сплачені ПСП «Центр» у вартості придбаного товару, до складу податкового кредиту.

У додатку № 2 до декларації за червень 2023 року та за грудень 2023 року ТОВ «Агроекспорт-М» включило суми ПДВ сплачені ПСП «Центр» у вартості придбаного товару до складу сум від`ємного значення звітного періоду, яка зараховується до складу податкового періоду наступного звітного періоду.

Відповідно зазначені суми ПДВ знайшли своє відображення у податковій декларації з податку на додану вартість, як у червні 2023 року, так і у грудні 2023 року, як сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, (рядок 21 декларації).

Оскільки ТОВ «Агроекспорт-М» отримав від ПСП «Центр» товар, насіння соняшника, має в наявності первинні документи, що підтверджують реальність здійснення господарської операції, зазначив в податковій декларації податку на додану вартість суми ПДВ по операціям з ПСП «Центр», як суми від`ємного значення , що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

З огляду на зазначене ТОВ «Агроекспорт-М» має всі підстави для віднесення зазначених сум податкового кредиту до сум бюджетного відшкодування, на рахунок платника податку у банку.

Щодо відображеної у Акті перевірки наявності понаднормових витрат сировини, суд зазначає наступне:

Відповідно до п. 185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з пп.14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України постачання товарів будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Отже, сировинні втрати не є операцією з постачання товарів в контексті ст. 185 ПК України, оскільки не відбувається ані постачання товару, ані використання товарів у негосподарській діяльності, а тому такі сировинні втрати не можуть бути додатковим самостійним об`єктом оподаткування ПДВ.

Підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України передбачено зобовязання платника податків нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами. необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг. необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року. - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Тобто визначальним для застосування положень пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України є саме використання придбаного товару не в межах господарській діяльності.

При цьому, у разі використання придбаних товарів безпосередньо в господарській діяльності такі обов`язки, передбачені пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України, у платника податку не виникають.

Факт використання ТОВ «Агроекспорт-М» олії соняшникової у господарській діяльності підтверджується і Актом перевірки, де на ст. 28 зазначено про здійснення підприємством експортних операцій з постачання олії соняшникової нерафінованої контрагентам покупцям в Об`єднаних арабських Еміратах, Туреччині. Руминії, США Саудівській Аравії.

Тобто визначальним для застосування положень пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України є саме використання придбаного товару не в межах господарській діяльності.

Факту використання ТОВ «Агроекспорт-М» не у господарській діяльності олії отриманої з переробки від ТОВ «Агротранс 2021» за умовами договору №1-ДП Актом перевірки не встановлено.

ТОВ «Агроекспорт-М» на підставі договору № 1-ДП від 01.04.2023 року «На виготовлення продукції з давальницької сировини» укладеного між ТОВ «Агроекспорт- М» та ТОВ «Агротранс 2021» здійснює переробку на давальницьких умовах насіння соняшника у соняшникову олію, тобто надавши для переробки ТОВ «Агротранс 2021» насіння соняшника ТОВ «Агроекспорт-М» отримує в результаті його переробки соняшникову олію.

Суд звертає увагу на твердження позивача про те, що при здійсненні виробничого процесу переробки давальницької сировини існують втрати, які не можуть контролюватись замовником та пов`язані виключно з виробничим процесом перероблення сировини. При цьому, величина технологічних відходів і втрат обумовлена технічним рівнем технологічного обладнання, його якістю, процесом здійснення преробки, якісними характеристиками матеріальних ресурсів та якістю насіння соняшника.

Величина сировинних витрат не є постійною величиною, вона змінюється в залежності від якості вхідної сировини, напівфабрикатів та готової продукції, якості пари та інших технологічних параметрів.

На олійність, а відповідно на можливість в подальшому отримати певну кількість олії з насіння соняшника впливає, як регіон проростання рослини, її сорт, умови вирощування, кількість та якості азотних добрив, а також післязбиральна обробка насіння. Рослини соняшника, що ростуть у різних умовах та регіонах, мають різні показники вмісту олії.

Відповідно з однакової маси насіння соняшника можливо отримати різний обсяг соняшникової олії, який суттєво буде відрязнятись один від одного.

Тобто, як стверджує позивач, чим якісніше насіння соняшника, тим більший вихід олії і навпаки чим нижче якість тим менший вихід олії, і це з однієї і тієїж кількості насіння соняшника.

Шрот та макуха у більшості має 30-35 % білкових речовин і до 10% олії (жирів), за рахунок чого вони вважаються високоцінним концентрованим кормом, що також зменшує кількість виходу олії яка виділяється в окремий продукт при її виробництві.

В Акті перевірки наявні посилання на лист ректора Миколаївського національного аграрного університету в яким він надає пояснювальну записку.

Суд звертає увагу, що пояснювальна записка, це не нормативний документ, не експертний висновок, а лише суб`єктивна думка окремої людини.

Крім того, у своєму пояснення представник аграрного університету вказав лише на можливість отримання 455 - 460 кг. олії з 1 топи насіння, однак не вказав що це саме так повинно бути, що це стала величина, яка підтверджена відповідними дослідженнями чи вже встановлена нормативно.

Більш того в поясненні зазначено, що вихід олії залежить не тільки від якості насіння, але й від підготовки сировини до пресування, виду форпресів та експелерів, які використовуються для віджиму олії, способу переробки, кваліфікації персоналу, вмісту олії, вологості, засміченості, лушпинності насіння. І як зазначила особа, яка надала пояснювальну записку, показники виходу олії можуть суттєво варіювати.

Тобто зазначивши чинники, які впливають на вихід олії особа, яка надала пояснювальну записку вказала лише теоретичну можливість отримання результату і це без застосування умов, які впливають на вихід олії, про які зазначено в пояснювальній записці.

В пояснювальній записці не надано жодного доказу не теоретичного, а саме реального отримання результату зазначеного в пояснювальній записці, що вказує лише на припущення.

Тобто в пояснювальній записці зроблені припущення.

В свою чергу перевіряючі ГУ ДПС не використовуючи жодних затверджених методик визначення кількості виходу олії з 1 тони насіння соняшника, не знаючи та не використовуючи дані про технічні характеристики та продуктивність обладнання на якому здійснена переробка давальницької сировини, не володіючи інформацією про процес переробки, а використовуючи лише припущення здійснили вже наступні припущення, стосовно отримання ТОВ «Агроекспорт-М» меншої кількості олії ніж та кількість яку доведено до перевіряючих у пояснювальній записці ректора Миколаївського національного аграрного університету.

Пояснювальна записка особи, яка не була учасником процесу виробництва олії, не мала жодних вихідних даних, щодо якості насіння, інформації про технічні характеристики обладнання на якому здійснювалась переробка, не може бути жодним доказом правомірності та законності визначення перевіряючими зобов`язань з податку на додану вартість.

Обраховуючи недотримання олії соняшникової з переробки, податковий орган в першу чергу повинен керуватись нормативними актами, які підтверджують факт недоотримання олії, і саме посилаючись на відповідні пункти нормативного документа здійснювати розрахунок кількості недоотриманої олії соняшникової.

Також у Акті перевірки зазначається про понаднормову втрату сировини.

Суд звертає увагу, що виготовлена з насіння соняшника олія, це вже новий продукт і вона (олія) вже не є сировиною, оскільки сировиною для виготовлення олії було лише насіння соняшника.

Наказом Міністерства аграрної політики України від 11.09.2009 року № 656 затверджено Порядок обліку сировини, матеріалів та готової продукції на підприємствах олійно-жирової галузі (далі Порядок № 656).

Так, пунктом 2.25 Порядку обліку сировини, матеріалів та готової продукції на підприємствах олійно-жирової галузі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 11.09.2009 року № 656, визначено, що сировинні втрати це втрати які показують зміну ваги насіння за рахунок зменшення вмісту сміття і вологи в процесі виробництва.

В Акті перевірки не зазначено про втрату, чи зменшення ваги насіння соняшника у процесі переробки.

Отже, твердження ГУ ДПС про понаднормові втрати сировини та здійснення донарахування зобов`язань з податку на додану вартість на недоотриману олію соняшникову, яка вже не є сировиною, суд вважає безпідставними.

Суд бере до уваги додаток № 6 до Акту перевірки, на підставі якого здійснено розрахунок зобов`язань з ПДВ на олію, та враховує таке:

Порядковим номером 1 додатку № 6 зазначено: 91,36 т кількість сировини (соняшника), що надійшла до виконавця; 91,36 т кількість сировини (соняшник), що перероблено; 36,57 кг олія соняшникова; 40,03 відсоток.

Аналогічні дані містяться у виробничому звіті на переробку сировини № 1 за квітень 2023 року. За 03.04.2023 року. Перероблено 91,36 т. Виготовлено 36,57 кг.

Однак податковим органом не зазначено інші вихідні дані які містяться у виробничому звіті зокрема: сміття 3%; волога 7,6%; лушпиння 17640 кг; шрот 37150 кг; вміст олії у шроту 1,4%; кількість шроту (тон) 0,52.

Зазначені дані у додатку № 6 до Акта перевірки відсутні.

З огляду на зазначене позивачем зроблено власний розрахунок:

91360 / 3% = 2740,80 де 2740,80 кг вага сміття, з якого взагалі не можливо отримати ніякої олії;

91360 2740,80 = 88619,20, де 88619,20 кг вага сировини насіння соняшника без сміття, з якої передбачається отримати соняшникову олію.

Далі від насіння соняшника, яке вже без сміття, відділяється лушпиння.

Кількість лушпиння 17640 кг.

88619 17640 = 70 979 кг.

Відповідно кількість насіння соняшника, яке надходить у переробку вже складає 70979 кг.

Тобто до моменту початку віджиму з 91360 кг насіння соняшника, що надійно у переробку, залишилось 70979 кг. Різниця 20381 кг. Це матеріал, який не приймає участі у подальшому віджим олії: сміття 2740,80 кг; лушпиння 17640 кг (9І360 70979=20380,8).

Відповідно саме з цієї маси буде здійснюватися віджим.

Загальна олійність зазначена 45,1%, однак 1,4% відійшли у шроті.

Як зазначено на ст. 23 Акта перевірки, втрати олії в шроті, лушпинні є тією частиною олії, яка не витягується (а втрачається з насіння) з насіння.

Оскільки втрати олії в шроті вже не витягуються і вже не можуть бути олією, то відповідно зменшується і олійність просировини.

45,1 1,4 = 43,70%

Тобто олійність вже складає 43,7%, а не 45,1, як було визначено при прийманні насіння соняшника.

Отже взявши до уваги матеріал, який не приймає участі у подальшому віджим олії, а це 70979кг. Та олійність 43,7% отримуємо вихід 70979 х 43,75 = 39 691,28 кг маса шроту.

Відповідно віднявши від маси матеріалу, який надійшов на віджим масу шроту отримуємо масу олії, що добута, 70979 39961,28 = 31017,72 це маса олії, що отримана з загальної маси матеріалу, який отриманий для переробки.

З урахуванням наданого розрахунку, суд погоджується з висновками позивача про те, що зазначені у додатку № 6 до Акта перевірки дані про вихід олії в розмірі 44,6% є безпідставний та не підтверджені жодним доказом.

Крім того частина олії відділяється зі шротом, лушпинням, що також не враховано у додатку № 6 до Акту перевірки.

Аналогічна ситуація по всім розрахункам, що зроблені у додатку № 6 до Акту перевірки, що свідчить про неточність здійсненого розрахунку.

Відповідно до пп. 14.1.134 п. 14.1 ст. 14 ПК України операція з давальницькою сировиною операція з переробки (обробки, збагачення чи використання) давальницької сировини (незалежно від кількості замовників і виконавців, а також етапів (операцій)) з метою одержання готової продукції за відповідну плату. До операцій з давальницькою сировиною належать операції, в яких сировина замовника на конкретному етапі її переробки становить не менш як 20 відсотків загальної вартості готової продукції.

Тобто, ПК України передбачено, що під час операцій з давальницькою сировиною допускається її переробка (обробка, збагачення). При цьому, всі процеси перетворення сировини є складовою господарської операції з давальницькою сировиною.

При здійсненні виробничого процесу переробки давальницької сировини існують втрати, які не можуть контролюватись позивачем та пов`язані виключно з виробничим процесом перероблення сировини.

Чинне законодавство не містить норм які б дозволяли здійснювати такі розрахунки способом, що використаний податковим органом для розрахунку.

Крім того, всі технологічні втрати включають до собівартості продукції (Д-т 26 К-т 206 тощо), а тому нараховувати компонувальний ПДВ за п. 198.5 ст. 198 ПК України як використання в операціях, що не є господарською діяльністю, немає підстав.

В Акті перевірки не зазначено жодного доказу виробництва олії при переробці давальницької сировини, в об`ємах більших ніж зазначено у виробничих звітах ТОВ «Агротранс 2021».

Всі виробничі звіти були надані перевіряючим у копіях під час перевірки. Зазначені звіти здійснені акредитованою лабораторією, яка пройшла всі необхідні перевірки та отримала дозвіл держави на здійснення діяльності. Жодних доказів неможливості здійснення лабораторією діяльності, чи невідповідності даних, які зазначені у виробничих звітах контролюючим органом в Акті перевірки не зазначено.

За відсутності доказів виробництва олії в інших об`ємах ніж зазначено у виробничих звітах всі розрахунки здійснені перевіряючими у додатку № 6 до Акту перевірки, є лише припущенням, а тому є незаконними та безпідставними, та не можуть бути використані при здійсненні розрахунку зобов`язань ТОВ «Агроекспорт-М» по податку на додану вартість.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за звернення до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 60999,62 грн.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду юридичною особою позову майнового характеру сплачується судовий збір у сумі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року становить 3028,00 грн.

Ціна позову складає 3922854,00 грн.

Отже, судовий збір у даному випадку дорівнює 30280,00 грн.

За таких обставин позивачем надміру сплачено 30719,62 грн судового збору.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

За таких обставин, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягає стягненню судовий збір у сумі 30280,00 грн. А надміру сплачені кошти у сумі 30719,62 грн будуть повернуті позивачу як надміру сплачені після звернення з відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроекспорт-М» (вул. Олександра Сизоненка, 9/7а, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101, ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.08.2023 року № 02 Головного управління ДПС у Миколаївській області від 10.04.2024 року № 04, від 10.04.2024 року № 04, від 10.04.2024 року № 04.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроекспорт-М» (вул. Олександра Сизоненка, 9/7а, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101, ) судові витрати у сумі 30280,00 грн (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.03.2025 року.

Суддя О.В. Малих