Справа № 645/371/25
Суддя: Федорова О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/371/25
Провадження № 2-а/645/19/25
Р І Ш Е Н Н Я
28 лютого 2025 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Федорової О.В.,
за участю секретаря судового засідання Федоровської Д.І.,
за участю представника позивачки - адвоката Захарова О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом:
до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції
про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
Адвокат Захаров О.С. звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до УПП у Львівській області ДПП, в якому просив суд скасувати постанову інспектора 2 взводу 3 роти 3 батальйону УПП у Львівській області лейтенанта поліції Марциняка М.О. серії ЕНА №3814059 від 08.01.2025 року та справу про адміністративне правопорушення закрити. В обґрунтування позову зазначено, що Постановою інспектора 2 взводу 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Марциняка М.О. серії ЕНА №3814059 від 08.01.2025 року на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення п.12.4. ПДР. Представник наголосив, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачкою Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення. Крім того, представник наголосив, що інспектор УПП у Львівській області Марциняк М.О. під час вимірювання швидкості автомобіля, яким керувала позивачка, всупереч вимог діючого законодавства тримав лазерний прилад LTI 20/20 ТС008423 у руках. При цьому фіксації правопорушення здійснювалась не в зоні дії дорожнього знаку 5.76 (автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху), як того вимагає стаття 40 Закону України «Про національну поліцію». Таким чином сторона позивача вважає, що у діях позивачки відсутній склад адміністративного правопорушення, тому постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.
Представник позивачки в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просив суд скасувати оскаржувану постанову серії ЕНА №3814059 від 08.01.2025 року та справу про адміністративне правопорушення закрити.
Відповідач правом на участь в судовому засіданні свого представника не скористався, 03.02.2025 року через систему "Електронний суд" подав відзив на позов, в якому, зокрема, просив розглянути справу за відсутності представника відповідача.
У відзиві на позов відповідач просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що іінспектор поліції чітко спостерігав факт допущення позивачкою порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом зупинення транспортного засобу під керуванням позивачки. Доводи щодо незаконності Постанови, на думку відповідача, не відповідають дійсності та об`єктивній реальності ситуації, яка мала місце 08.01.2025 року, адже наявні беззаперечні докази вчинення позивачкою даного правопорушення, оскільки позивачка, керуючи транспортним засобом рухалася в населеному пункті зі швидкістю 85 км/год., при дозволеній швидкості 50 км/год, що чітко зафіксовано на відповідному приладі Тruсаm та нагрудному відеореєстраторі Поліцейського. Крім того, з метою уникнення адміністративної відповідальності позивачка намагалася покинути місце події. Відтак, відповідач вважає, що Інспектор керуючись наявними доказами та нормами власної дискреції виніс абсолютно законну та правомірну Постанову. Отже, жодних підстав для скасування Постанови немає.
Також, відповідач зазначив, що після зупинки транспортного засобу, працівник поліції з дотриманням ст. ст. 278, 279 КУпАП та Інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція № 1395 від 07.11.2015), представився, пояснив позивачці причину зупинки та почав з`ясовувати всі необхідні обставини для початку розгляду справи по суті. Уже безпосередньо під час розгляду справи позивачка була ознайомлена із вимогами ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також останню було ознайомлено із відеофіксацією вчиненого нею правопорушення приладу Тruсаm Lti 20/20 ТС008423.
Крім того, відповідач зазначив, що із лазерного вимірювача Тruсаm Lti 20/20 ТС008423 вбачається, що позивачка керувала транспортним засобом Toyota Саmrу номерний знак НОМЕР_1 , проте в постанові зазначено рєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , у зв`язку з чим відповідач просив вважати в даному випадку це за описку.
Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, а також фото вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, дослідивши матеріали адміністративного позову, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Зі змісту оскаржуваної постанови інспектора 2 взводу 3 роти 3 батальйону УПП у Львівській області лейтенанта поліції Марциняка М.О. серії ЕНА №3814059 від 08.01.2025 року вбачається, що 08.01.2025 року близько 11 год. 10 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп (с. Кізлів) позивачка ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Toyota Саmгу номерний знак НОМЕР_2 перевищив встановлені обмеження руху більш, як на 20 км/год, а саме рухалася в населеному пункті зі швидкістю 85 км/год, чим порушила п. 12.4 Правил дорожнього руху , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР). Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості Тruсаm Lti 20/20 ТС008423.
Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП патрульним поліцейським винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
У відповідності до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Відповідно до статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Надаючи правову оцінку доводам позивачки щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд враховує таке.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив ПДР.
Зі змісту дослідженого в судовому засіданні відео з нагрудної камери патрульного поліцейського поліцейським подано сигнал про зупинку ТЗ на підставі статті 35 ЗУ "Про Національну поліцію", на що ОСОБА_1 зупинила керований нею автомобіль, однак через декілька хвилин ігноруючи вимогу поліцейського поїхала з місця зупинки, внаслідок чого працівники поліції наздогнали вказаний ТЗ. Після зупинки ТЗ працівники поліції представились, проінформували водія про причину зупинки, а саме про те, що водій рухався зі швидкістю 85 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті, чим порушив пункту 12.4 ПДР.
Після виконання вимог, передбачених статтею 18 та статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські висловили законну вимогу до водія про пред`явлення документів, передбачених підпунктами (а), (б), (ґ) пункту 2.1 ПДР. Водієм виявилася ОСОБА_1 - позивачка по справі.
Відповідно до статті 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення поліцейський, як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення зазначені у статті 222 КУпАП, в тому числі за частиною першою статті 122 КУпАП, оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 .. Позивачку ознайомлено з правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності передбаченими статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, відеозаписом з приладу TruCAM, на який зафіксовано факт вчинення правопорушення, заслухано пояснення позивачки.
Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.
Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.
При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.
Виробник приладу TruCAM (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.
Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCAM, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.
Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM II отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 № UA.TR.001 241-18 Rev. 0, виданого державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ»), чинного до 26.12.2028 року.
Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.
Проведення повірки передбачено «Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів» затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 193.
Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «LTI 20/20 TruCAM ІІ», виробництва LaserTechnologyInc., також підтверджується наявністю виданого ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» сертифікату відповідності від 23.12.2020 № UA.TR.001 22 054-20, який зазначає про проведення досліджень та випробувань вимірювачів швидкості транспортних засобів лазерів LTI 20/20 TruCAM II, із зазначенням у пункті 2 сертифікату заводськими номерами, та що вони відповідають затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосованим вимогам Технічного регламенту.
Відповідно до листа ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 № 22-38/49 вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. Алгоритм обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювання швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному та автоматичному режимах: + 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; + 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.
Враховуючи викладене, лазерний вимірювач швидкості TruCАМ ІІ LTI 20/20 зареєстрований в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад TruCAM II LTI 20/20 з серійним номером ТС008423 пройшов випробування відповідності, сертифікат якого був чинний станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення та даний прилад може використовуватися в ручному режимі.
Щодо доводів представника позивачки про те, що дії поліцейських були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відеофіксації TruCam, який знаходився в руках працівника поліції, а не був встановлений стаціонарно, то суд зазначає, що лазерний вимірювач LTI 20/20 ІІ TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач LTI 20/20 ІІ TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.
Крім того, суд вважає безпідставними та такими, що ґрунтуються на припущеннях посилання представника позивачки на те, що лазерним вимірювачем LTI 20/20 ІІ TruCam могли бути зафіксовані показники іншого автомобіля марки PEUGEOT, який рухався одночасно з автомобілем позивачки.
Як вбачається, зі змісту ст. 251 КУпАП та ч. 1ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) / судом встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ч. 1 ст. 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. З матеріалів справи вбачається, що предметом доказування у даній справі є протиправність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення позивачем адміністративного правопорушення та її скасування.
Таких доказів стороною позивачки, на підтвердження обставин, вказаних в адміністративному позові, суду не надано.
Щодо посилання сторони позивача на те, що фіксація правопорушення здійснювалась не в зоні дії дорожнього знаку 5.76 (автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху), як того вимагає стаття 40 Закону України «Про національну поліцію», суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1.10 ПДР, населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49, 5.50, 5.51, 5.52.
Враховуючи те, що відповідно до п. 1.2 ПДР, в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів, дорожній знак 5.49 Початок населеного пункту розташований з правої сторони дороги.
Позивачка здійснила в`їзд у с. Підгайці , тобто, перед в`їздом встановлено дорожній знак 5.49 "Початок населеного пункту", що свідчить про обов`язок водія дотримуватись меж швидкісного режиму у населених пунктах, а саме дозволяється рух транспортних засобів зі швидкістю 50 км/год, проте дані вимоги ПДР позивачкою було проігноровано. Також, підтвердженням того, що позивачка порушила ПДР саме в населеному пункті, свідчить й відео із нагрудного відеореєстратора інспектора, де чітко видно, що факт зупинки транспортного засобу позивачка здійснила безпосередньо в зоні дії швидкісних обмежень.
Натомість, згідно ПДР України знак п. 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.
Отже, в даній ситуації вимірювання швидкості здійснювалось не в автоматичному режимі, в той час як такий дорожній знак є обов`язковим лише для правопорушень, зафіксованих в автоматичному режимі (камер автофіксації), про що зазначено у пункту 5 Порядку функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 року № 833.
Оскільки швидкість руху автомобіля Тоуота Саmrу, працівником поліції зафіксовано пристроєм «ТruСАМ LТІ 20/20», який використовувався не в автоматичному режимі, наявність чи відсутність дорожнього знаку 5.76 ПДР України на відповідній ділянці дороги юридичного значення для вирішення спору не має, а встановлення даного дорожнього знаку перед використанням приладу ТruСАМ має рекомендаційний характер і законодавством не передбачено обов`язковість їх встановлення.
Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову через помилку, допущену поліцейським під час складення оскаржуваної постанови.
Так, із лазерного вимірювача ТruСАМ LТІ 20/20 вбачається, що позивачка керувала транспортним засобом Toyota Саmrу номерний знак НОМЕР_1 , проте в постанові зазначено рєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що суд розцінює як технічну помилку.
Зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних не спростовує самого факту вчинення позивачкою порушення вимог ПДР України і по своїй суті є помилкою.
Основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами (відсутність яких б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення).
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові по справі № 537/1214/17 від 28 листопада 2018 року та Постанові по справі №459/1801/17 від 24 грудня 2019 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи, що відповідач виконав покладений на нього, згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доказування правомірності свого рішення, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі серії ЕНА №3814059 від 08.01.2025 року є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не встановлено, отже у задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 122, 247, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УПП у Львівській області ДПП про скасування постанови інспектора 2 взводу 3 роти 3 батальйону УПП у Львівській області лейтенанта поліції Марциняка М.О. серії ЕНА №3814059 від 08.01.2025 року - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено, проголошено та підписано 28.02.2025 року.

Суддя Федорова О.В.