Справа № 600/1935/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/1935/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. Військова частина НОМЕР_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_3 ) вартість завданої державі шкоди у розмірі 164 163 (сто шістдесят чотири тисячі сто шістдесят три) грн. 46 коп.

1.2. Ухвалою суду від 02.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідно до Акту службового розслідування від 20.02.2024 за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 установлено наступне: що відповідач з 01.12.2023 не повернувся із лікувального закладу, та по сьогоднішній день не повернувся до розташування свого підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в районі бойових завдань у Донецькій області. Службовим розслідуванням встановлено, що відповідач відсутній на військовій службі без поважних на те причин та без дозволів командирів з 01.12.2023, та до місця служби так і не повернувся, у розташування підрозділу у районі виконання бойових завдань, на телефонні дзвінки Відповідач не відповідає, по сьогоднішній день у розташування військової частини НОМЕР_1 не повернувся, пошукові заході із боку командування частини не дали результатів, чим Відповідач допустив порушення вимог статей 11, 16, 37, 49, 127-128 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що підтверджується Витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 23.02.2024 р. № 1177, та Актом службового розслідування від 20.02.2024.

2.2. Таким чином, відповідач з 01.12.2023 по теперішній час відсутній на службі без поважних на те причин, у зв`язку із тим, що самовільно залишив розташування свого підрозділу військової частини НОМЕР_5 , не приступив до виконання обов`язків військової служби.

2.3. Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2024 № 1177 «Про результати службового розслідування відносно солдата ОСОБА_1 у зв`язку із неповерненням після проходження лікування останнім до розташування підрозділу», було встановлено, що Відповідач відсутній на військовій службі без поважних на те причин та без дозволів командирів з 01.12.2023, та до місця служби так і не повернувся, що підтверджується Витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2024 № 1177, та іншими матеріалами службового розслідування.

2.4. Згідно довідки розрахунку переплати грошового забезпечення та премії солдата ОСОБА_1 за період з 02.12.2023 по 31.12.2023 № 4646 від 13.02.2024, переплата відповідачу грошового забезпечення та премії становить 164 163 (сто шістдесят чотири тисячі сто шістдесят три) грн. 46 коп., що підтверджується Довідкою розрахунком переплати грошового забезпечення та премії солдата ОСОБА_1 за період з 02.12.2023 по 31.12.203 № 4646 від 13.02.2024, та Витягом із Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2024 № 1177.

2.5. Таким чином, відповідач самовільно залишив військову службу та вчасно не прибув до військової служби, та вчасно не приступив до виконання обов`язків військової служби. Про неприбуття до військової частини Відповідач нікого не повідомляв та відповідних дозволів командування на це не отримував.

2.6. Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2024 № 1177, Відповідачу було припинено виплату грошового забезпечення, що підтверджується Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2024 № 1177. У відповідності до Витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2024 № 1177, завдані збитки, що становлять 164 163 (сто шістдесят чотири тисячі сто шістдесят три) грн. 46 коп., віднести на рахунок Відповідача, у повному обсязі, що підтверджується та Витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2024 № 1177.

Позиція відповідача

2.7. Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, у зв`язку із цим, суд, керуючись положеннями частини 6 статті 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2023 року № 113 солдата ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) призначено на посаду номера обслуги 1-го кулеметного взводу роти вогневої підтримки 4-го штурмового батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

3.2. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 31.01.2024 року №876 було призначено службове розслідування відносно солдата ОСОБА_1 , номера обслуги 1 кулеметного взводу роти вогневої підтримки НОМЕР_6 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із неповерненням після лікування останнім до розташування підрозділу.

3.3. За результатами службового розслідування оформлено Акт службового розслідуванні від 22.02.2024 року, у якому констатовано наступне:

«…солдат ОСОБА_2 , номер обслуги 1 кулеметного взводу роти вогневої підтримки НОМЕР_6 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , відповідно до листа відповіді про надходження і вибуття військовослужбовця ОСОБА_3 з лікувального закладу КНП «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О.Т. БОГАЄВСЬКОГО» від 06 лютого 2024 року №153/01-22, 01 грудня 2023 року самовільно покинув вищезазначений лікувальний заклад та не повернувся до розташування підрозділу ( АДРЕСА_1 ) і з 01 грудня 2023 року відсутній на військовій службі без поважних на те причин та в подальшому до місця служби так і не прибув.

У зв`язку з несвоєчасним поданням інформації щодо завершення лікування солдата від лікувального закладу КНП «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О.Т. БОГАЄВСЬКОГО» щодо виписки за порушення лікарняного режиму солдата ОСОБА_3 , було встановлено факт переплати премії за грудень 2023 року військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , солдату ОСОБА_4 , номеру обслуги 1 кулеметного взводу роти вогневої підтримки 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 у розмірі 164163,46 грн. (сто шістдесят чотири тисячі сто шістдесят три гривні, 46 копійок) згідно довідки розрахунку переплати грошового забезпечення та премії за період з 02 грудня 2023 року по 31 грудня 2023 року від 13 лютого 2024 року №4646…».

3.4. За результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) видано наказ від 23.02.2024 року №1177, яким вирішено:

- за неповернення з лікувального закладу до місця служби та порушення вимог статей 11, 16, 37, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 2,4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, номера обслуги 1 кулеметного взводу роти вогневої підтримки НОМЕР_6 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_1 , після повернення до місця служби, притягнути до дисциплінарної відповідальності (пункт 1 наказу);

- завдані державі збитки, у розмірі 164163,46 грн. (сто шістдесят чотири тисячі сто шістдесят три гривні, 46 копійок) віднести на рахунок солдата ОСОБА_1 , номера обслуги 1 кулеметного взводу роти вогневої підтримки НОМЕР_6 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 в повному обсязі та стягнути з останнього суму в розмірі 164163,46 грн. (сто шістдесят чотири тисячі сто шістдесят три гривні, 46 копійок) (пункт 2 наказу).

3.5. Судом також встановлено, що військовою частиною НОМЕР_7 оформлено довідку розрахунку переплати грошового забезпечення та премії за період з 02.12.2023 року по 31.12.2023 року, згідно якої визначено, що переплата грошового забезпечення солдату ОСОБА_1 становить 164163,46 грн.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, визначені статтею 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

4.2. Так, згідно частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

4.3. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частини 2 статті 1212 ЦК України).

4.4. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (частина 3 статті 1212 ЦК України).

4.5. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

4.6. Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.03.2021 року у справі № 180/1735/16-ц зробив висновок про те, що під час застосування правил статті 1215 ЦК України, як винятку із статті 1212 ЦК України, суди зобов`язані встановлювати наявність не двох, а трьох критеріїв для відмови у поверненні безпідставно набутого майна: добровільність дій боржника, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів.

4.7. Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України 25 березня 1992 року № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі - Закон № 2232-XII).

4.8. Приписами частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

4.9. Відповідно до частини 4 статті 2 Закону № 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

4.10. Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України від 24 березня 2019 року № 548-XIV (далі - Статут № 548-XIV).

4.11. Згідно статті 11 Статуту № 548-XIV необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю ввести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

4.12. Відповідно до статті 16 Статуту № 548-XIV кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

4.13. Згідно статей 26,27 Статуту № 548-XIV військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

4.14. Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, визначає Закон України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі від 03.10.2019 року №160-IX (далі - Закон № 160-IX).

4.15. Відповідно до статті 1 цього Закону матеріальна відповідальність вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

4.16. Відповідно до частин 1, 2 статті 3 Закону № 160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

4.17. Відповідно до частини 1 статті 10 Закону № 160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону. Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника).

4.18. Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті (частина 2 статті 10 Закону № 160-IX).

4.19. Згідно частини 1 статті 12 Закону № 160-IX, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

4.20. Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті (частина 2 статті 12 Закону № 160-IX).

4.21. Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

4.22. Згідно пункту 9 Порядку №260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

4.23. Відповідно до пункту 12 Порядку №260, військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.

4.24. Отже, у період перебування військовослужбовця на лікуванні за ним зберігається виплата грошового забезпечення.

4.25. Натомість, згідно пункту 15 Порядку №260, грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

4.26. З матеріалів справи судом встановлено, що солдат ОСОБА_1 , номер обслуги 1 кулеметного взводу роти вогневої підтримки 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , відповідно до листа відповіді про надходження і вибуття військовослужбовця ОСОБА_1 з лікувального закладу КНП «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О.Т. БОГАЄВСЬКОГО» від 06 лютого 2024 року №153/01-22, 01 грудня 2023 року самовільно покинув вищезазначений лікувальний заклад та не повернувся до розташування підрозділу ( АДРЕСА_1 ) і з 01 грудня 2023 року відсутній на військовій службі без поважних на те причин та в подальшому до місця служби так і не прибув.

У зв`язку з несвоєчасним поданням інформації щодо завершення лікування солдата від лікувального закладу КНП «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О.Т. БОГАЄВСЬКОГО» щодо виписки за порушення лікарняного режиму солдата ОСОБА_1 , було встановлено факт переплати премії за грудень 2023 року військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , солдату ОСОБА_1 , номеру обслуги 1 кулеметного взводу роти вогневої підтримки 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 у розмірі 164163,46 грн. (сто шістдесят чотири тисячі сто шістдесят три гривні, 46 копійок) згідно довідки розрахунку переплати грошового забезпечення та премії за період з 02 грудня 2023 року по 31 грудня 2023 року від 13 лютого 2024 року №464.

4.27. Тобто, з 02.12.2023 року відповідач мав прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби, проте не прибув, а відповідно не мав права на отримання грошового забезпечення в силу положень пункту 15 Порядку №260. Відповідно, відповідач діяв недобросовісно, оскільки був відсутній на службі без поважних причин, проте продовжував отримувати грошове забезпечення, а відтак наявні підстави для стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів.

4.28. Враховуючи викладене, а також з огляду на відсутність доказів відшкодування відповідачем безпідставно отриманого грошового забезпечення за період з 02.12.2023 року по 31.12.2023 року, суд вважає доведеним право позивача на стягнення таких коштів у розмірі 164163,46 грн.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

5.2. Позивачем доведено суду правомірність заявлених вимог, з огляду на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача щодо добровільного відшкодування безпідставно отриманого грошового забезпечення за час відсутності на службі без поважних причин.

5.3. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

5.4. При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Частиною 2 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, відтак, суд не стягує їх з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 вартість завданої державі шкоди у формі безпідставно набутих ним грошових коштів в сумі 164163,46 грн. під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя О.В. Анісімов