Справа № 620/16593/24
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 лютого 2025 року Чернігів Справа № 620/16593/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до суду із заявою, у якій просить: увалити у справі №620/16593/24 додаткове рішення в частині: заявлених вимог щодо перерахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2021 рік, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Свою заяву мотивує тим, що в ухваленому рішенні вимога щодо перерахунку грошової компенсації за невикористані дні відпусток за 2021 рік не розглянута.

Частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Вирішуючи заяву представника ОСОБА_1 по суті, суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд звертає увагу, що зазначений перелік є вичерпним.

У Постанові Пленуму ВАСУ Про судове рішення в адміністративній справі від 20.05.2013 №7 зазначено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Отже, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, яким закінчено судовий розгляд в суді першої інстанції, внаслідок чого залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі, з приводу яких досліджувалися докази.

Суд зазначає, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 08.12.2020 по 19.05.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2021, 2022 та 2023 роки без урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2021, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022, Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023, у відповідні роки, на відповідний тарифний коефіцієнт; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 08.12.2020 по 19.05.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2021, 2022 та 2023 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2021, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022, Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023, у відповідні роки, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум; визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових), а саме: за 2022, 2023 та 2024 роки без врахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових), а саме: за 2022, 2023 та 2024 роки з врахуванням додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168. В решті позову відмовлено.

У рішенні, зокрема, зазначено, що додаткова винагорода, запроваджена Постановою КМУ №168, виплачувалась позивачу починаючи з 2022 року, що підтверджується довідкою від 18.07.2024 №1899 та довідками-витягами з розрахунково-платіжних відомостей, вона є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення і входить до складу грошового забезпечення позивача (як розрахункової величини), з якого обчислюється розмір компенсації за всі невикористані ним дні оплачуваних (щорічних та додаткових) відпусток.

Тобто позовні вимоги у вказаній частині задоволені частково, починаючи з 2022 року, відповідно за 2022, 2023 та 2024 роки.

За наведених вище обставин, суд вважає, що відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення відповідно до вимог статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позовні вимоги позивача були розглянуті, а тому у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до положень частини четвертої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

При цьому, суд звертає увагу позивача на його право щодо оскарження даного судового рішення.

Керуючись статтями 248, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 27 лютого 2025 року.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО