Справа № 640/30096/21
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 лютого 2025 року м. ДніпроСправа № 640/30096/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), Пенсійного фонду України (далі відповідач 2), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.04.2021 №55 у частині зміни (зменшення) ОСОБА_1 при перерахунку процентного розміру пенсії за вислугу років з 90% до 60% від суми заробітної плати, що враховується при перерахунку пенсії, зазначеної у довідці військової прокуратури Південного регіону України від 17.03.2020 № 82 та у частині виплати пенсії після її перерахунку із застосуванням обмеження максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

-визнати протиправним та скасувати рішення Пенсійного фонду України, ідентифікаційний код юридичної особи 00035323, викладене у листі від 30.08.2021 №25659-25064/5-03/8-2800/21 щодо відмови у задоволенні ОСОБА_1 скарги на рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.04.2021 №55;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Пенсійний фонд України здійснити з 13.12.2019 перерахунок пенсії позивачу за вислугу років у розмірі 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, зазначеної у довідці військової прокуратури Південного регіону України від 17.03.2020 № 82 та здійснити виплату перерахованої пенсії без обмеження максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року прийнято справу № 640/30096/21 до провадження, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11.02.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 08 жовтня 2024 року Велика палата Конституційного Суду України на закритій частині пленарного засідання об`єднала справу за конституційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо конституційності окремих приписів статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668VІ, частини другої, абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VIІ та справу за конституційною скаргою ОСОБА_15 щодо конституційності окремих приписів частини першої статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», першого речення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» в одне конституційне провадження та продовжила її розгляд на закритій частині пленарного засідання (справа №3-128/2021 (289/21, 342/21, 427/21, 479/21, 33/22, 447/21, 73/22, 442/21, 424/21, 10/23, № 3-63/2023(132/23).

Позивач зазначив, що свої дії відповідачі обґрунтовують саме посиланням на ті норми права, які є предметом розгляду Конституційним Судом України у справі за вказаними конституційними скаргами, навіть у додаткових поясненнях від 10.02.2025 відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зазначає: «Відтак, у зв`язку з прийняттям Закону № 1697 розмір пенсії прокурорів знову обмежено максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, наведеними вище положеннями встановлюються обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду. Положення Закону № 3668-VI не визнавались Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню».

З посиланням на пункт 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України просив зупинити провадження у справі за вказаним адміністративним позовом до набрання законної сили судовим рішенням у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 та інших, яка розглядається Конституційним Судом України.

Розглянувши заявлене клопотання позивача, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, правова норма, що наведена у пункті 3 частини першої статті 236 КАС України передбачає обов`язок суду зупинити провадження у справі виключно у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи у взаємопов`язаному спорі, що розглядається іншим судом. Неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються, та встановлюються іншим судом, впливають на збирання, та оцінку доказів у даній справі, тобто мають преюдиціальне значення для справи, та не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно.

У зв`язку з чим, обов`язковою умовою для застосування, у даному випадку, положення пункту 3 частини першої статті 236 КАС України є судовий розгляд іншої справи, відсутність рішення в якій унеможливлює провадження в даній справі, оскільки суд у справі не може самостійно встановити фактичні обставини справи, необхідні для її вирішення.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього (абзаци другий, третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Отже, за чинного правового регулювання закони, інші правові акти або їх окремі положення втрачають чинність у визначений Конституційним Судом України день, але не раніше дня ухвалення ним рішення.

Виключенням із цього правила може бути надання нормі права ретроактивної дії у випадках пом`якшення або скасування юридичної відповідальності фізичної особи (стаття 58 Конституції України; Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (речення друге пункту 3 частини першої статті 236 чинного КАС України).

Зупинення провадження в адміністративній справі з підстав неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, є доцільним у випадках, коли предметом розгляду органу конституційної юрисдикції є норми закону чи іншого акту, якими врегульовано питання щодо юридичної відповідальності фізичної особи.

В інших випадках визнання неконституційним закону чи іншого акту не матиме впливу на правове регулювання відносин, що виникли (відбулися) до ухвалення рішення Конституційним Судом України.

Вирішуючи питання щодо зупинення провадження в адміністративній справі підстав неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, суд повинен належним чином проаналізувати імовірні наслідки ухвалення Конституційним Судом України рішення за результатом розгляду справи, їх взаємозв`язок із спірними правовідносинами, що є предметом розгляду в адміністративній справі, підставами позову, та відобразити відповідні висновки у своїй ухвалі.

Указані висновки також викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 у справі № 826/25204/15 (провадження № К/9901/27098/18).

Ураховуючи викладене та дослідивши матеріали адміністративної справи № 640/30096/21, враховуючи суб`єктний склад сторін, предмет та підстави позову, а також правові норми, якими регулюються спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що обставини, зазначені позивачем в обґрунтування клопотання про зупинення провадження у справі не є достатньою правовою підставою для зупинення провадження в даній справі, оскільки відсутні підстави неможливості розгляду даної справи до розгляду Конституційним Судом України справи за скаргами ОСОБА_2 та інших.

Крім того, суд вважає, що зупинення провадження призведе ще більше до затягування строків розгляду справи та є процесуально недоцільним, оскільки справа не розглянута Окружним адміністративним судом міста Києва ще з 2021 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Керуючись статтями 236, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно та оскарженню окремо від судового рішення прийнятого за наслідками розгляду справи по суті не підлягає.

Суддя Н.М. Басова