Справа № 333/7194/24
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/7194/24
Провадження № 2-а/333/7/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержанта поліції Кострицької Анастасії Віталіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержанта поліції Кострицької Анастасії Віталіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою сержанта поліції 1 взводу 1 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Кострицькою А.В. серія ЕНА № 2762680 від 05.08.2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за ч.4 ст.122 КУпАП за те, що 05.08.2024 року о 15-39 годині в м.Запоріжжя по вул. Каширська/Академічна, керуючи транспортним засобом «Міцубісі Ланцер» номерний знак НОМЕР_1 здійснив перевищення швидкісного режиму,чим порушив вимоги п.п 12.4 України. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

В зазначений в Постанові час (15-39) в зазначеному місті - Каширське шоссе, він не міг фізично керувати зазначеним автомобілем, а відтак не причетний до порушення швидкісного режиму автомобілем, яким керував його власник ОСОБА_2 .

В зазначений в постанові час він знаходився у своєї знайомої за адресою вул. Перемоги, 125. Отже за кермо автомобіля МІТSUBISNI LANSER номерний знак НОМЕР_1 він сів приблизно о 16 годині по проханню власника зазначеного автомобіля Іванова В,О, для того щоб заправити автомобіль на автозаправочній станції VOG, тому що він як киянин погано орієнтувався в м.Запоріжжя. По дорозі на автозаправку в районі вул. Яценко його зупинив поліцейський патруль, попросив надати водійське посвідчення і розпочав заповнювати постанову про порушення ним швидкісного режиму, незважаючи на його пояснення.

Позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, вважає себе невинним, постанову серія ЕНА № 2762680 від 05.08.2024 року необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи.

Просить суд скасувати постанову сержанта поліції 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя Кострицької Анастасії Віталіївни серія ЕНА № 2762680 від 05.08.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. за ч.4 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 28.08.2024, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін..

07.10.2024 до суду надійшов відзив представника відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував, не погоджуючись з вимогами позивача та посилаючись на наступне. 05.08.2024 р, під нас несення служби у Запорізькій області, поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було виявлено, що водій не виконав вимоги ПДР України. Інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 ТС №008387 було виявлено порушення Правил дорожнього руху України, а саме: водій транспортного засобу MITSUBISHI LANCER Н.З. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 104 (сто чотири) км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 54 (п`ятдесят чотири) км/год, чим порушив и.І2,4 ГІДР України.

За допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 ТС №008387, було зафіксовано порушення швидкісного режиму в межах населеного пункту більш ніж на 50 км/год, що підтверджується відео з приладу TruCam LTI 20/20 яке додано до матеріалів справи.

В ході розгляду справи, було роз`яснено суть вчиненого ним правопорушення та права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно статті 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач будь-яких клопотань не надав.

Відповідно, до розділу 8, наказу М.ВС Ne 1026, строк зберігання з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА,- 30 діб. Оскільки подія що передувала винесенню постанови серії ЕНА № 2762680 мала місце 05.08.2024, то станом на день надходження ухвали про відкриття справи (24.09.2024), надати відеозапис розгляду справи з нагрудної бодікамери не є можливим.

Під час опрацювання викладених обставин справи не було встановлено будь-яких порушень працівником УПП в Запорізькій області ДПП вимог законодавства України, тобто оскаржувана постанова серії ЕНА № 2762680 від 05.08.2024 року винесена з дотриманням ст. 222, 251, 252, 278-280 та 283 КУпАП та є законною.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях, просить розгляд справи провести без його участі.

У судове засідання 04.02.2025 року ОСОБА_1 не зявився, заяв, клопотань до суду не надав.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області у судове засідання не з`явився. За наданим суду відзивом на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності відповідача, у задоволенні позову просить відмовити.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ст.194 КАС України.

Відповідач - інспектора 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержант поліції Кострицька Анастасія Віталіївна у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали та докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до змісту вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із вимогами частини 2 цієї статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що сержантом поліції 1 взводу 1 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Кострицькою А.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2762680 від 05.08.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за ч.4 ст.122 КУпАП за те, що 05.08.2024 року о 15-39 годині в м.Запоріжжя по вул. Каширська/Академічна, керуючи транспортним засобом «Міцубісі Ланцер» номерний знак НОМЕР_1 позивач здійснив перевищення швидкісного режиму, чим порушив вимоги п 12.4 України. Порушення швид.режиму в населених пунктах.Вимірювання швидкості руху здійснюється приладом TruCAM LTI 20/20 № ТС №008387 (а.с.2).

Швидкість автомобіля MITSUBISHI LANCER Н.З. НОМЕР_1 , вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 ТС № 008387, який відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29763 від 06.12.2023, яке чинне до 06.12.2024, лазерний вимірювач швидкості «TruCAM LTI 20/20» з серійним номером ТС № 008387 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.

Згідно положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена законодавством України.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення Правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Так, частинами 2 та 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Твердження позивача про те, що постанова серії ЕНА № 2762680 від 05.08.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, винесена працівником поліції безпідставно та з порушеннями закону, суд вважає недоведеними з огляду на наступне.

Судом встановлено, що складанню оскаржуваної постанови передувало перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобілем MITSUBISHI LANCER Н.З. НОМЕР_1 під керуванням позивача, що було зафіксовано із зображенням транспортного засобу на фото фіксації правопорушення, який отримано за результатами автоматичної фіксації правопорушення.

Як вбачається з наданого представником відповідача фото фіксації події правопорушення та розгляду справи працівником поліції, що мали місце 05.08.2024 в м. Запоріжжі, по вул. Каширська/Академічна, на ньому міститься інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; напрямок руху автомобіля.

Аналіз усіх наявних в справі доказів, в тому числі фото фіксації транспортного засобу MITSUBISHI LANCER Н.З. НОМЕР_1 під керуванням позивача, дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленої обмеження швидкості вказаним автомобілем доведений в повній мірі.

Посилання позивача, що він в зазначений постанові час знаходився у своєї знайомої та не був причетний до даного адміністративного правопорушення, спростовується позовною заявою позивача, в якій він зазначає «Отже за кермо автомобіля МІТSUBISNI LANSER номерний знак НОМЕР_1 він сів приблизно о 16 годині по проханню власника зазначеного автомобіля Іванова В,О, для того щоб заправити автомобіль на автозаправочній станції VOG, тому що він як киянин погано орієнтувався в м.Запоріжжя. По дорозі на автозаправку в районі вул. Яценко його зупинив поліцейський патруль, попросив надати водійське посвідчення і розпочав заповнювати постанову про порушення ним швидкісного режиму, незважаючи на його пояснення» та підтверджує саме перебування позивача в даний час за кермом зазначеного автомобіля.

Суд вважає дану позицію позивача намаганням уникнути останнім від адміністративної відповідальності за дане адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Законом України «Про дорожній рух», а саме статтею 4 визначена компетенція Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху. До компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху належить: підготовка проектів законів, нормативних актів з питань дорожнього руху та його безпеки, а також відповідальності за їх порушення на території України; визначення порядку функціонування системи фіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Отже, постановою Кабінету Міністрів України № 833 від 10.11.2017 затверджений як Порядок функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі так і Порядок звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого підрозділу Національної поліції.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Згідно розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР, дорожній знак 5.76 Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху є інформаційно-вказівним знаком - інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Відповідно до цього ж розділу ПДР, дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» - інформує про найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Згідно п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно п. 2.3.б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Згідно п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50км/год.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Будь яких належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, встановлені судом за наявними в справі доказами, та вину позивача у вчиненому правопорушенні позивачем до суду не додано.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі №520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача, як суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У ч. 1 ст. 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дійсно 05.08.2024 о 15 год. 39 хв. позивачем ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Каширська/Академічна, під час керування транспортним засобом MITSUBISHI LANCER Н.З. НОМЕР_1 , вчинено порушення ПДР України, а саме допущено перевищення дозволеної швидкості руху в межах населеного пункту на 50 км/год. В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2762680 від 05.08.2024 року, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 1 700 грн. Вказана постанова складена з дотриманням норм діючого законодавства, а дії інспектора здійснені в межах його службових обов`язків.

За таких обставин суд, вважає, що підстав для скасування оскаржуваної постанови не встановлено, а тому позовну заяву слід залишити без задоволення за недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог, залишивши рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

З урахуванням приписів ст. 139 КАС України, оскільки суд дійшов висновку про залишення адміністративного позову без задоволення, судові витрати у справі позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 122, 251, 268, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 72-77, 139, 241-246, 250, 268, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержанта поліції Кострицької Анастасії Віталіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його постановлення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя: І.Й. Наумова