Справа № 761/39731/24
Суддя: Романишена І. П.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/354/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Романишеної І.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у адміністративній справі, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2024 до Шевченківського районного суду м. Києва подано адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник Мельничук Віталій Вікторович, до Управління патрульної поліції в м. Києві, у якому представник позивача просить суд: скасувати постанову серії ЕНА № 3223486 від 08.10.2024 року, винесену інспектором 1 взводу 5 роти 2 батальйону Полку - 1 управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Стецюрою Владиславом Вячиславовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст. 121 КУпАП України і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вказує, що Інспектором 1 взводу 5 роти 2 батальйону Полку - 1 управління патрульної поліції в місті Києві лейтенантом поліції Стецюрою Владиславом Вячеславович 08.10.2024 року складена постанова серії ЕНА N 3223486 відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 121 КУпАП України. Відповідно до постанови, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Porsche Cayenne GTS номер НОМЕР_1 , який переобладнаний з порушенням вимог ДСТУ 3649:2010, а саме змінено колір зовнішнього світлового приладу (покажчики повороту) з автожовтого на червоний, чим порушено вимоги пункту 31.4. ПДР України з конкретизацією пункту 31.4.3. ПДР України.

Вважає зазначену постанову такою, що не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи, а також стверджує, що її було винесено та зафіксовано хибні обставини нібито неправомірних дій, для того, щоб виправдати правомірність зупинки транспортного засобу, для подальшого складення адміністративного матеріалу за інші правопорушення.

Вказує, що автомобіль марки Porsche Cayenne GTS номер НОМЕР_2 ідентифікаційний № НОМЕР_3 був доставлений ТОВ «Бізнес-Портал» із заводу в Німеччині на територію України в вересні 2008 року для ОСОБА_1 із сплатою всіх митних та податкових платежів. Перед поставленням автомобіля марки Porsche Cayenne GTS ідентифікаційний № НОМЕР_3 на облік до ДАІ, він був оглянутий експертом в Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі при ГУ МВС України у місті Києві із наданням висновку, що ідентифікаційні номери кузова шасі останнього відповідають стандарту і змінам не піддавалися, слідів внесення змін в документи, що супроводжують транспортний засіб не виявлено.

До цього автомобіль марки Porsche Cayenne GTS ідентифікаційний № НОМЕР_3 пройшов випробування на відповідність вимогам ДСТУ, що підтверджується сертифікатом відповідності серії ВВ № 329655 із терміном дії 26.09.2008 - 26.03.2009 року. Таким чином, єдиним власником автомобіля марки Porsche Cayenne GTS ідентифікаційний № НОМЕР_3 номер НОМЕР_2 з вересня 2008 року по теперішній час є позивач - ОСОБА_1 .

Представник позивача наголошував, що той факт, що автомобіль марки Porsche Cayenne GTS ідентифікаційний № НОМЕР_3 номер НОМЕР_2 має задні червоні покажчики повороту з 2008 року позивачем підтверджується повністю, оскільки саме в такій комплектації він і був доставлений на територію України і пройшов технічний контроль в державних органах. Тобто, зміни кольору покажчика повороту з автожовтого на червоний, як зазначено в протоколі про накладення адміністративного стягнення ніколи не відбувалось, а якщо особа правоохоронного органу вважала по іншому, то їй слід було довести це належними і допустимими доказами в постанові про накладення адміністративного стягнення.

В свою чергу норми частини 1 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII свідчать, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. Враховуючи той факт, що в 2008 році автомобіль марки позивачки пройшов сертифікацію та першу і останню реєстрацію сервісним центром МВС, таке свідчить, що автомобіль за своїми характеристиками відповідав обов`язковим вимогам правил та нормативів, які діяли на той час на території України.

????В свою чергу нормативне забезпечення кольору зовнішніх світлових приладів транспортних засобів на момент реєстрації автомобіля марки Porsche Cayenne GTS ідентифікаційний № НОМЕР_3 було регламентовано пунктом 5.15. ДСТУ UN/ECE R 48-02:2002, яким допускались задні покажчики повороту та бокові габаритні ліхтарі червоного кольору.

Тобто, дозволивши ввезення транспортного засобу, його реєстрацію і експлуатацію, отримавши від особи всі платежі пов`язані із його розмитненням та постановкою на облік, подальша заборона використання цього транспортного засобу через наявність у автомобіля покажчиків повороту червоного кольору, які, за твердженням представника державного органу, не відповідають ДСТУ 3649:2010, вказує на порушення прав власника такого автомобіля.

Щодо самого ДСТУ 3649:2010, представник позивача звертав увагу на те, що такий стандарт був розроблений на заміну ДСТУ 3649-97 і почав діяти лише з 28.12.2010 року, тобто після 03.10.2008 року, коли було зареєстровано та розпочалась експлуатація автомобіля марки Porsche Cayenne GTS ідентифікаційний № НОМЕР_3 .

В свою чергу, чинний на момент реєстрації стандарт ДСТУ 3649-97 не містив обов`язкових кольорів світлових покажчиків повороту, а з врахуванням вимог частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

????Зазначаючи в постанові порушення вимог пункту 31.4. ПДР України з конкретизацією пункту 31.4.3. ПДР України інспектор 1 взводу 5 роти 2 батальйону Полку - 1 управління патрульної поліції в місті Києві лейтенант поліції Стецюра В.В. не конкретизував, який саме із підпунктів (а, б, в, г, ґ) ПДР України порушено ОСОБА_1

????В свою чергу, викладене в постанові формулювання є незрозумілим та не відповідає жодному з формулювань пункту 31.4.3. ПДР України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 23.10.2024 року, матеріали справи передані для розгляду судді Романишеній І.П.

Ухвалою суду від 29.10.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

31.10.2024 року через систему «Електронний суд» представником позивача подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача, а саме: Управління патрульної поліції в м. Києві на Департамент патрульної поліції, а також заяву на виконання вимог ухвали суду від 29.10.2024 року.

Ухвалою суду від 11.11.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

27.11.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній просив відмовити у задоволенні позову. Зазначав, що заявлені вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Посилання позивача на те, що транспортний засіб був доставлений в Україну у вересні 2008 року та пройшов випробування на відповідність ДСТУ із наданням сертифікату лише підтверджує, що транспортний засіб «Porsche Cayenne GTS» д.н.з. НОМЕР_4 отримав сертифікат відповідності, який діє з 26 вересня 2008 року по 26 березня 2009 року, але не підтверджує те, що даний транспортний засіб має задні покажчики повороту червоного кольору з моменту виготовлення, так як у жодному доказі з наданих не вказано якого саме кольору задні покажчики повороту, а також не доведено що у період з 2009 року по 2024 рік у даний транспортний засіб не вносились зміни у задні покажчики повороту. Право власності на транспортний засіб не є підтвердженням того, що у його конструкцію не вносились зміни.

Щодо вимог ДСТУ UN/ECE R 48-02:2002 (Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх транспортних засобів стосовно установлених пристроїв та світлової сигналізації (UN/ECE R 48-02:2001, IDT)), то представником позивача не надано доказів, що даним стандартом допускались задні покажчики повороту червоного кольору, так само і не надано витяг з даного ДСТУ UN/ECE R 48-02:2002 або його затверджену копію, на підтвердження своїх доводів.

Зазначив, що вина позивача є доведеною, що підтверджується належними доказами.

До відзиву представником відповідача долучено документи на підтвердження повноважень та диск із відеозаписом.

01.12.2024 року через систему «Електронний суд» до суду подано відповідь на відзив, згідно змісту якої представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог та заявляв клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, огляду транспортного засобу та виклику свідка.

Відповідач не скористався процесуальним правом на подання заперечень на відповідь на відзив.

Щодо клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, огляд транспортного засобу та виклик свідка, суд зазначає наступне.

????Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною 2 статті 257 КАС України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому, виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, міститься в ч.4 ст.257 КАС України та в ч.4 ст.12 КАС України, зокрема, до таких справ відносяться справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявляючи своє клопотання про розгляд справи з викликом сторін, представник позивача не наводить жодних обґрунтувань щодо такої необхідності.

В той же час, зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору є незгода позивача з оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення, що не підпадає під вичерпний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд наголошує, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеn v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Крім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 листопада 2006 року (скарга 73053/01 CASE OF JUSSILA v. FINLAND, суд вказав на те, що: "Європейський Суд не сумнівається в тому, що письмове провадження у справі часто може виявитись більш ефективним, ніж усний розгляд, для перевірки та забезпечення того, що платник податків надав точний звіт про свій майновий стан, підкріплений всіма необхідними документами. Суд не вважає переконливим довід заявника, що в ході розгляду цієї справи виникли міркування щодо достовірності, які потребували надання пояснень в усній формі.... та приймає довід держави-відповідача, що будь - які питання факту та питання права в цій справі могли бути належним чином розглянуті та вирішені на підставі матеріалів, наданих у письмовому вигляді. ... Оскільки заявнику була надана повна можливість наводити свої доводи у письмовому вигляді та надавати коментарі щодо відомостей, які надходили від податкових органів, Суд дійшов висновку, що вимоги справедливого судочинства були дотримані...".

Враховуючи вказану позицію Європейського суду з прав людини щодо застування пункту 1 статті 6 Конвенції, суд вбачає доцільним здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Також, суд не вбачає підстав задоволення клопотання про огляд транспортного засобу та допит свідка, враховуючи наступне.

В розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, КУпАП зобов`язує суб`єкта владних повноважень, що використовує свої повноваження, перед прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, зібрати всі докази, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростувати надані свідчення.

У даному випадку, представник позивача просить допитати в якості свідка чоловіка позивачки, який на його переконання безпосередньо обізнаний про обставини придбання транспортного засобу, його комплектації у вигляді покажчиків повороту червоного кольору з 2008 року по теперішній час та відсутності змін в конструкції вказаного автомобіля.

Розглянувши подане клопотання та враховуючи вищенаведені процесуальні норми, суд не вбачає доцільності в його задоволенні з огляду на приписи ст.ст. 74, 77 КАС України та враховуючи наявність у справі достатніх даних для повного та всебічного розгляду справи.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.10.2024р. Інспектором 1 взводу 5 роти 2 батальйону Полку - 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Стецюрою В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі серії ЕНА № 3223486, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП, за те, що 08.10.2024 о 22:32 в м. Києві по просп. Берестейський, 14, водій керувала транспортним засобом Porshe Cayenne GTS, д.н.з. НОМЕР_1 , який переобладнаний з порушенням вимог ДСТУ 3649:2010, а саме: змінено колір зовнішнього світлового приладу (покажчики повороту) з автожовтого на червоний, чим порушено вимоги п. 31.4.3 (а) ПДР України п. 31.4.3 ПДР України - керування водієм транспортним засобом, що має несправність зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його заборонена, переобладнання з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Крім того, разом із відзивом, відповідачем долучено диск, на якому міститься відеозапис із боді камери (нагрудного реєстратора) поліцейського № 471 844, що також вказаний в п. 7 оскаржуваної постанови.

Так, судом було переглянуто вказаний відеозапис № 471844, на якому зафіксовано факт складання постанови про адміністративне правопорушення.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Аналогічне передбачено пунктом 1.3 ПДР згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а відповідно до п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Зазначене порушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, варто зазначити, що згідно із п. 9.1а ПДР до попереджувальних сигналів відносяться сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.

Пункт 31 Правил дорожнього руху передбачає вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Так, згідно з п. 31.4.3а ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, щодо зовнішніх світлових приладів: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 грудня 2010 року №630 затверджений національний стандарт України з наданням чинності з 1 липня 2011 року ДСТУ 3649:2010 Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання (далі - ДСТУ 3649:2010); скасовано чинність національного стандарту України з 1 липня 2011 р. ДСТУ 3649-97 Засоби транспортні дорожні. Експлуатаційні вимоги безпеки до технічного стану та методи контролю.

Пунктом 6.1.5 ДСТУ 3649:2010 передбачено вимоги до кольору покажчиків поворотів, а саме і передні і задні повинні бути автожовтого кольору. Крім того, ДСТУ покажчики повороту відносить саме до пристроїв зовнішніх світлових приладів.

При цьому, положеннями п.7.1.1. ДСТУ 3649:2010 передбачено, що відповідність вимогам, зокрема п. 6.1.5 перевіряють візуально.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський вправі зупиняти транспортні засоби за порушення водієм Правил дорожнього руху, а відповідно до п.3 ч.1 ст. 23 цього ж закону поліція вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх. Також відповідно до п. 2 1 ч.1 ст. 35 цього ж Закону поліцейський вправі зупиняти транспортні засоби якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Тобто, зупинка автомобіля відповідала вимогам закону та посадових інструкцій і була спрямована на дотримання безпеки дорожнього руху.

Крім того, не заслуговують на увагу і доводи представника позивача щодо відсутності зазначення в оскаржуваній постанові конкретного підпункту ПДР України, який було порушено ОСОБА_1 , адже зі змісту постанови вбачається, що інспектором вказано порушення вимог п.31.4.3(а) ПДР.

Водночас, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП; в постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Зі змісту постанови вбачається, що 08.10.2024 о 22:32 в м. Києві по просп. Берестейський, 14, водій керувала транспортним засобом Porshe Cayenne GTS, д.н.з. НОМЕР_1 , який переобладнаний з порушенням вимог ДСТУ 3649:2010, а саме: змінено колір зовнішнього світлового приладу (покажчики повороту) з автожовтого на червоний.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.3. ПДР України - а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Проте жодних доказів переобладнання позивачем зовнішніх світлових приладів, за що відповідальність передбачена за вказаною у постанові ч. 1 ст. 121 КУпАП, на автомобілі Porshe Cayenne GTS, д.н.з. НОМЕР_1 , матеріали справи не містять, як і не містять доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Транспортний засіб Porshe Cayenne GTS, д.н.з. НОМЕР_1 , пройшов державну реєстрацію, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Крім того, транспортний засіб Porshe Cayenne GTS у 2008 році отримав Сертифікат відповідності, що підтверджувало його відповідність чинним на момент сертифікації вимогам ДСТУ.

Доказів переобладнання даного транспортного засобу після державної реєстрації суду не надано. Крім того, у постанові не міститься конкретизації способу переобладнання: повна заміна фар жовтого кольору на фари червоного кольору, фарбування в червоний колір, наклеювання червоної плівки тощо.

Також, не спростованими відповідачем залишились посилання представника позивача на те, що чинний на момент реєстрації транспортного засобу позивача (2008 рік) ДСТУ 3649-97 не містив обов`язкових кольорів світлових показників повороту, а ДСТУ UN/ECE R 48-02:2002 "Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх транспортних засобів стосовно встановлення засобів освітлення та світлової сигналізації" (Правила ЕЭК ООН N 48-02:2001, IDT) визначав, що покажчик повороту має бути автожовтий, позаду допускається червоний.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016 у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши надані сторонами докази, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами переобладнання позивачем з порушенням відповідних правил, норм і стандартів власного транспортного засобу та як наслідок - не доведенозаконність оскарженої постанови, а тому позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 122, 245, 251-252, 274, 280, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у адміністративній справі, - задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 3223486 від 08.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст.121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 ;

Департамент патрульної поліції: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3, .

Повний текст рішення суду складений 27.02.2025р.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА