Справа № 620/1737/25
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 лютого 2025 року м. Чернігів Справа № 620/1737/25

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Тихоненко О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Національного університету оборони України про визнання протиправними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 за допомогою системи Електронний суд звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , Національного університету оборони України, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати пункти 14.1., 14.1.1. наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 24.01.2022 №35 Про результати службового розслідування;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Національного університету оборони України, яким ОСОБА_2 притягнуто до повної матеріальної відповідальності як особу, винну у незаконному списанні пально-мастильних матеріалів за результатами службового розслідування, проведеного згідно наказу командувача Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №35 від 24.01.2022, в розмірі 74334,92 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказанням підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску. Також позивачу роз`яснено, що у разі не усунення вказаних недоліків у встановлений судом строк позовна заява буде йому повернута.

На виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 позивачем подано до суду заяву про поновлення процесуального строку, в якій просить поновити позивачу строк звернення до суду, зважаючи на те, що спірні накази є необґрунтованими та прийнятими без урахування норм чинного законодавства. Так, винесений наказ який є предметом оскарження не був доведений до відома позивача про його існування позивач не знав і з його змістом обізнаний не був. Про існування спірного наказу позивач дізнався 30.08.2024 після того як отримав виплату грошового забезпечення в меншому розмірі та звернувшись особисто до фінансової частини з цього приводу отримав інформацію (усно) що існує спірний наказ і на позивача накладено стягнення. Також вказує, що перебуває на військовій службі у Збройних Силах України і з урахуванням особливостей проходження військової служби та наявності військового стану він був обмежений у вільних діях та у можливостях вчасно скористатися своїм правом на судовий захист порушених прав тим більше він не знав про їх порушення.

Вирішуючи вказану заяву позивача, суд виходить з наступного.

Так, строк звернення до адміністративного суду регламентовано положеннями статті 122 КАС України, частиною першою якої визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом, визначеним частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Разом з цим, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Відповідно до частини шостої статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Суд вказує, що спірні правовідносини щодо проведення службового розслідування, встановлення розміру завданої шкоди і порядок її відшкодування, підстав та умов притягнення до матеріальної відповідальності, зокрема, військовослужбовців врегульовані, у тому числі, Законом України від 03.10.2019 №160-IX Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі (далі - Закон №160-IX).

Порядок проведення службового розслідування визначений у статті 8 Закону №160-IX.

При цьому, відповідно до приписів частини сьомої статті 8 Закону №160-IX, якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Нормами частини першої статті 10 Закону №160-IX передбачено, що відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Так, вищевказаними нормами передбачено, що наказ доводиться до винної особи саме під підпис, а відшкодування шкоди, завданої особою здійснюється шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, що свідчить про те, що ОСОБА_1 міг та мав знати про оспорювані накази.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Позивач вказує, що про порушення своїх прав йому стало відомо в серпні 2024 року.

Отже, позивач пропустив місячний строк звернення до суду з цим позовом, адже оскаржує до суду окремі положення наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 24.01.2022 №35 Про результати службового розслідування та наказ начальника Національного університету оборони України, яким притягнуто його до повної матеріальної відповідальності як особу, винну у незаконному списанні пально-мастильних матеріалів за результатами службового розслідування, проведеного згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 24.01.2022 №35, у розмірі 74 334,92 грн, а звернувся за судовим захистом своїх прав та інтересів лише 12.02.2025 та причини пропуску строку звернення визнані судом неповажними.

Суд вказує, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку.

Тому, обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права на звернення до суду, встановлений законом, може бути підставою для висновку про його пропуск з поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наведені в заяві позивача підстави для поновлення строку звернення до суду не є поважними, а тому в задоволенні такої заяви слід відмовити.

Отже, станом на 26.02.2025, визначені в ухвалі недоліки позовної заяви усунуті не були, а саме: поважних причин пропуску строку звернення до суду не наведено.

Згідно пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху щодо подання обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, тому позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 122, 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Національного університету оборони України про визнання протиправними та скасування наказів - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, позовну заяву і додані до неї документи надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.02.2025.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО