Справа № 280/10862/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 280/10862/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року (суддя І.В. Батрак) у справі № 280/10862/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсійної виплати шляхом встановлення надбавки за понаднормативний стаж у твердому розмірі 629,00 грн. та не застосування автоматичних масових перерахунків відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу;

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування позивачу переплати пенсії за період з 01.10.2017 по 31.08.2023 у розмірі 126363,94 грн.;

- зобов`язати відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком шляхом розрахунку основного розміру пенсії та доплати за понаднормативний стаж за формулою, передбаченою ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на 15 % від середньомісячного заробітку, без застосування зменшення розміру пенсійної виплати та враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії, на підставі ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та у відповідності до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124, та з урахуванням Постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251, від 22.02.2021 № 127, від 16.02.2022 № 118, та від 24.02.2023 № 168, починаючи з 01.10.2017 і виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що судовим рішенням від 27.03.2019 по справі № 336/7959/16-а, яке набрало законної сили, вже визначено право позивача на перерахунок пенсії із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням вимог ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вказує, що до

проведення перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду у справі № 336/7959/16-а, розмір пенсії становив: з жовтня 2017 року 8525,77 грн. з грудня 2018 року 8539,27 грн., з березня 2019 року 9857,69 грн., з липня 2019 року 9877,79 грн., з грудня 2019 року 9899,99грн., з травня 2020 року 40643,73 грн., з липня 2020 року 10665,93 грн., з грудня 2020 року 10683,03 грн., з січня 2021 року - 10937,43 грн., з березня 2021 року 12045,35 грн., з липня 2021 року - 12070,85 грн., з грудня 2021 року 12094,85 грн., з березня 2022 року 13261,11 грн., з березня 2023 року 14808,81 грн. Таким чином, на думку позивача, відповідачем безпідставно та без надання будь-яких пояснень було зменшено основний розмір пенсії та розмір пенсійної виплати позивача, а також повністю змінено формулу розрахунку пенсії. Позивач наголошує, що всупереч висновкам суду, викладеним у рішенні від 27.03.2019 по справі № 336/7959/16-а, яке набрало законної сили, відповідач при обчисленні розміру пенсії позивача з урахуванням ч. 2 ст. 56 Закону № 796 без застосування двоскладової формули, починаючи з 30.06.2016 встановив доплату за понаднормовий час у твердому розмірі 629 грн., що не передбачено жодними нормами чинного законодавства України. Більш того, зменшений розмір пенсії встановлено позивачу з 01.10.2017 по 31.08.2023, що призвело до виникнення зі сторони позивача боргу перед ПФУ в розмірі 126363,94 грн. З діями відповідача щодо зменшення розміру пенсійної виплати шляхом встановлення надбавки за понаднормативний стаж у твердому розмірі 629,00 грн. та не застосування автоматичних масових перерахунків відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також із діями щодо нарахування переплати пенсії за вказаний період позивач не згоден у повному обсязі, вважає такі дії та рішення відповідача протиправними та такими, що порушують його гарантоване Конституцією та Законами України право на отримання пенсії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення розміру пенсійної виплати позивачу шляхом встановлення надбавки за понаднормативний стаж у твердому розмірі 629,00 грн.;

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо нарахування позивачу переплати пенсії за період з 01.10.2017 по 31.08.2023 у розмірі 126363,94 грн.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати позивачу пенсію за віком шляхом розрахунку пенсії за формулою, передбаченою ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на 15 відсотків від середньомісячного заробітку, починаючи з 01.10.2017, без застосування зменшення розміру пенсійної виплати, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що відповідач, на думку суду, під час проведення перерахунку позивачу пенсії безпідставно встановив надбавку за понаднормативний стаж у твердому розмірі 629,00 грн. для обчислення пенсії та, як наслідок, без належних на те правових підстав нарахував йому заборгованість за період з 01.10.2017 по 31.08.2023 у розмірі 126363,94 грн.

Суд, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважав за необхідне зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком шляхом розрахунку пенсії за формулою, передбаченою ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-IV, з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII, збільшивши пенсію на 15% від середньомісячного заробітку, починаючи з 01.10.2017, без застосування зменшення розміру пенсійної виплати, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що позивачу правомірно виплачується доплата за понаднормовий стаж в твердому розмірі 629 грн. Зазначає, що у зв`язку з приведенням у відповідність пенсійної справи позивача у 2023 році виникла сума переплати пенсії в розмірі 126 363,98 грн. за період з 01.10.2017 по 31.03.2023. Вважає, що позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч.1 ст. 27 Закону №1058, а тому її перерахунок може проводитися за правилами цього закону, і положення ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосуванню не підлягають.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (1 категорія), що підтверджується посвідченням від 26.02.2019, перебуває на обліку в ГУ УПФУ в Запорізькій області з 10.08.1999 та отримує пенсію за віком, як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2017 у справі №336/7959/16-а, серед іншого, зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 30 червня 2016 року у відповідності до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порівнюючи положення ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок, при цьому за наявності у пенсіонерів права на тотожні пенсійні виплати за нормами вказаних законів застосуванню підлягають саме положення спеціального характеру, з урахуванням чого позивачу має бути проведено перерахунок пенсії.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 року постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2017 у справі № 336/7959/16-а(2-а/336/403/2016) залишено без змін.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2019 у справі № 336/7959/16-а заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду в справі: визнано протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії позивача на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2017; зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя встановити збільшення до пенсії за віком позивача з 30 червня 2016 року у відповідності до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без застосування двоскладової формули.

Позивач стверджує, що до проведення перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду у справі № 336/7959/16-а, розмір пенсії становив: з жовтня 2017 року 8525,77 грн. з грудня 2018 року 8539,27 грн., з березня 2019 року 9857,69 грн., з липня 2019 року 9877,79 грн., з грудня 2019 року 9899,99 грн., з травня 2020 року 40643,73 грн., з липня 2020 року 10665,93 грн., з грудня 2020 року 10683,03 грн., з січня 2021 року - 10937,43 грн., з березня 2021 року 12045,35 грн., з липня 2021 року - 12070,85 грн., з грудня 2021 року 12094,85 грн., з березня 2022 року 13261,11 грн., з березня 2023 року 14808,81 грн. Однак, в серпні 2022 року позивач отримав пенсію в зменшеному розмірі, а саме: 2770,82 грн.

У зв`язку з приведеним у 2023 році перерахунком пенсії позивача виникла переплата сум пенсії в розмірі 126363,94 грн за період з 01.10.2017 по 31.03.2023, про що позивача було повідомлено листом від 16.10.2023 №0800-0604-8/73992.

27.10.2023 позивач звернувся до відповідача зі скаргою, в якій просив, зокрема надати аргументовані пояснення щодо того, з якої причини управлінням було зменшено розмір пенсійної виплати позивача, та з якої дати.

Листом №18841-18768/Ч-02/8-800/23 від 17.11.2023 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило, що відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2019 по справі № 336/7959/16-а здійснено перерахунок та виплату пенсії без застосування двоскладової формули, починаючи з 30.06.2016 у твердому розмірі 629 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній до внесення змін Законом № 2148-VIII від 03.10.2017), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», до частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ були внесені зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, колегія суддів зазначає, що правове регулювання стосовно права на пенсію в повному розмірі з доплатою за понаднормовий стаж змінилось у 2017 році, внаслідок таких змін Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пов`язує збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений пунктом 2 статті 56 цього Закону з призначенням пенсії на умовах, визначених частиною 2 статі 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Водночас, колегія суддів наголошує на конституційному принципі незворотності дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, який сформульований, зокрема, в рішеннях Конституційного Суду України від 12 лютого 2019 року в справі № 5-р(I)/2019, від 26 січня 2011 року в справі № 1-рп/2011, від 13 травня 1997 року в справі № 1-зп.

Таким чином, враховуючи положення статей 22, 58 Конституції України, можна стверджувати, що в разі подальших змін законодавства щодо умов призначення пенсії з доплатою за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статі 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які запроваджують нові правила виплати такої надбавки в залежності від призначення пенсії на умовах визначення її розміру згідно з частиною 2 статі 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за інших умов її призначення, ніж ті, що діяли на час призначення пенсії, такі зміни є такими, що звужують зміст та обсяг існуючих прав зазначеної категорії осіб (в яких таке право раніше виникло).

Слід врахувати, що Верховний Суд у постанові від 16.07.2024 у справі № 300/5114/23 наголосив, що держава гарантувала, зокрема учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, особливі норми та умови пенсійного забезпечення як компенсацію особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за втрачене здоров`я, моральні та фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень, тому за особами, які набули право на призначення пенсії з урахуванням спеціального Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», редакцією пункту 2 статі 56 якого було визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки -7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, таке право зберігається й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.

У разі зміни правового регулювання набуті такими особами права на пільги, компенсації і гарантії повинні бути збережені з забезпеченням можливості їх реалізації або запроваджені рівноцінні чи більш сприятливі умови соціального захисту.

Тож, щодо осіб, яким на час призначення пенсії з урахуванням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», її розрахунок мав здійснюватися згідно з пунктом 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один процент заробітку за рік, визнана норма повинна застосуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії (окрім випадку покращення становища особи) та ця норма права зберігає юридичну силу як для пенсіонера, так і для органу, який призначає пенсію. Поширення на таких осіб нових правил виплати надбавки за понаднормативний стаж залежно від призначення пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», запроваджених у зв`язку з внесенням до цієї норми змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу статті 22 Конституції України, є неприпустимим.

Таким чином, оскільки пенсія за віком призначена позивачу до внесення змін до пункту 2 статі 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то в силу вимог статті 58 Конституції України, такі зміни не позбавляють позивача права на пенсію в повному розмірі з доплатою за понаднормовий стаж, оскільки таке право він набув значно раніше, ніж набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірний перерахунок пенсії позивача, з урахуванням положень статті 56 Закону № 796-ХІІ в редакції Закону № 2148-VIII, не відповідає нормам законодавства, що діяли на час призначення пенсії позивачу.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру пенсійної виплати шляхом встановлення надбавки за понаднормативний стаж у твердому розмірі 629,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Зворотні доводи скаржника про правомірність такого зменшення є безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що через згадане протиправне зменшення пенсії, відповідач також без належних на те правових підстав нарахував позивачу заборгованість за період з 01.10.2017 по 31.08.2023 у розмірі 126363,94 грн.

Підсумовуючи, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року у справі № 280/10862/23 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 27.02.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк