Справа № 400/8168/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/8168/24

Перша інстанція: суддя Біоносенко В. В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

28 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 31.05.2024 року № №0-1411-UA020969, яким йому визначений податок на майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік на суму 26 746,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є сільськогосподарським товаровиробникам, отже належна йому нежитлова будівля - олійня, яка використовуються у діяльності, не оподатковуються податком на майно згідно з приписами пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

Головне управління Державної податкової служби у Миколаївській області заперечувало проти задоволення позову, зазначаючи, що позивач не надав доказів використання об`єктів нерухомого майна для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. Крім того позивач не надав до податкового органу відомості стосовно призову на військову службу під час загальної мобілізації.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що позивач не звертався до податкового органу для проведення звірки для отримання пільги, встановленої пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України та не надав відомості про свою мобілізацію до лав ЗСУ для підтвердження неможливості виконання своїх податкових обов`язків.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення та просить суд залишити оскаржуване рішення без змін. Зокрема, позивач наголошує, що ним у 2023 році не здійснювалась систематична господарська діяльність, оскільки з 2022 року він перебуває у складі ЗСУ. В той же час, його підприємницька діяльність не припинена, а в приміщенні олійні зберігається сільськогосподарський інвентар та часткового продукція, вирощена у попередні роки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

ОСОБА_1 з 01.07.2020 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця. Основним видом діяльності підприємця ОСОБА_1 є вантажний автомобільний транспорт, вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

ОСОБА_1 має у приватній власності 2,00 га землі сільськогосподарського призначення у межах с. Добра Криниця Баштанського району Миколаївської області.

Крім того, з 19.03.2019 року ОСОБА_1 володіє на праві приватної власності об`єктом нерухомості олійня, загальною площею 399,2 гривень, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З 25.03.2022 року ОСОБА_1 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 .

31.05.2024 уповноваженою особою Головного управління ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення №№0-1411-UA020969, про визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі у розмірі 26 746,40 гривень.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що об`єкт нерухомості олійня віднесена до будівель класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271). Позивач зареєстрований фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якого є саме сільськогосподарське виробництво, у власності та користуванні позивача є земельна ділянка для сільськогосподарського товарного виробництва.

Та обставина, що за декларацією за 2023 рік позивач не задекларував доходів від підприємницької діяльності, розумно пояснюється тим, що він з 2022 року проходить військову службу за мобілізацією. За таких обставин позивач має право на податкову пільгу.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Згідно з підпунктом 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 01.01.2015 року) податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовим елементом податку на майно, який в силу приписів підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 цього Кодексу належить до місцевих податків.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1. п. 266.2. ст. 266 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Положеннями пп. «ж» пп.266.2.2. п. 266.2. ст.266.2.2 ПК України (у редакції чинній у базовому податковому періоді - 2020 році) передбачено, що не є об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Правовий аналіз наведеної норми дає обґрунтовані підстави вважати, що її застосуванню передує обов`язкова сукупність трьох умов:

1) власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником;

2) об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності;

3) об`єкт нерухомості не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

При цьому доведенню підлягає саме наявність фактичного використання спеціальних об`єктів нерухомості у власній сільськогосподарській діяльності суб`єкта оподаткування.

Щодо першої умови, то відповідно до правовстановлюючих документів на нежитлові будівлі за адресою: Миколаївська області, Баштанський район, с. Добра Криниця, вул. Євграшова, 2-а, зазначена будівля йменуються, як олійня.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) відносяться - будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, |наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін. Цей клас не включає:- споруди зоологічних та ботанічних садів (2412).

Отже, олійня може відноситься до будівель класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271), що доводить наявність першої умови для надання пільги, передбаченої п.п. «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України.

Стосовно дотримання другої умови, то, як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем, ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якого є саме сільськогосподарське виробництво, у власності та користуванні позивача є земельна ділянка для сільськогосподарського товарного виробництва. Приміщення олійні використовується для зберігання господарського інвентарю та продукції.

Колегія суддів враховує ту обставину, що за декларацією за 2023 рік позивач не задекларував доходів від підприємницької діяльності, однак наведене пояснюється проходженням позивач військової служби за мобілізацією.

Також матеріали справи не містять жодних доказів перебування майна в оренді, лізингу, позичці.

Враховуючи викладене, позивач має право на пільгу, передбачену п.п. «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України, а тому нарахування йому податкового зобов`язання з податку на нерухому майно у цьому випадку є протиправним, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірно скасовано судом першої інстанції.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 10 вересня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. «а»-»г» п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко