Справа № 340/8209/24
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/8209/24

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, )

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , через адвоката Петренко К.О., звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що у червні 2024 року вона звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії за віком. Проте рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області №43 від 20.06.2024 року їй відмовлено у призначенні пенсії через недостатність страхового стажу. Відповідач не врахував до страхового стажу періоди роботи за 1982 1997 роки через недоліки у заповненні трудової книжки та помилки у документах щодо її імені та прізвища. Позивачка не погоджується з цим рішенням та наполягає на тому, що записами у її трудовій книжці, а також наданими нею довідками підтверджено періоди її трудової діяльності, а недоліки роботодавця при заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії. З цих підстав позивачка просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №43 від 20.06.2024 року про відмову у призначенні їй пенсії за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за заявою про призначення пенсії від 12.06.2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до загального страхового стажу періоди її трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.12.1978 року з 11.03.1982 року по 09.11.1982 року, з 11.11.1982 року по 18.12.1985 року, з 01.03.1986 року по 01.06.1992 року та період роботи згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_3 від 04.02.1993 року в колгоспі "Дружба" Онуфріївського району з 21.12.1992 року по 18.10.1997 року та повторно розглянути її заяву від 12.06.2024 року про призначення пенсії за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою судді від 10.01.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що при вирішенні питання про призначення позивачці пенсії за віком установлено, що вона не має 21 року страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Причиною неврахування до страхового стажу позивачки періодів роботи з 11.03.1982 року по 09.11.1982 року, з 11.11.1982 року по 18.12.1985 року, з 01.03.1986 року по 01.06.1992 року, з 21.12.1992 року по 18.10.1997 року, стали неправильні записи у трудовій книжці. З цих підстав ГУ ПФУ в Черкаській області, яке за принципом екстериторіальності розглядало заяву позивачки, прийняло рішення про відмову у призначенні їй пенсії. Доводячи правомірність цього рішення, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

Третя особа подали пояснення, у яких заперечила проти позову та підтримала відзив відповідача.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у червні 2024 року, досягнувши 63-річного віку, звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою за призначенням пенсії за віком.

Вказана заява прийнята, зареєстрована 12.06.2024 року за №537 та за принципом екстериторіальності спрямована для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області прийняло рішення №43 від 20.06.2024 року. Цим рішенням відмовлено у призначенні пенсії за віком через недостатність страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (21 рік). За розрахунками відповідача страховий стаж становить 7 років 10 місяців 29 днів. До загального страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.12.1978 року: з 11.03.1982 року по 09.11.1982 року, оскільки згідно підтверджуючої довідки № 225/01-14 від 25.11.2020 року дошлюбне прізвище не відповідає свідоцтву про шлюб ( ОСОБА_3 ), а ім`я ОСОБА_4 не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_4 ); з 11.11.1982 року по 18.12.1985 року не зараховано до страхового стажу, оскільки відсутній наказ на звільнення. У довідці від 16.11.2020 року №44 відсутні посилання на накази про призначення та звільнення; з 01.03.1986 року по 01.06.1992 року, оскільки наявне виправлення в даті звільнення, в довідці від 11.11.2020 року дошлюбне прізвище ОСОБА_5 не відповідає свідоцтву про шлюб ОСОБА_5 ; періоди роботи в колгоспі з 12.12.1992 року по 18.10.1997 року згідно довідки від 09.11.2020 року №208/01-14, оскільки ім`я ОСОБА_4 не відповідає паспортним даним ОСОБА_4 .

Не погоджуючись з таким рішенням, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (надалі - Закон №1058-IV).

Частиною 1 статті 8 Закону №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Згідно з частиною 2 статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Частинами 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії унормований статтею 44 Закону №1058-IV, а строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії - статтею 45 цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Частиною 3 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до частин 1, 5 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Порядок №22-1).

Згідно з пунктами 1.1, 1.7 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1)...... подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 Порядку №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Згідно з пунктом 2.23 Порядку №22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

- уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу;

- проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

- повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

За правилами пункту 4.5 Порядку №22-1 у випадках, коли в документі про стаж зазначено тільки рік початку трудової діяльності або рік її закінчення без позначення точних дат, датою початку або закінчення вважається перше липня цього року.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

У статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачені види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Відповідно до частин 1, 2 цієї статті до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637), який містить такі норми:

1. Основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

2. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

3. За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

17. За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

23. Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

24. Для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

Довідки, видані колгоспами при залишенні членом колгоспу роботи, а також довідки, видані в більш пізній період колгоспами, які згодом припинили свою діяльність, можуть братися до уваги й тоді, коли вони не містять підстав видачі.

26. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

27. У тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.

Суд зазначає, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи особи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (до 1 липня 2000 року). У разі відсутності трудової книжки або відсутності у ній відповідних записів, що не дозволяє з`ясувати відомості про періоди роботи, або якщо трудова книжка містить неправильні чи неточні записи про періоди роботи (тобто такі, з приводу яких виникають сумніви у їх достовірності), трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, передбачених пунктом 3 Порядку №637, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Також у разі неможливості одержання необхідних документів внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних трудовий стаж може бути установлений на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Суд установив, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 досягла віку 63 років та 12.06.2024 року звернулася за призначенням пенсії за віком на загальних умовах. Згідно з частиною 2 статті 26 Закону №1058-IV умовою виходу на пенсію є наявність страхового стажу не менше 21 року.

Разом із заявою від 12.06.2024 року вона подала трудову книжку серії НОМЕР_2 , у якій містяться записи про її роботу у 1978 1992 роках, та трудову книжку колгоспника НОМЕР_3 , у якій містяться записи про її роботу у 1992 2013 роках.

Трудова книжка серії НОМЕР_2 заведена у 1978 році при прийнятті позивачки на роботу в Онуфріївський філіал Кіровоградського заводу радіовиробів. У цій трудовій книжці відомості про працівника, а саме прізвище, ім`я, по батькові, внесені російською мовою при першому заповненні трудової книжки у 1978 році як " ОСОБА_6 ". У 1992 році позивачка уклала шлюб та змінила прізвище з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_7 ".

Згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 позивачка 11.03.1982 року прийнята в Об`єднання общепіту Онуфріївського району поваром ІІІ розряду на кухню № 14 у с. Млинок, звідки звільнена 09.11.1982 року. Позивачка також надала архівну довідку №225/01-14 від 25.11.2020 року про підтвердження трудового стажу на цьому підприємстві.

Відповідач не врахував до страхового стажу період роботи з 11.03.1982 року по 09.11.1982 року, пославшись на те, що в архівній довідці №225/01-14 від 25.11.2020 року зазначені прізвище " ОСОБА_8 " та ім`я " ОСОБА_4 ", що не відповідає їх написанню у свідоцтві про шлюб та у паспорті.

Згідно із записами в трудовій книжці позивачки вона 11.11.1982 року прийнята слюсарем-збірником радіоапаратури ІІ розряду в Онуфріївську філію Кіровоградського заводу радіовиробів, 01.07.1985 року переведена в складі Онуфріївської філії на Світловодський радіозавод слюсарем-збірником радіоапаратури ІІ розряду, 03.11.1985 року їй присвоєний І розряд маляра по перекваліфікації, 18.12.1985 року звільнена по ст.40 КЗпП УРСР (за прогули). Позивачка також надала довідки, складені правонаступником заводу ТОВ "Нива": №44 від 16.11.2020 року про підтвердження трудового стажу, №46 від 16.11.2020 року про заробітну плату для обчислення пенсії за період з листопада 1982 року по червень 1985 року.

Відповідач не врахував до страхового стажу період роботи з 11.11.1982 року по 18.12.1985 року, оскільки у трудовій книжці та у довідці №44 від 16.11.2020 року відсутні відомості щодо наказу про звільнення позивачки з роботи.

Згідно із записами у трудовій книжці позивачки вона 03.03.1986 року прийнята на посаду няні Онуфріївського ясла-садку, звідки звільнена 12.02.1991 року у зв`язку з переводом у дошкільний заклад №2. З 13.02.1991 року вона прийнята на посаду помічника вихователя Онуфріївського ясла-садку № 2, звідки звільнена 01.06.1992 року за власним бажанням. Позивачка також надала довідку правонаступника Онуфріївського дошкільного навчального закладу "Калинка" №26 від 11.11.2020 року про підтвердження трудового стажу, яка підтверджує ці періоди роботи.

Відповідач не врахував до страхового стажу періоди роботи з 01.03.1986 року по 01.06.1992 року, пославшись на виправлення у даті звільнення та те, що у довідці №26 від 11.11.2020 року зазначене прізвище " ОСОБА_5 ", що не відповідає його написанню у свідоцтві про шлюб.

Згідно із записами у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 21.12.1992 року прийнята у члени колгоспу "Дружба" Онуфріївського району та призначена вагарем, з 04.01.1994 року переведена телятницею, з 01.04.1995 року переведена на різні роботи, 18.10.1997 року звільнена з роботи та з членів колгоспу за власним бажанням. Позивачка також надала архівну довідку №208/01-14 від 09.11.2020 року про кількість відпрацьованих нею вихододнів та про заробітну плату за 1993 1997 роки.

Відповідач не врахував до страхового стажу період роботи в колгоспі з 12.12.1992 року по 18.10.1997 року, пославшись на те, що в архівній довідці №208/01-14 від 09.11.2020 року зазначене ім`я " ОСОБА_4 ", що не відповідає паспортним даним.

Як свідчить розрахунок стажу, складений відповідачем при опрацюванні заяви позивачки від 12.06.2024 року, він обчислив її страховий стаж в 7 років 10 місяців 29 днів. В оскаржуваному рішенні №43 від 20.06.2024 року він не навів нормативне обґрунтування причин неврахування спірних періодів роботи. У відзиві на позов посилався на порушення вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок.

Згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю Української РСР трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітника чи службовця. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців, які працюють на підприємстві, в установі, організації понад п`ять днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Записи про причини звільнення в трудовій книжці мають робитися у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Порядок ведення трудових книжок на той час був врегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162 (надалі - Інструкція №162), яка застосовувалася до прийняття наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 "Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях".

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції №162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи впиняються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо працівник прийнятий на роботу 5 січня 1984 р. в графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 г.) записується: "1984.05.01", в трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.: "05.01.1984 ". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Пунктами 2.5 - 2.7 Інструкції №162 передбачено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення проводяться адміністрацією того підприємства, де був внесений відповідний запис. Адміністрація на новому місці роботи зобов`язана надати працівнику у цьому необхідну допомогу.

У разі необхідності адміністрація підприємства видає робітникам і службовцям на їх прохання завірені виписки відомостей про роботу з трудових книжок.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідовано, виправлення вносяться правонаступником, а при його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане ліквідоване підприємство.

Згідно з пунктами 2.25, 2.26 Інструкції №162 записи про причини звільнення мають проводитися у трудовій книжці у точній відповідності до формулювання чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з дотриманням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 дата звільнення; у графі 3 причина звільнення; у графі 4 зазначається, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дату та номер.

Днем звільнення вважається останній день роботи.

Наприклад, трудовий договір із працівником припиняється у зв`язку із скороченням штатів. 10 жовтня 1986 р. є останнім днем ??його роботи. У трудовій книжці працівника має бути зроблено наступний запис: у графі 1 розділу "Відомості про роботу" ставиться порядковий номер запису, у графі 2 - дата звільнення (10.10.86), у графі 3 пишеться: "Звільнено за скороченням штатів, п. 1 ст. 33 КЗпП наказу (розпорядження) про звільнення.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи в даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Адміністрація зобов`язана видати робітнику або службовця його трудову книжку в день звільнення із внесеним до неї записом про звільнення.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 року №295/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.03.2015 року за №251/26696, затверджено Порядок виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів) (надалі - Порядок №295/5).

Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку №295/5 передбачено, що архівні довідки про підтвердження трудового стажу оформлюються лише за той період роботи, відомості про який є в документах архіву. При цьому зазначаються точна назва посади, яку обіймала фізична особа, і період її роботи на цій посаді. Відомості про роботу в різних установах надаються в одній довідці.

Підставою для оформлення архівної довідки про підтвердження трудового стажу є накази (за відсутності наказів з особового складу можуть бути використані накази з основної діяльності), особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відмітки про періоди роботи.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку №295/5 до архівної довідки для призначення пенсії або перерахунку пенсії включаються відомості, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

Архівна довідка про заробітну плату оформлюється на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату.

Розмір заробітної плати в архівній довідці зазначається в грошових одиницях, що діяли в період, за який витребується інформація. Дані зазначаються окремо за кожен місяць конкретного року. Розрахунок середньомісячного та середньорічного заробітку архівом не проводиться.

Згідно з пунктами 10, 11 розділу ІІІ Порядку №295/5 невідповідність окремих відомостей, що містяться в документах архіву, даним, викладеним у запиті, не може бути перешкодою для внесення їх до тексту архівної довідки, якщо інша документна інформація не залишає сумніву у тотожності особи чи певних фактів.

Прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої запитується інформація, подаються згідно з архівними документами. Різночитання, невідповідність їх написання в запиті та в архівних документах позначаються словами "так у документах".

Суд установив, що періоди роботи позивачки з 11.03.1982 року по 09.11.1982 року, з 01.03.1986 року по 01.06.1992 року, з 12.12.1992 року по 18.10.1997 року підтверджується поданими трудовими книжками НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , записи у яких містять відомості про початок та кінець цих періодів. Записи про прийняття позивачки на роботу та її звільнення внесені з посиланням на відповідні накази, які пов`язані між собою хронологічно. Будь-які виправлення у цих записах відсутні. Доказів того, що ці записи є неправильними, неточними чи недостовірними, відповідач суду не надав.

Факт належності цих трудових книжок позивачці відповідач не заперечує та не вказує на необхідність внесення будь-яких змін до цих записів.

Відтак, трудові книжки є достатньою підставою для підтвердження стажу роботи та трудової діяльності для призначення пенсії, не потребують доведення додатковими документами, зокрема архівними довідками про підтвердження трудового стажу. Надані позивачкою довідки №225/01-14 від 25.11.2020 року, №26 від 11.11.2020 року, №208/01-14 від 09.11.2020 року про підтвердження стажу не викликають сумнівів у тотожності позивачки і особи, щодо якої складені ці довідки. Помилки у написанні прізвища та імені позивачки в архівних документах, на підставі яких складені ці довідки, не можуть бути підставами для відмови у зарахуванні періодів роботи, відображених у трудових книжках, до її страхового стажу та позбавляти її права на соціальний захист.

Отже, невключення вказаних періодів роботи з 11.03.1982 року по 09.11.1982 року, з 01.03.1986 року по 01.06.1992 року, з 12.12.1992 року по 18.10.1997 року до страхового стажу позивачки є протиправним. Ці період мають бути включені до її страхового стажу для призначення пенсії та внесені до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи.

Щодо періоду роботи позивачки з 11.11.1982 року по 18.12.1985 року, то дійсно у трудовій книжці НОМЕР_2 у графі 4 відсутній запис про наказ (розпорядження) про звільнення позивачки з роботи з Онуфріївської філії Світловодського радіозаводу у 1985 році. Згідно з довідкою правонаступника ТОВ "Нива" №44 від 16.11.2020 року позивачка працювала в Онуфріївській філії Кіровоградського заводу радіовиробів з листопада 1982 року по червень 1985 року. Накази про прийняття її на роботу та звільнення не збереглися.

Тож з огляду на те, що в трудовій книжці міститься неточний запис про кінець роботи на цьому підприємстві, для підтвердження стажу роботи для призначення пенсії приймаються інші документи, передбачені пунктом 3 Порядку №637.

Позивачка разом із заявою від 12.06.2024 року надала довідку правонаступника ТОВ "Нива" №46 від 16.11.2020 року про заробітну плату для обчислення пенсії за період з листопада 1982 року по червень 1985 року. ГУ ПФУ в Кіровоградській області у липні 2024 провело перевірку та установило, що відомості, які зазначені у довідці №46 від 16.11.2020 року про заробітну плату за період роботи в Онуфріївській філії Кіровоградського заводу радіовиробів з 01.11.1982 року по 30.06.1985 року, є достовірними і відповідають перевіреним первинним документам.

Відповідач при вирішення питання про призначення позивачці пенсії не врахував цю довідку та не застосував правила підтвердження стажу роботи за відсутності у документах точних дат, які наведені в пункті 4.5 Порядку №22-1, пункті 27 Порядку №637, внаслідок чого безпідставно не врахував до страхового стажу роботу позивачки в Онуфріївській філії Кіровоградського заводу радіовиробів у 1982 - 1985 роках.

Суд вважає, що період роботи позивачки у цьому підприємстві з 11.11.1982 року по 30.06.1985 року, підтверджений сукупністю наданих нею документів, має бути включений до страхового стажу для призначення пенсії та внесений до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд установив, що позивачка на час звернення за призначенням пенсії досягла віку 63 років, заявляла про 21 рік страхового стажу, що дає їй право на призначення пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Попри це, відповідач відмовив позивачці у призначенні пенсії, пославшись на відсутність необхідного страхового стажу, не врахувавши надані нею трудові книжки ті інші документи.

Суд прийшов до висновку, що ГУ ПФУ в Черкаській області при розгляді заяви позивачки від 12.06.2024 року та установленні її права на пенсію за віком, зокрема при обчисленні страхового стажу, порушило вимоги законодавства щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду цього питання, діяло всупереч принципу належного урядування. Це призвело до прийняття необґрунтованого та немотивованого рішення №43 від 20.06.2024 року про відмову у призначенні пенсії.

Отже, вказане рішення є протиправним, а позовну вимогу про його скасування слід задовольнити.

Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд вважає, що право позивачки, порушене незаконним рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії, має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивачки про призначення їй пенсії за віком, врахувавши до страхового стажу періоди її роботи, підтверджені судом, та прийняти відповідне рішення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову, на користь позивачки слід стягнути судові витрати на сплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №43 від 20.06.2024 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.06.2024 року про призначення пенсії за віком та прийняти за нею рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211, 20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ