Справа № 160/21136/22
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 лютого 2025 рокуСправа №160/21136/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану у порядку ст. 383 КАС України, по справі №160/21136/22, -

УСТАНОВИВ:

14.01.2025 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України, в якій позивач просить:

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність (згідно з імперативними вимогами п.п. 4), 6) ч. 1 ст. 5, ст. 383 КАС України), які виразилися у протиправному зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 до розміру 33 331,23 грн. у січні 2025 року, не виконанні у повному обсязі судових рішень у справі №160/21136/22 стосовно не виплати заборгованості за відповідний період станом на дату звернення до суду з цією заявою.

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в особі начальника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Козака Юрія Івановича відновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 року без обмеження її максимального розміру та забезпечення виконання судових рішень у справі №160/21136/22 у повному обсязі в термін до 01.02.2025 року.

В обгрунтування означеної заяви позивач вказав наступне. Відповідачем протиправно обмежено розмір пенсії позивача максимальним розміром з 01.01.2025 року, тобто зменшенням пенсії (яка була нарахована, виплачена та яку отримав у період з 31.07.2023 року по грудень 2024 року) до 33 331,23 грн. Право на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром підтверджене неодноразово у судових рішеннях по справах №160/23162/23, №160/21136/22, №160/8391/22, №160/15563/21. Відповідач тривалий час не здійснює виконання судових рішень у справі №160/21136/22 у повному обсязі у добровільному порядку навіть після закінчення ВП №73542210.

16.01.2025 року позивачем подано заяву про долучення додаткових доказів, у якій зокрема вказано, що у січні 2025 року позивач отримав пенсію у неповному розмірі 33 331,19 грн 06.01.2025 року (до відправлення розпорядження про перерахунок від 14.01.2025 року) замість отримання її у повному розмірі 68 880,34 грн.

Також позивачем заявлено клопотання про притягнення до юридичної відповідальності керівництва ГУПФУ в Дніпропетровській області Козака Ю.І. та в особі заступника начальника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Корнійчук Н.І. за невиконання у повному обсязі судових рішень, які набрали законної сили у справі №160/21136/22.

Ухвалою суду від 17.01.2025 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/21136/22 призначено до розгляду у порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області семиденний строк з моменту отримання даної ухвали для надання пояснень щодо заяви, яка розглядається.

Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчені належним чином копій рішень про перерахунок пенсій ОСОБА_1 за січень 2025 року та розрахунків розмірів пенсії за січень 2025 року з деталізацією всіх складових пенсії станом на 01.01.2025 року та на 06.01.2025 року) з врахуванням судових рішень у справах №160/15563/21; №160/8391/22; №160/23457/23; №160/21136/22; №160/4297/23; №160/23162/23; №160/13650/24.

23.01.2025 року позивачем подано заяву про долучення додаткових доказів. Окрім іншого, позивач вказав, що при виконанні рішення суду по справі №160/21136/22 протиправно не виплачена заборгованість, а з 01.01.2025 року пенсія виплачується з обмеженням граничного розміру згідно з судовим рішенням з серпня 2023 року пенсія повинна виплачуватись у розмірі 40 822,16 грн, що значно перевищує розмір пенсії, яку позивач отримав у січні 2025 року.

24.01.2025 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надані пояснення, в яких зазначено, що переважна більшість доводів позивача із приводу доцільності звернення з заявою у порядку ст. 383 КАС України зводиться до того, що відповідач знову обмежив розмір пенсії. Статтею 46 Закону України від 19.11.2024 року №4059-ІХ "Про Державний бюджет України на 2025 рік" (далі Закон №4059) встановлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно, зокрема, до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Також відповідач вказав, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" (далі Постанова №1) встановлено, що в період воєнного стану у 2025 році пенсії, призначенні (перераховані), зокрема, відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,5;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,4;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,3;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,2;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,1.

Отже, дії Головного обумовлені прийняттям Урядом постанови №1 від 03.01.2025 року, яка запроваджена після ухвалення судових рішень у справах №160/9865/19, №160/15563/21, №160/8391/22, №160/21136/22, №160/23162/23, №160/13650/24 та відповідно ці обставини під час розгляду справ не досліджувалися.

З урахуванням викладеного, перерахунок пенсії здійснений відповідно до Постанови №1 в автоматичному режимі, за результатами якого нарахована пенсія у розмірі 33331,23 грн.

Відповідач звертає увагу, що обставини та правовідносини щодо яких звернувся ОСОБА_1 , є окремим об`єктом судового захисту та не повинні підмінятися визначеним позивачем правовим інститутом, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення поданої заяви.

27.01.2025 року позивачем подано заперечення на вищезазначені пояснення представника відповідача.

10.02.2025 року позивачем подано клопотання про врахування правових позицій та правових висновків Верховного Суду. Також позивач вказав, що станом на 09.02.2025 року відповідачем судові рішення по справі №160/21136/22 не виконані в повному обсязі, не здійснено відновлення виплати пенсії у повному розмірі, заборгованість разом з компенсацією також не виплачена.

Ухвалою від 10.02.2025 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/21136/22 призначено до розгляду у судовому засіданні.

24.02.2025 року позивачем подано клопотання про врахування судом правових позицій та правових висновків Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лубінця Д.В., які висловлені у відповіді від 02.12.2024 року №16687.2/17208/1/24/24/40/1. Позивач вказав, що йому пенсія на підставі оновленої довідки по справі №160/21136/22 була нарахована у розмірі 40 822,16 грн з серпня 2023 року по квітень 2024 року, але фактично у січні та лютому 2025 року було виплачено по 33 331,23 грн. Позивач звернув увагу, що резолютивна частина рішення суду не обмежується будь-яким строком. Також позивачем заявлено клопотання про застосування до керівництва ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вимог та приписів ч. ч. 1-6 ст. 249 КАС України, а саме: накладення штрафу на керівництво ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Козака Ю.І. за п.п. 1-3 ч. 1 ст. 149 КАС України.

24.02.2025 року пенсійним органом подані документи на підтвердження повноважень представника відповідача.

У судове засідання 25.02.2025 року позивач та представник відповідача з`явились, проте у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги судом було ухвалено здійснювати розгляд заяви позивача від 14.01.2025 року у порядку письмового провадження.

26.02.2025 року відповідач подав клопотання про долучення доказів, а також вказані наступні додаткові пояснення. Станом на дату розгляду справи, питання щодо скасування п. 1 Постанови, визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття вирішується Київським окружним адміністративним судом в межах розгляду справи №320/2229/25 (провадження відкрито 30.01.2025 року). Станом на день подання цього клопотання, позивачем було подано заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справах №160/23162/23, №160/21136/22, №160/13650/24. Зі змісту заяв вбачається, що основна причина звернення позивача до суду з зазначеною заявою є зменшення розміру пенсійної виплати з 68 880,34 грн до 33 331,23 грн.

27.02.2025 року позивач подав клопотання про врахування правових позицій та правових висновків.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 року по справі №160/21136/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі листа-повідомлення від 08.11.2022 року №30/5-1061 про настання підстав для перерахунку пенсії та за довідкою від 08.11.2022 року №30/5-1060 Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області з врахуванням розміру пенсії 71 % від розмірів грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії, не нарахуванні, невиплаті компенсації втрати частини у зв`язку із невиплатою частини перерахованої пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії та виплатити перераховану пенсію ОСОБА_1 на підставі листа-повідомлення від 08.11.2022 року №30/5-1061 про настання підстав для перерахунку пенсії та за довідкою від 08.11.2022 року №30/5-1060 Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області, виходячи з розрахунку розміру пенсії 71 % від розміру грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених платежів та нарахуванням компенсації втрати частини доходу у зв`язку із невиплатою частини перерахованої пенсії з 08.11.2022 року по день фактичного здійснення перерахунку на підставі оновленої довідки.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.07.2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено в резолютивній частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 року:

- в абзаці 3 слова і цифри «з 08.11.2022 року по день фактичного здійснення перерахунку на підставі оновленої довідки» замінити словами і цифрами «з 01.01.2022 року по день фактичного здійснення перерахунку на підставі оновленої довідки»;

- в абзаці 5 слова і цифри «661,60 грн» замінити словами і цифрами «992,40 грн».

06.12.2023 року позивач отримав виконавчі листи по справі.

08.12.2023 року постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхіною Ольгою Іванівною відкрито виконавче провадження №73542210 на підставі виконавчого листа №160/21136/22, виданого 06.12.2023 року суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Н.В. про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії та виплатити перераховану пенсію ОСОБА_1 на підставі листа-повідомлення від 08.11.2022 року №30/5-1061 про настання підстав для перерахунку пенсії та за довідкою від 08.11.2022 року №30/5-1060 Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області, виходячи з розрахунку розміру пенсії 71 % від розміру грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених платежів та нарахуванням компенсації втрати частини доходу у зв`язку із невиплатою частини перерахованої пенсії з 01.01.2022 року по день фактичного здійснення перерахунку на підставі оновленої довідки.

08.03.2024 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхіною Ольгою Іванівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

20.08.2024 року відповідач звернувся до ПФУ щодо виплати позивачу доплати у сумі 228 417,20 грн.

ПФУ листом №2800-030203-9/55714 від 15.09.2024 року вказав, що виплата заборгованості здійснюється в межах бюджетних асигнувань.

Відповідач листом від 14.01.2025 року №0400-010314-8/8138 повідомив позивача (у відповідь на запит від 07.01.2025 року) про таке.

Статтею 46 Закону України від 19.11.2024 року №4059-ІХ "Про Державний бюджет України на 2025 рік" (далі Закон №4059) встановлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно, зокрема, до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Також відповідач вказав, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" (далі Постанова №1) встановлено, що в період воєнного стану у 2025 році пенсії, призначенні (перераховані), зокрема, відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,5;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,4;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,3;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,2;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,1.

З урахуванням викладеного, на січень 2025 року позивачу нарахована пенсія у розмірі 33 331,23 грн, яку обчислено на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 року по справі №160/13650/24 та виплачується з урахуванням вимог Закону №4059 та Постанови №1.

Одночасно повідомлено, що надати розрахунок пенсії станом на 06.01.2025 року не передбачено програмним забезпеченням.

Листом від 15.01.2025 року №0400-010314-8/8681 відповідач надав позивачу копію розпорядження, завірену належним чином, про перерахунок пенсії станом на 06.01.2025 року.

У листі від 21.01.2025 року №3729-660/Р-01/8-0400/25 пенсійний орган повідомив позивачу ідентичну інформацію, зазначену у листі від 14.01.20225 ркоу №0400-010314-8/8138, та надав довідку про доходи №2776 1164 6277 8724 (відомості про пенсію з грудня 2008 року по грудень 2024 року).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок. Відтак, учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд зазначає, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вказані норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

Водночас зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2018 року по справі №826/18826/14, від 19.11.2018 року по справі №804/10264/15, від 26.03.2020 року по справі №823/175/17, від 23.06.2020 року по справі №802/357/17-а, від 13.12.2021 року по справі №520/6495/2020.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

У Рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року по справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).

З огляду на викладене, суд акцентує увагу на тому, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Судовими рішеннями по справі №160/21136/22 було зобов`язано пенсійний орган не лише здійснити перерахунок на підставі оновленої довідки без обмеження максимальним розміром, з урахуванням проведених платежів, а й з нарахуванням компенсації втрати частини доходу у зв`язку із невиплатою частини перерахованої пенсії з 01.01.2022 року по день фактичного здійснення перерахунку на підставі оновленої довідки.

Відповідно до довідки №30/5-1060 від 08.11.2022 року, виданої Управлінням Держспецзв`язку у Дніпропетровській області року на ім`я ОСОБА_1 за посадою «Начальник Управління» розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 року складає 49 653,50 грн.

Так, як зазначено вище, за рішенням суду по справі №160/21136/22 відповідач мав здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2022 року, виходячи з 71% від грошового забезпечення, вказаного у довідці №30/5-1060 (49 653,50 грн).

Згідно з довідками про доходи пенсіонера ОСОБА_1 №2776 1164 6277 8721 та №8048 8200 9104 1391 розмір пенсії останнього складав:

- січень-лютий 2022 року 15 106 грн;

- березень-червень 2022 року 16 692,42 грн;

- липень 2022 року 20 270,00 грн;

- серпень-листопад 2022 року 21 368,83 грн;

- грудень 2022 року лютий 2023 року 21 434,83 грн;

- березень-липень 2023 року 34 045,46 грн;

- серпень 2023 року квітень 2024 року 40 822,16 грн;

- травень-жовтень 2024 року 54 129 грн;

- листопад-грудень 2024 року 68 880,34 грн;

- січень-лютий 2025 року 40 822,16 грн.

Суд наголошує, що відповідачем не надано розрахунків пенсії на виконання рішення суду по справі №160/21136/22 окремо за кожен місяць.

При розгляді даної заяви судом враховано, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 року по справі №160/13650/24 зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок на підставі оновленої довідки №30/11-573 з 01.02.2023 року.

Тож, у межах розгляду заяви позивача від 14.01.2025 року по справі №160/21136/22 суд досліджує період з 01.01.2022 року по січень 2023 року включно.

26.02.2025 року відповідач долучив до матеріалів справи розрахунок на доплату пенсії:

- січень 2022 року: підлягало виплаті 18 248,53 грн, фактично виплачено 15 106 грн, сума доплати 3 142,53 грн;

- лютий 2022 року: підлягало виплаті 18 248,53 грн, фактично виплачено 15 106 грн, сума доплати 3 142,53 грн;

- березень 2022 року: підлягало виплаті 19 834,95 грн, фактично виплачено 16 692,42 грн, сума доплати 3 142,53 грн;

- квітень 2022 року: підлягало виплаті 19 834,95 грн, фактично виплачено 16 692,42 грн, сума доплати 3 142,53 грн;

- травень 2022 року: підлягало виплаті 19 834,95 грн, фактично виплачено 16 692,42 грн, сума доплати 3 142,53 грн;

- червень 2022 року: підлягало виплаті 19 834,95 грн, фактично виплачено 16 692,42 грн, сума доплати 3 142,53 грн.

Суд зауважує, що перерахунок пенсії позивача мав бути здійснений виходячи з 71% від грошового забезпечення, вказаного у довідці №30/5-1060 від 08.11.2022 року (49 653,50 грн).

Безспірним та очевидним є факт того, що розрахунки пенсії позивача у період січень 2022 року січень 2023 року не відповідає зобов`язанням, покладеним на пенсійний орган рішенням суду, що має наслідком невірне нарахування та невиплату заборгованості.

Водночас, рішенням суду було зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії з компенсацією втрати частини доходу у зв`язку із невиплатою частини перерахованої пенсії з 01.01.2022 року по день фактичного здійснення перерахунку на підставі оновленої довідки.

Відповідачем 26.02.2025 року долучено розрахунок компенсації лише за період з 01.01.2022 року по червень 2022 року включно у розмірі 1512,57 грн.

Таким чином, відповідач допустив протиправні дії в частині невірного обрахунку пенсії у період січень 2022 року січень 2023 року, а тому наявні підстави для зобов`язання відповідача провести «вірний» перерахунок та виплату пенсії на підставі рішення суду по справі №160/21136/22, а також перерахунок та виплату компенсації втрати частини доходів.

Стосовно заяви в частині вимоги про зобов`язання пенсійного органу відновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 року без обмеження її максимального розміру та забезпечення виконання судових рішень у справі №160/21136/22 у повному обсязі в термін до 01.02.2025 року.

Згідно з протоколами перерахунку пенсії позивача з 01.01.2025 року та з 06.01.2025 року підсумок пенсії (з надбавками) становить 68 880,34 грн, до виплати 33 331,23 грн.

Позивач зазначає, що обмеження відповідачем його пенсії максимальним розміром з 01.01.2025 року суперечить рішенню суду у цій справі.

Однак, проаналізувавши матеріали справи, заяви, суд звертає увагу на таке.

03.01.2025 року відповідно до статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», якою установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. №379/95-ВР "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.

На виконання вказаної постанови відповідачем з 01.01.2025 року проведено позивачу відповідний перерахунок пенсії та застосовано передбачені нею коефіцієнти пониження.

Суд зазначає, що вказаний перерахунок має окремі правові та фактичні підстави, які не були предметом розгляду у справі №160/21136/22.

Отже, позивач помилково пов`язує здійснення пенсійним органом перерахунку його пенсії з 01.01.2025 року на підставі постанови КМУ від 03.01.2025 року №1 з виконанням рішення суду в цій справі.

Питання порядку та умов виплати пенсії відповідно до постанови КМУ від 03.01.2025 року №1 не було поставлено на вирішення суду у справі №620/6340/24 та судом не розглядалося. Відтак, такі обставини не входили в предмет доказування в даній справі та не стосуються порядку виконання прийнятого судового рішення, а фактично складають окремий самостійний предмет позову.

Суд зауважує, що незгода з перерахунком пенсії з 01.01.2025 року на підставі постанови КМУ від 03.01.2025 року №1 є підставою для звернення до суду з новим позовом, а не застосуванням норм статті 383 КАС України.

Стосовно клопотання позивача про застосування до керівництва ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вимог та приписів ч. ч. 1-6 ст. 249 КАС України, а саме: накладення штрафу на керівництво ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Козака Ю.І. за п.п. 1-3 ч. 1 ст. 149 КАС України.

Частинами 1, 2 та 5 ст. 249 КАС України встановлено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Отже, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

За змістом статті 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму.

Тож, вказане свідчить про диспозитивне право суду щодо винесення окремої ухвали та накладення штрафу. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що наразі відсутні обставини для застосування положень ст. 149 та ст. 249 КАС України щодо відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає наступне.

Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи (Постанова Верховного Суду від 04.10.2022 року у справі №200/3958/19-а).

Суд, дослідивши обставини справи дійшов висновку про наявність підстав для застосування процесуального інституту статті 383 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, проаналізувавши аргументи та доводи позивача та відповідача, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача, поданої у порядку ст. 383 КАС України, з підстав, вказаних вище.

Керуючись статтями 14, 241243, 248, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану у порядку ст. 383 КАС України, по справі №160/21136/22 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неналежного виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 року по справі №160/21136/22, з урахуванням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 31.07.2023 року, якою внесені зміни до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду в частині дати (з 01.01.2022 року), з якої необхідно здійснити перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки, виходячи з розрахунку розміру пенсії 71 % від розміру грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених платежів та нарахуванням компенсації втрати частини доходу у зв`язку із невиплатою частини перерахованої пенсії з 01.01.2022 року по день фактичного та вірного здійснення перерахунку на підставі оновленої довідки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити вірний перерахунок пенсії з 01.01.2022 року до 01.02.2023 року та виплатити перераховану пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки від 08.11.2022 року №30/5-1060, виданої Управлінням Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області, виходячи з розрахунку розміру пенсії 71% від розміру грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених платежів та нарахуванням компенсації втрати частини доходу у зв`язку із невиплатою частини перерахованої пенсії з 01.01.2022 року по день фактичного та вірного здійснення перерахунку на підставі оновленої довідки.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, передбачений ст. 295 КАС України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко