Справа № 260/7029/24
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2025 рокум. Ужгород№ 260/7029/24
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 12 червня 2024 року №22 про відмову в перерахунку пенсії; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993, пункту 10 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» №889-VІІ від 10.12.2015 з 04 червня 2024 року з врахуванням виплачених сум та з зарахуванням періодів роботи з 12.08.1983 по 02.01.1986 та з 17.01.1992 по 30.05.1992 в Управлінні сільського господарства Криничанського виконкому.

15 листопада 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Закарпатській області надати суду до 29 листопада 2024 року пенсійну справу ОСОБА_1 .

26 листопада 2024 року відповідачем надіслано до суду лист, в якому зазначають, що не мають можливості виконати ухвалу суду, оскільки заявниця знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

02 грудня 2024 року ухвалою суду витребувано від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області пенсійну справу ОСОБА_1 .

16 січня 2025 року ухвалою суду витребувано повторно від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області пенсійну справу ОСОБА_1 .

30 січня 2025 року ухвалою суду витребувати повторно від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області пенсійну справу ОСОБА_1 .

14 лютого 2025 року на виконання вимог суду, Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області надіслано витяги з електронної пенсійної справи ОСОБА_1 .

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що до страхового стажу варто зарахувати періоди з 12 серпня 1983 року по 02 січня 1986 року та з 17 січня 1992 року по 30 травня 1992 року. Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 , 12 серпня 1983 року назначена на посаду зоотехніка в Управління сільського господарства Криничанського виконкому, 02 січня 1986 року звільнена у зв`язку з приведення управління сільського господарства у відповідність з постановою ЦК КПРС і Радою Міністрів СРСР від 14 листопада 1985 року №1114. З 17 січня 1992 року по 30 травня 1992 року працювала на посаді зоотехніка в Управлінні сільського господарства Криничанського виконкому. Враховуючи зміни у структурі управління сільським господарством, що проводились відповідно до постанов Уряду, періоди роботи керівних працівників і спеціалістів у вищезазначених органах управління підлягають врахуванню до стажу державної служби, за винятком роботи в агропромислових об`єднаннях, агрокомбінатах, агрофірмах, виробничих об`єднань та інших формуваннях, які не реорганізовані в управління сільського господарства і продовольства.

04 грудня 2024 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтуванні зазначають, що законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-ХІІ. Імперативною вимогою, з якою Закон пов`язує право на пенсію виходячи з пунктів 10 та 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 та частини першої статті 37 Закону №3723-ХІІ, є наявність у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), досягнення пенсійного віку та наявність страхового стажу. На підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви від 04.06.2024 та доданих до неї документів відділом перерахунків пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) винесено рішення № 22 від 12.06.2024 про відмову в переведенні на пенсію про держслужбу відповідно до Закону №889. Так, конкретизуючи обставини наявного спору, зазначають, що за відомостями трудової книжки позивача присягу державного службовця позивачем прийнято 26.08.1994 року, тобто до стажу державної служби ОСОБА_1 можливо зарахувати періоди роботи з 26.08.1994 р. по 30.10.2003 р. в Криничанській райдержадміністрації. Отже, стаж роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016 року складає 9 років 2 місяці 5 днів, що є недостатнім для призначення пенсії згідно ЗУ «Про державну службу» . Отже , період роботи в органах місцевого самоврядування з 31.10.2003 року не може бути зарахований до стажу державної служби. Відтак, оскільки станом на 01.05.2016 року заявник не працював на посадах державної службі та не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців то відповідно, права на перехід з пенсії за віком по ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком по ЗУ «Про державну службу» позивач не має. Відтак, за приведених фактичних обставин справи, установлено, що станом на 01 травня 2016 року позивачка: не займала посади державної служби (за наявності стажу понад 10 років) та не мала стажу державної служби 20 і більше років незалежно від того, чи вона працювала на вказану дату на державній службі. Як наслідок з урахуванням вище приведених положень законодавства позивачка відповідно не набула право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ за умов, передбачених пунктами 10 та 12 Прикінцевих положень Закону № 889-VIII. Оскільки, позивачем не дотримано сукупності всіх вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону № 889-VIII, а саме: щодо стажу державної служби, тому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення про відмову у переході з пенсії призначеної відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію відповідно до Закону № 889-VIII.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 04 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою № 815 про перехід на інший вид пенсії.

12 червня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області рішенням № 22 відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, оскільки до стажу державної служби ОСОБА_1 можливо зарахувати періоди роботи з 26.08.1994 р. по 30.10.2003 р. в Криничанській райдержадміністрації. Стаж роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016 року складає 9 років 2 місяці 5 днів, що є недостатнім для призначення пенсії згідно ЗУ «Про державну службу». 04.07.2001 року набрав чинності Закон України № 2493 - III «Про службу в органах місцевого самоврядування». Відповідно посади за період роботи в Криничанській районній раді віднесені до категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державної служби. Отже, період роботи в органах місцевого самоврядування з 31.10.2003 року не може бути зарахований до стажу державної служби. Враховуючи вищезазначене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в частині переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби.

Не погодившись із рішенням про відмову у перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 (далі - Закон № 889-VIII).

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ « Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Положеннями пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Тобто, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

З урахуванням наведених норм, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Щодо доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 31 жовтня 2003 року не може бути зарахований як стаж державного службовця, то суд зазначає, що відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 (далі - Порядок №283, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Також, згідно пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25.03.2016 до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до пункту 6 Порядку № 229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Аналізуючи наведені норми права, суд зазначає, що обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 здійснюється згідно з Порядком № 283.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи (трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 ), позивач 31 жовтня 2003 року призначена на посаду завідувача загального відділу Криничанської районної ради за конкурсом та прийняла присягу посадової особи органу місцевого самоврядування; 03 квітня 2006 року переведена на посаду начальника загального відділу районної ради; 13 березня 2019 року звільнена з займаної посади згідно пункту 2 статті 40 КзпП України.

Посада завідувача та начальника відділу районної ради відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пункту 2 Порядку №283 та пункту 4 Порядку № 229 входить до переліку посад, які зараховуються до стажу державної служби, відтак суд дійшов висновку, що періоди роботи позивача з 31 жовтня 2003 року в органах місцевого самоврядування підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Щодо не зарахування до стажу державної служби періодів роботи позивача з 12.08.1983 по 02.01.1986 та з 17.01.1992 по 30.05.1992 на посаді зоотехніка в Управлінні сільського господарства Криничанського виконкому, суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 №239 «Про віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів і присвоєння їм рангів державних службовців» (втратила чинність 26.10.2001), передбачено, що до сьомої категорії посад відносяться посади радників, консультантів, спеціалістів секретаріатів районних, районних у містах Києві та Севастополі Рад народних депутатів; спеціалістів апаратів виконкомів районних у містах, міських Рад міст районного підпорядкування, селищних і сільських Рад народних депутатів та інші прирівняні до них посади.

Відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби включається час роботи, зокрема на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, у тому числі у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.

Постановою ЦК Компартії України і Ради Міністрів УРСР від 27.03.1962 «Про перебудову управління сільським господарством Української PCP» були створені територіальні виробничі колгоспно-радгоспні (радгоспно-колгоспні) управління по керівництву сільськогосподарським виробництвом, які підпорядковувались обласним управлінням і Міністерству виробництва і заготівель сільськогосподарських продуктів.

Постановою від 10.12.1985 №429 «Про подальше удосконалення управління агропромисловим комплексом УРСР» було визначено, що Державний агропромисловий комітет УРСР, агропромислові комітети областей, районні агропромислові об`єднання, підвідомчі їм радгоспи, підприємства, установи, організації та колгоспи утворюють систему Держагропрому УРСР і входять до єдиної системи Держагропрому СРСР. Державний агропромисловий комітет Української PCP являється центральним органом державного управління агропромисловим комплексом республіки.

В абзаці 3 пункту 3 цієї постанови зазначено, що слід забезпечити відповідну перебудову районних агропромислових об`єднань, передбачивши їх організаційне укріплення як єдиних органів територіального управління господарствами, організаціями та підприємствами, що входять в агропромисловий комплекс. У зв`язку з цим визнати необхідним ліквідувати обласні та районні управління сільського господарства.

Постановою Ради Міністрів УРСР від 16.10.1989 №253 «Про вдосконалення управління в агропромисловому комплексі республіки» було передбачено удосконалення функцій, форм і методів роботи створених на демократичній основі госпрозрахункових агропромислових об`єднань, всемірне поширення нових організаційних форм агропромислової інтеграції та кооперування - агропромислових об`єднань, агрокомбінатів, агрофірм, виробничих об`єднань, асоціацій та інших формувань, створюваних на добровільній основі. Агропромислове формування здійснює свою діяльність відповідно до положення, яке затверджується його вищим органом управління - зборами (конференцією) уповноважених представників підприємств і організацій, що входять до складу цього формування. Утворення замість існуючих агропромислових комітетів областей виборних органів господарського самоуправління - рад агропромислових формувань областей.

Згідно з Законом України «Про перелік міністерств та інші центральні органи державного управління Української PCP» від 13.05.1991 та постановою Кабінету Міністрів УРСР «Про порядок реалізації Закону України «Про перелік міністерств та інші центральні органи державного управління Української PCP» від 24.05.1991 №12 створено Міністерство сільського господарства і продовольства та відповідні обласні і районні управління сільського господарства.

Пунктом 4 Постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про Представника Президента України» від 05 березня 1992 року встановлено, що місцева державна адміністрація в областях, містах Києві і Севастополі, районах, районах міст Києва і Севастополя формується на базі виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів, їх відділів і управлінь. Після створення місцевої державної адміністрації діяльність виконавчих комітетів цих Рад припиняється. Їх майно, а також майно, що належить до комунальної власності області, міст Києва і Севастополя, району, району міст Києва і Севастополя, за рішенням Ради народних депутатів передається в управління відповідної місцевої державної адміністрації.

Таким чином, Управління сільського господарства Криничанського виконкому відносились до місцевих органів державного управління міністерств і відомств УРСР та інших республік, а також СРСР.

Згідно спільного листа Міністерства фінансів України від 17.06.1994 №16-102-15 та Міністерства праці України від 20.06.1994 №05-2258 до стажу державної служби зараховуються періоди роботи на посадах керівних працівників та спеціалістів в обласних і районних органах управління сільським господарством, за винятком роботи в агропромислових об`єднаннях, агрокомбінатах, агрофірмах, виробничих об`єднаннях та інших формуваннях, які не було реорганізовано в управління сільського господарства.

Враховуючи наведене, періоди роботи керівних працівників і спеціалістів у вищезазначених органах підлягали зарахуванню до стажу державної служби, за винятком роботи в агропромислових об`єднаннях, агрокомбінатах, агрофірмах, виробничих об`єднань та інших формувань, які не були реорганізовані в управління сільського господарства і продовольства та не підпорядковувались Уряду, і відповідно ним не фінансувались.

Суд зазначає, що оскільки позивач у період з 12.08.1983 по 02.01.1986 та з 17.01.1992 по 30.05.1992 працювала на посаді зоотехніка Управління сільського господарства Криничанського виконкому, Головним управлінням Пенсійного фонду в Закарпатській області безпідставно не зараховано до стажу державної служби позивача такі періоди роботи.

Таким чином, відповідач приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу № 22 від 12 червня 2024 року діяв всупереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Виходячи з системного аналізу правових норм та обставин даної справи, суд дійшов до висновку, з врахуванням статті 9 КАС України, про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу державної служби позивача періоди роботи з 12.08.1983 по 02.01.1986 та з 17.01.1992 по 30.05.1992 на посаді зоотехніка Управління сільського господарства Криничанського виконкому та з 31 жовтня 2003 року по 13 березня 2019 року та перевести позивача з 04 червня 2024 року на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС Українипри частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач при поданні адміністративного позову сплатила судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 05 листопада 2024 року № 7444-8403-5507-5098, (а.с. 8).

Таким чином, вказана сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 22 від 12 червня 2024 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи з 12 серпня 1983 року по 02 січня 1986 року, з 17 січня 1992 року по 30 травня 1992 року на посаді зоотехніка Управління сільського господарства Криничанського виконкому, з 31 жовтня 2003 року по 13 березня 2019 року в Криничанській районній раді та перевести ОСОБА_1 з 04 червня 2024 року на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) судові витрати у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) сплаченого судового збору.

5. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03 березня 2025 року.

СуддяТ.В.Скраль