Справа № 340/7604/24
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/7604/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЕММ Юкрейн" до Кропивницької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ТОВ "Емм Юкрейн", через свого представника адвоката Калінінну Олену Борисівну, звернулось до суду з позовною заявою, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с.96-100), в якій просить суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товару UА901050/2024/000011/2 від 08.10.2024.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 р. відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.101).

Позов мотивовано тим, що ТОВ "ЕММ Юкрейн" придбало у компанії DAVIS FABRICS SPOLKA z o/o (Польща) товар текстильна тканина з 100% поліефірних текстурованих ниток різних кольорів. При митному оформленні цього товару його митну вартість було задекларовано за основним методом за ціною договору. Позивач стверджує, що для митного оформлення подав усі необхідні супровідні документи, які підтверджували вартість імпортованого товару. Вказує, що на вимогу митного органу також надав детальні пояснення, однак митним органом прийнято спірне рішення №UА901050/2024/000011/2 від 08.10.2024 р., яким митну вартість товару, митним органом, визначено за резервним методом (6) на рівні 1,3296 Євро за кв.м. Представник позивача стверджує про безпідставність сумнівів відповідача щодо правильності визначення митної вартості товару. А також, зазначав, що відповідачем використано дані по митній вартості товарів, які не є співставними із заявленими позивачем.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову (а.с.103-117) у якому вказано, що до Кропивницької митниці за митною декларацією позивача для митного оформлення заявлено товар (текстильна тканина), митну вартість якого визначено декларантом за основним методом. Подані до митного оформлення документи не містили всіх відомостей, що підтверджували числові значення митної вартості товару, та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за цей товар, тому декларанту повідомлено про необхідність подання документів на підтвердження заявленої митної вартості товару. Оскільки декларант такі документи не надав, тому митний орган у відповідності до положень ст. 54, 55 МКУ, на підставі інформації, яка міститься в ПІК Інспектор та враховуючи встановлену ст.57 МКУ послідовність застосування методів визначення митної вартості, митну вартість товару визначено згідно статті 64 МКУ за резервним методом на рівні раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей на рівні 1,3296 Євро за кв.м. Для визначення митної вартості використані відомості інших митних декларацій за видами текстильних виробів. Доводячи правомірність спірного рішення, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача надіслав до суду додаткові пояснення, які назвав уточненим позовом, у якому уточнив обставини на підставі яких заявлені позовні вимоги.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд, -

УСТАНОВИВ:

Між ТОВ ''Катеринославські меблеві майстерні'' та DAVIS FABRICS SPOLKA z o/o (Польща) та покупцем ТОВ "ЕММ Юкрейн" укладено зовнішньоекономічний контракт №1 від 24.05.2022 року, а також 26.02.2024 р. укладено Додаткову угоду №2 до нього (а.с.20-24).

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 вказаного Контракту визначено, що Продавець поставляє, а Покупець отримує тканину та інші виробничі матеріали та зобов`язується прийняти товари зазначені в Інвойсі на відповідну товарну партію.

Підпунктом 4.5 пункту 4 Контракту визначено, що поставка товару здійснюється відповідно до умов Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів у редакції 2010 року (INCOTERMS-2010). Умови поставки кожної партії зазначаються в Інвойсі на відповідну поставку. Якщо поставка здійснюється на умовах EXW за згодою сторін, вартість пакування, завантаження та митного оформлення для експорту включено в ціну товару.

Додатковою угодою №2 від 26.02.2024 року до Контракту №1 від 24.05.2022 року у зв`язку з перейменуванням Покупця ТОВ ''Катеринославські меблеві майстерні'' змінено його назву на ТОВ ''Емм Юкрейн'' (а.с.25).

Відповідно до інвойсу № 10/00435/24ех від 02.10.2024 року умовами поставки товару є EXW, Bielsko-Biala (а.с.48-49). Сума інвойсу 43018,70 Євро.

03.10.2024 декларантом, з метою митного оформлення товарів та транспортних засобів, що переміщуються у митному режимі транзиту на умовах Конвенції про процедуру спільного транзиту, ратифікованої Законом України від 30 серпня 2022 року № 2555- IX « Про приєднання України до Конвенції про процедуру спільного транзиту» була подана електронна транзитна декларація 24UА28U8 із зазначенням у графі 32 переліку Товару (а.с.35).

07.10.2024 року декларантом до митного контролю та митного оформлення надано митну декларацію (далі - МД) в режимі ІМ 40, якій присвоєно №24UА90U6 із зазначенням у графі 32 перелік 11 видів тканини текстильної (а.с.27-29).Тобто, Покупцем до митного оформлення було заявлено 11 видів тканини текстильної (у кількості та асортименті згідно з інвойсом 10/00435/24ех від 02.10.2024 року) на загальну сума - 43018,70 Євро.

Для митного оформлення позивачем були подані документи: МД № 24UA90U6; Копія контракту № 1 від 24.05.2022 року; Інвойс № 10/00435/24ех від 02.10.2024 року; Специфікацію №24 від 02.10.2024 року; Сертифікат походження № PL/MF/AU0035699; Експортна декларація № 24PL335010E1176652 від 03.10.2024 року; копія CMR б/н від 02.10.2024 року; і т.д. відповідно до графи № 44 МД.

08.10.2024 за результатами проведеного митного контролю, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA901050/2024/000011/2 від 08.10.2024 року (надалі спірне рішення, а.с.58-60).

Як на підставу прийняття спірного рішення митним органом зазначено про відсутність документів про підтвердження відомостей вартості пакування, завантаження та митного оформлення для експорту в числовому вираженні; наданий Прайс-лист від 05.06.2-24 не має чіткого вигляду прайс-листа (не містить заголовку), що не дає можливості ідентифікувати наданий документ як такий, не містить диференційованої інформації щодо вартості товарів в залежності від обсягів поставки, умов та строків здійснення оплати вартості товару; на офіційному сайті постачальника «DAVIS FABRICS Spolka. z о. о.» www.davis.pl інформація щодо цін на товари відсутня. На сайті www.Kalinda.pl тканини в розрізі їх видів продаються за ціною значно більшою, ніж заявлено декларантом.

08.10.2024 року подало нову ВМД №24UА15U2, в якій зазначено товар згідно інвойсу 10/00435/24ех від 02.10.2024року, з урахуванням методів коригування митної вартості, зазначених у рішенні про коригування, що знайшло відображення у графах 31, 43, Доповненнях 1, 2 до ВМД №24UА15U2.

Отже, правомірність та законність спірного рішення про коригування митної вартості є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 року (надалі - МК України).

За приписами частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч.1 ст. 257 МК України).

Відповідно до частини 6 статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 4 статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

За змістом частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).

Згідно частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 МК України слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Митну вартість імпортованого позивачем товару, що вказана у митній декларації 24UА90U6 від 07.10.2024, підтверджена декларантом документами, передбаченими частиною 2 статті 53 МК України.

Відповідно до п. 4.3 Контракту № 1 від 24.05.2022 факт оплати Проформи Інвойсу покупцем є його згодою із ціною, строками оплати, умовами та строками поставки, викладеними у Проформі Інвойсі. У випадку не оплати Проформи Інвойсу покупцем протягом 3х днів з дати його отримання, умови поставки вважаються непогашеними. Оплата за товар здійснюється на умовах відстрочки платежу до 06.01.2025, що зазначено у митній декларації. Тобто, документи подані до митного контролю позивачем є достатніми, не містять розбіжностей та підтверджують вартість всіх складових митної вартості товару. Вимоги митного органу про відсутність у документах для підтвердження митної вартості відомостей вартості про вартість пакування, завантаження та митного оформлення для експорту в числовому вираженні не ґрунтуються на нормах закону.

Згідно п.4.5 Контракту №1 від 24.05.2022поставка товару здійснюється відповідно до умов EXW Incoterms-2010. У випадку, коли поставка здійснюється на умовах EXW, Bielsko-Biala вартість пакування, завантаження та митного оформлення для експорту включена у вартість товару.

При поставці на умовах ЕХW на продавця покладаються такі витрати: упаковка та маркування вантажу, навантаження товару та виконання експортних митних формальностей та оплата зборів при вивезенні товару. Всі ці витрати сторонами було погоджено включити в вартість товару. Отже, вартість товару, придбаного позивачем включає у себе вартість пакування, завантаження тощо, і окремого розшифрування цих витрат не передбачає. А відтак, висновки митного органу в цій частині є хибними.

Стосовно доводів митного органу про наявність інформації на сайті іншого продавця тканин із вищими цінами, суд зазначає таке.

У контракті вказаний офіційний сайт самого виробника, це сайт: www.davis.pl. Позивач зазначає, що працює безпосередньо з виробником та в інвойсі сторонами було оговорена та узгоджена вартість товару, по якій позивач завозить тканину. При цьому, сам факт наявності інформації на сайті іншого продавця, а не виробника, про більшу вартість товару не можу бути підставою для коригування вартості на підставі аналогічного товару.

Аналізуючи норми Митного кодексу України, суд звертає увагу, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. В іншому випадку, митний орган не мав право на власний розсуд збільшувати митну вартість. Позивачем надано до митного оформлення всі необхідні документи, які не містять розбіжностей і надають можливість у повному обсязі визначити числове значення митної вартості товарів. А тому, у митного органу не було законодавчих підстав для відмови в митному оформленні товару за першим методом ціною договору.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов 'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов 'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідач, приймаючи спірне рішення вказав, що згідно поданих до митного оформлення документів, наявна розбіжність у митній вартості товару. Суд відхиляє наведені доводи відповідача, як безпідставні. Як на думку суду, надані відповідачем доводи не ґрунтуються на нормах митного законодавства, з огляду на те, що подані документи у повній мірі підтверджували заявлену митну вартість.

За приписами частини 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Аналізуючи вказану норму, суд доходить висновку, що позивачем при проведенні розмитнення були подані усі необхідні документи, які підтверджують митну вартість, а тому у відповідача не було правових підстав для застосування шостого (резервного) методу визначення митної вартості.

Разом з тим, частиною 7 статті 54 МК України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Отже, вказаними нормами права визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний орган зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як свідчать встановлені обставини справи, фактично підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки митниці про те, що подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності, а також ненадання декларантом витребуваних додаткових документів. Проте, такі доводи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді.

З`ясувавши обставини, з якими відповідач пов`язує наявність обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення митної вартості імпортованого позивачем товару, суд дійшов висновку, що такі доводи є безпідставними.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, митна вартість ввезеного товару визначена позивачем за основним методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. При цьому, суд звертає увагу, що відповідач, реалізовуючи своє право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, регламентованого частиною 5 статті 54 МК України, не довів перед судом про наявність жодних застережень щодо застосування у спірних відносинах першого методу, визначених у частинах 1 і 2 статті 58 МК України, в тому числі в частині не підтвердження позивачем документально відповідних відомостей про митну вартість товару, чи будь-якої іншої її складової, яка є обов`язковою при відповідному обчисленні митної вартості.

Таким чином, проаналізувавши підстави прийняття відповідачем спірних рішень, суд дійшов висновку про те, що зазначені відповідачем обставини не можуть бути правовою підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. У свою чергу, надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Разом із тим, позивачем доведено факт подання достатніх відомостей для застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості №UА901050/2024/000011/2 від 08.10.2024 р. прийнято відповідачем без дотримання вимог, встановлених частиною 3 статті 2 КАС України, а саме необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; нерозсудливо; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову, на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 3028 грн. (а.с.88-89) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.77-79, 90, 132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ЕММ Юкрейн" (28000, м. Олександрія, Кіровоградська обл., пров. Бориса Йогансона, 9, ) до Кропивницької митниці Державної митної служби України (25030, м. Кропивницький, вул. Лавандова, 27Б, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кропивницької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА901050/2024/000011/2 від 08.10.2024 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕММ Юкрейн" понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 3028 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці Державної митної служби України.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК