Справа № 182/2306/24
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/2306/24
Провадження № 2-а/0182/42/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.02.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Ковальов Олександр Олександрович до ОСОБА_2 , третя особа Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,-

В СТ А Н О В И В:

26.04.2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ковальова О.О. звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1926619 від 16.04.2024 року, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої зазначено, що 16.04.2024 року о 16 год. 46 хв., на автодорозі М30 321 км Стрий-Ізварне він керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, чим порушив п.п. «а» п. 2.1.а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 не погоджується з вищезазначеною постановою з огляду на наступне.

16.04.2024 року сідаючи за кермо ОСОБА_1 не був ознайомлений та взагалі не знав про існування постанови Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 19.03.2024 року якою його позбавлено право керування транспортними засобами. Зазначає, що справа за ч.1 ст.130 КУпАП була розглянута за відсутності ОСОБА_1 , що підтверджується змістом постанови Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 19.03.2024 року по справі №208/1111/24 провадження №3/208/935/24.

Як вбачається із супровідного листа по справі 208/1111/24 постанова була направлена на виконання 15.04.2024 року отже наступного дня 16.04.2024 року не могла бути виконана та проставлена, відмітка про позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 , з огляду на поштове пересилання, реєстрацію документу в канцелярії поліції, тощо.

Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки працівником патрульної поліції йому не було надано жодних доказів, що свідчать про те, що він вчинив адміністративне правопорушення, однак відразу на місці зупинки було складено постанову та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Посилається також на незрозумілість підстав для його зупинки, вичерпний перелік яких, передбачений ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки будь-яких постанов про накладення адміністративного стягнення на нього винесено не було, а також, що його не ознайомили і не надали жодних доказів того, що він позбавлений права керування транспортними засобами, та лише після цього випадку він звернувся до суду для отримання інформації щодо правопорушення, за яке його позбавлено права керування транспортним засобом, і дізнався про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що йому не було відомо про вищезазначену постанову, а водійське посвідчення у нього не вилучалось. Наголошує, що він при зупинці поліцейським мав при собі відповідне посвідчення водія та його відомості вказані у оскаржуваній постанові, і воно в нього не вилучалось у встановленому законом порядку, а постанова та інші матеріали не містять відомостей, що вказують на його умисел вчинити правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме, про те, що він знав про позбавлення його права керування транспортними засобами.

Таким чином позивач просить суд скасувати постанову серії ЕНА №1926619 від 16.04.2024 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.24 ст.126 КУпАП.

22.05.2024 року до суду представником позивача подано копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 14.05.2024 року про скасування постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.03.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження закрито.

Ухвалою судді від 08.08.2024 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.35-36).

У відповідності до ч. 1 ст. 268 КАС України відповідача та інших учасників справи було негайно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву, запропоновано надати адміністративний матеріал відносно позивача.

20.08.2024 року на адресу суду від представника ГУНП в Хмельницькій області Файчук А.С. надійшли поясненні на позовну заяву (а.с.41-47)

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1926619 від 16.04.2024 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400,00 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 16.04.2024 року о 16 год. 46 хв., в с.Бохни на автодорозі М30 321 км Стрий-Ізварне, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, чим порушив пп. «а» п. 2.1. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 13).

Диспозиція ч. 4 ст. 126 КУпАП визначає адміністративним правопорушенням керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року «Про правила дорожнього руху» № 1306 затверджено Правила дорожнього руху.

Підпунктом «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. При цьому, наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пленум Верховного суду України у п. 24 постанови від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події і складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

На підтвердження права керування транспортним засобом ОСОБА_1 зазначив, що мав посвідчення водія НОМЕР_1 , про що також зазначено і у постанові про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1926619.

Разом з тим, судом також встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.05.2024 року у справі № 208/1111/24 задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковальова О.О. та скасовано постанову судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 19.03.2024 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративні правопорушення за ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с.30-31).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Отже, сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху, оскільки зазначені обставини не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Крім того, постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.05.2024 року була скасована постанова судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 19.03.2024 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та постановлено прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Також відповідачем до суду не було надано жодних належних доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, які підтверджують факт вчинення ним зазначеного правопорушення, і інших доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідач не надав.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач не надав у судове засідання при розгляді справи по суті безперечні докази того, що позивач, керував транспортним засобом та допустив вищевказане адміністративне правопорушення, тоді як саме на нього законом покладено обов`язок доказування вини позивача у вчиненні правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, є недоведеним.

Суб`єктивною стороною правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП є умисел, тобто особа повинна усвідомлювати, що будучи позбавленою права керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортними засобами.

Однак, з наявних матеріалів справи та досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 до моменту складання щодо нього постанови про притягнення його до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, не був обізнаний про існування щодо нього рішення суду про позбавлення права керування транспортними засобами, тобто відсутній умисел особи направлений на вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв не у спосіб, що визначено Конституцією та законами України, а в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, відсутній, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню.

Крім того, частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, є недоведеним, а тому наявні підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 77, 139, 242-246, 255, 286 КАС України, ст. ст. 126, 245, 251-252, 280 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Ковальов Олександр Олександрович до ОСОБА_2 , третя особа Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1926619 від 16.04.2024 року, складену інспектором відділу поліції №3 (смт.Летичів) Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Пасічник Олександром Станіславовичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.126КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: О. В. Рунчева