Справа № 640/30096/21
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/30096/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), Пенсійного фонду України (далі відповідач 2), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.04.2021 №55 у частині зміни (зменшення) ОСОБА_1 при перерахунку процентного розміру пенсії за вислугу років з 90% до 60% від суми заробітної плати, що враховується при перерахунку пенсії, зазначеної у довідці військової прокуратури Південного регіону України від 17.03.2020 № 82 та у частині виплати пенсії після її перерахунку із застосуванням обмеження максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

-визнати протиправним та скасувати рішення Пенсійного фонду України, ідентифікаційний код юридичної особи 00035323, викладене у листі від 30.08.2021 №25659-25064/5-03/8-2800/21 щодо відмови у задоволенні ОСОБА_1 скарги на рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.04.2021 №55;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Пенсійний фонд України здійснити з 13.12.2019 перерахунок пенсії позивачу за вислугу років у розмірі 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, зазначеної у довідці військової прокуратури Південного регіону України від 17.03.2020 № 82 та здійснити виплату перерахованої пенсії без обмеження максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позову зазначено, що з 01.02.2006, відповідно до вимог ст.50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», Шевченківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, у розмірі 90% від заробітної плати (грошового забезпечення) позивачу нарахована пенсія за вислугу років, яка виплачується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

05.04.2021 Запорізьким окружним адміністративним судом розглянута адміністративна справа №280/3451/20 та рішенням суду позов задоволений частково, а саме дії щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років визнані протиправними, ГУ ПФУ в Запорізькій області зобов`язане здійснити позивачу на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону від 17.03.2020 №82 перерахунок та виплату пенсії з 13.12.2019, з урахуванням раніше проведених виплат.

Виконуючи це судове рішення, рішенням від 28.04.2021 №55 відповідач зробив перерахунок пенсії, про що, на звернення, позивач був повідомлений листом від 30.04.2021 №5637-4874/6-02/8-0800/21, а з розрахунком перерахованої пенсії ознайомився на офіційному веб-сайті Пенсійного фонду України.

Відповідно до відомостей пенсійної справи, після перерахунку розмір пенсії позивача був визначений 60% від заробітної плати (грошового забезпечення), а до виплати пенсія була призначена «з обмеженням максимальним розміром».

26.05.2021 позивач письмово звернувся до відповідача 1 за інформацією, на підставі яких нормативно-правових актів розмір пенсії після її перерахунку був зменшений з 90% до 60% заробітної плати та на підставі яких нормативно-правових актів після здійснення перерахунку пенсії її виплата призначена з обмеженням розміру.

Листом від 24.06.2021 № 8148-6634/Б-02/8-0800/21 ГУ ПФУ в Запорізькій області відповіло, що на виконання вищевказаного судового рішення зроблений перерахунок пенсії за період з 13.12.2019 по 31.03.2021, а «відповідно до ст.86 Закону №1697 працівникам прокуратури пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці та з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування...».

Позивач зазначив, що відповіді щодо підстав зменшення відсотку пенсії після її перерахунку цей лист не містить. У листі зазначено, що після перерахунку виплата пенсії ГУ ПФУ в Запорізькій області проводиться виходячи із максимального розміру пенсії, визначеного, як 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

29 липня 2021 року позивач подав скаргу до Пенсійного фонду України, в якій просив скасувати рішення відповідача 1 щодо виплати пенсії з обмеженням та зобов`язати відповідача 1 нарахувати та виплатити позивачу пенсію з часу перерахунку пенсії без вказаного обмеження.

За наслідками розгляду цієї скарги відповідач 2 прийняв рішення, яке було викладене у листі від 30.08.2021 № 25659-25064/Б-03/8-2800/21, відповідно до якого: «При перерахунку пенсії працівникам прокуратури застосовуються норми статті 86 Закону № 1697 (зі змінами, викладеними у Рішенні №7-р).

Позивач, не погоджуючись з рішеннями відповідачів, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

29.11.2021 Пенсійний фонд України надіслав до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва відзив від 22.11.2021, в якому зазначив наступне.

Звернення позивача від 29.07.2021 було розглянуто в порядку та у строк, встановлені Законом України Про звернення громадян. Зокрема, розглянуто правильність проведеного перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі №280/3451/20.

Листом Пенсійного фонду України від 30.08.2021 № 25659-25064/Б-03/8-2800/21 позивачу надана відповідь по суті порушених ним питань, виходячи із власного розуміння правового регулювання окремих питань, заявлених позивачем у зверненні.

Лист Пенсійного фонду України від 30.08.2021 № 25659-25064/Б-03/8-2800/21 є відповіддю на звернення позивача. Позивач не погоджується зі змістом наданої відповіді, водночас це не свідчить про порушення відповідачем вимог Закону України Про звернення громадян.

Лист Пенсійного фонду України від 30.08.2021 № 25659-25064/Б-03/8-2800/21 є відповіддю на звернення позивача та не є управлінськім рішенням, яке породжує для позивача юридичні наслідки та не впливає на обсяг прав та обов`язків позивача, а є лише фізичним носієм інформації.

Відповідач 2 також зазначив, що посилання позивача на постанову Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 360/1428/17 є необґрунтованим, оскільки Верховний Суд у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.06.2020 у справі № 580/234/19 відступив від висновків щодо застосування положень Закону № 3668-VI, висловлених у постанові від 12.11.2019 у справі № 360/1428/17.

На підставі викладеного відповідач 2 просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

30.11.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надіслало до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва відзив від 24.11.2021 №0800-0902-8/79651, в якому зазначило наступне.

Позивачу з 2012 року призначена пенсія за вислугу років відповідно до положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на дату призначення позивачу пенсії), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Верховною Радою України 14.10.2014 прийнято Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ. Відповідно до абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідач 1 зазначив, що законодавством передбачено для осіб, яким призначено пенсію за законодавством, яке не передбачало обмеження максимального розміру, лише збереження раніше призначеного розміру пенсії, але не передбачає право на здійснення перерахунку пенсії, у розмірі, що перевищує максимально встановлений розмір.

Також, відповідач 1 вказав, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у зразковій справі № 560/2120/20 про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7- р(ІІ)/2019 дійшов правового висновку в тому, що вимоги позивачів щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсій та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру задоволенню не підлягають.

Пенсія позивачу на даний час розрахована згідно вимог чинного законодавства та на підставі документів, наявних у пенсійній справі, правових підстав для перерахунку пенсії за вислугу років позивача в розмірі 90% від заробітної плати без обмеження максимальногорозміру пенсії немає.

На підставі викладеного відповідач 1 просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

08.12.2021 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла відповідь на відзив від позивача, в якій просив задовольнити позовні вимоги, оскільки у відзиві відсутнє обґрунтування, чому у задоволенні позову належить відмовити.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року прийнято справу №640/30096/21 до провадження, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Запропоновано сторонам надати додаткові письмові пояснення та докази по справі.

На виконання вищевказаної ухвали суду відповідачем 1 через підсистему "Електронний суд" 11.02.2025 надіслано письмові пояснення та матеріали електронної пенсійної справи ОСОБА_1 в межах спірних правовідносин.

В обґрунтування письмових пояснень відповідач 1 зазначив, що за матеріалами справи позивач перебуває на обліку Головного управління та отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII у розмірі 90% від заробітної плати (грошового забезпечення) з 01.02.2006.

В травні 2021 року на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 280/3451/20 позивачу проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 13.12.2019 з урахуванням норм статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ, виходячи із 60% місячної заробітної плати посади старшого помічника військового прокурора на підставі довідки від 17.03.2020 № 82, виданої військовою прокуратурою Південного регіону України.

Перерахунок пенсії проведено за період з 13.12.2019 по 31.03.2021 з урахуванням раніше проведених виплат та нараховано доплату у сумі 108361,17 грн.

Позивач 26.05.2021 звернувся до територіального органу Пенсійного фону України щодо надання роз`яснень, на підставі яких нормативно-правових актів розмір його пенсії після її перерахунку був зменшений з 90% до 60% заробітної плати та на підставі яких нормативно-правових актів після здійснення перерахунку пенсії її виплата призначена з обмеженням розміру.

Головним управлінням листом від 24.06.2021 № 8148-6634/Б-02/8-0800/21 позивачу надано відповідні роз`яснення.

Відповідач 1 зазначив, що у постанові від 10.09.2021 у справі № 580/5238/20 (в ЄДРСР 99521692) Верховний Суд дійшов правового висновку, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, зокрема, Закону України «Про прокуратуру», та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

На думку відповідача 1, відсутні підстави для здійснення виплати нарахованої пенсії без обмеження граничного розміру відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789 «Про прокуратуру», оскільки положення цієї статті втратили чинність.

Враховуючи вищевикладене, відповідач 1 вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 14 січня 2025 року №26/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідчення серії НОМЕР_2 від 13.08.2007.

З 01.02.2006 позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789- XII у розмірі 90% від заробітної плати (грошового забезпечення).

Військовою прокуратурою Південного регіону позивачу видано довідку від 17.03.2020 №82 «Про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій призначених згідно Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року у справі № 280/3451/20 позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону від 17.03.2020 №82 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 13.12.2019, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 280/3451/20 відповідачем 1 проведено перерахунок (рішення від 28.04.2021 №55) пенсії за вислугу років з 13.12.2019 з урахуванням норм ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ, виходячи із 60% місячної заробітної плати посади старшого помічника військового прокурора на підставі довідки від 17.03.2020 № 82, виданої військовою прокуратурою Південного регіону України, а також із застосуванням обмеження максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність

13.04.2021 позивач звернувся до відповідача 1 з заявою, в якій просив переглянути власне рішення про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років, яке викладене у повідомленні Шевченківського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Запорізькій області від 09.04.2020 №0800-0208-8/14211 та здійснити з 13.12.2019 перерахунок пенсії на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону від 17.03.2020 №82.

На вищевказану заяву відповідачем 1 надано відповідь від 30.04.2021 №5637-4874/Б-02/8-0800/21, в якій вказав, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 по справі № 280/3451/20 з 13.12.2019 було проведено перерахунок пенсії за вислугою років на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) від 17.03.2020 року № 82, виданої військовою прокуратурою Південного регіону України, з урахуванням раніше проведених виплат. Щодо доплати по Рішенню суду з 13.12.2019 повідомлено, що кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачаються у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду». Враховуючи вищезазначене, виплата коштів буде здійснена після відповідного фінансування з Державного бюджету України. Розмір пенсії розраховано вірно та у подальшому буде переглядатися відповідно до змін законодавства.

26.05.2021 позивач звернувся до відповідача 1 з заявою, в якій просив повідомити: на підставі яких нормативно-правових актів розмір пенсії після її перерахунку був зменшений з 90% до 60% заробітної плати (грошового забезпечення), вказаної у відповідній довідці; на підставі яких нормативно-правових актів після здійснення перерахунку пенсії її виплата призначена з обмеженням розміру; яка сума пенсії за період з 13.12.2019 облікована, як заборгованість; які заходи вжиті (подача заявок, т.і.) для виплати цієї заборгованості.

На вищевказану заяву відповідачем 1 надано відповідь від 24.06.2021 №8148-6634/Б-02/8-0800/21, в якій повідомив, що в травні 2021 року на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 280/3451/20 проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 13.12.2019 з урахуванням норм ст.86 Закону 1697, виходячи із 60% місячної заробітної плати посади старшого помічника військового прокурора на підставі довідки від 17.03.2020 №82, виданої військовою прокуратурою Південного регіону України. Перерахунок пенсії проведено за період з 13.12.2019 по 31.03.2021 з урахуванням раніше проведених виплатта нараховано доплату у сумі 108361,17 грн. На теперішній час розмір пенсії обчислено відповідно до ст.86 Закону 1697 виходячи із 60% місячної заробітної плати посади старшого помічника військового прокурора згідно довідки від 11.05.2021 № 21/102, виданої військовою прокуратурою Південного регіону України. Згідно з п. 3 ст. 27 Закону України від 09.07.2003 № 1058-1V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, визначених Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Таким чином, виплата пенсії проводиться, виходячи із максимального розміру пенсії, визначеного, як 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, та з 01.04.2021 складає - 17690,00 грн. (62000,16 грн. х 60%= 37703,60 грн). Що стосується виплати нарахованої доплати на виконання рішення суду, відповідач 1 зазначив, що виплата донарахованих сум за рішеннями суду, які перевищують бюджетні призначення на поточний рік, здійснюються після відповідного фінансування з Державного бюджету України. Зазначене рішення суду включено до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. На сьогодні реєстраційний номер рішення суду в реєстрі - 10319. Виплата буде здійснена після виділе

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 за №1789-ХІІ.

На час призначення позивачу пенсії (01.02.2006) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ (до 15 липня 2015 року).

Так, статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом №3668-VI у статтю 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII у статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами «70».

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII у статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри « 70» замінено цифрами «60».

За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 1 січня 2015 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 1 січня 2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.

Водночас 15 липня 2015 року набрав чинності Закон №1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15 грудня 2015 року.

З набранням чинності Законом №1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону №1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.

Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №1697-VII.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 №5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

Гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що до правовідносин стосовно визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючі вищевикладене вимога щодо скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.04.2021 №55 також задоволенню не підлягає.

З приводу застосування обмежень розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону №1789-XII, суд зазначає наступне.

За змістом статті 2 Закону №3668-VI (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

Положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону №3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон №1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом №1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом №1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою, якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду у справі №580/5962/20 відступила від висновку, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформувати правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII

Викладені вище висновки щодо застосування статті 2, абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI також узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 червня 2020 року у справі №580/234/19, від 17 вересня 2020 року у справі №826/11471/18, а також Верховним Судом у постановах від 10 вересня 2020 року у справі №280/5154/19, від 24 вересня 2020 року у справі №640/5854/19, від 30 грудня 2021 року у справі №500/101/21, від 12 січня 2022 року у справі №140/16989/20, від 5 травня 2022 року у справах №580/3812/21, №580/4123/21, №260/962/20, №460/830/21, від 5 липня 2022 року у справі №580/5431/21, від 01 вересня 2022 року у справі №380/10419/21.

Оскільки внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний, то з огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення Пенсійного фонду України, що викладене у листі від 30.08.2021 №25659-25064/5-03/8-2800/21, суд зазначає наступне.

У розумінні адміністративного судочинства індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС України).

Тобто, індивідуальний акт - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; регулює конкретну життєву ситуацію; його дія закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.

Оглядом змісту листа відповідача 2 від 30.08.2021 №25659-25064/5-03/8-2800/21 за результатами розгляду скарги позивача від 29.07.2021, судом встановлено, що цей лист є відповіддю на звернення позивача та не є управлінськім рішенням, яке породжує для позивача юридичні наслідки та не впливає на обсяг прав та обов`язків позивача, а є лише фізичним носієм інформації. Жодного рішення, яке б вплинуло на права або інтереси позивача, відповідачем 2 не приймалось. Відповідь надана в межах Закону України "Про звернення громадян".

За таких обставин правових підстав для задоволення вимог позивача в цій частині також немає.

Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення Бендерський проти України, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідачі довели правомірність своїх дій, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 пункту 13 Закону України "Про судовий збір", то питання щодо розподілу цих судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.М. Басова