Справа № 280/11142/24
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 лютого 2025 року Справа № 280/11142/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

поновити позивачу строк звернення до суду із даною позовною заявою;

визнати протиправними дії посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування зниженого розміру додаткової винагороди позивачу за період з 01.03.2023 до 17.01.2024 за час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу різницю між додатковою винагородою у розмірі 100000 грн та 30000 грн за період з 01.03.2023 до 17.01.2024 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у зв`язку із чим набув право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168. Проте, відповідачем не проведено нарахування та виплату позивачеві додаткової винагороди за період березень 2023- січень 2024 років. На думку позивача, вказана бездіяльність відповідача щодо невиплати на користь позивача додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах є протиправною. Зокрема зазначає, що виходячи з аналізу відповідних нормативних актів та роз`яснень Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 11.04.2023 №423/1932, при вирішенні питання щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі 100000 грн чи 30000 грн за час безпосередньої участі у бойових діях та/або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, є необхідним визначити місця виконання зазначених завдань/заходів та чи виконують військовослужбовці батальйону завдання: перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення); завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно без умови їх обов`язкового перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій. Так позивач стверджує, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 (в якій проходить службу позивач) беруть безпосередню участь у бойових діях, забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. При цьому, вони перебувають безпосередньо в районах як ведення бойових дій, так і здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, тому мають всі законні підстави для отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. З урахуванням вищезазначеного просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року визнано поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду у даній справі. Відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 : бойові розпорядження командира НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України на підставі яких особовий склад військової частини НОМЕР_1 передислоковано до АДРЕСА_1 , здійснюється оборона у першому ешелоні, особовий склад військової частини виконує бойові завдання на лінії безпосереднього зіткнення та у районах ведення бойових дій; довідку про розмір виплаченого позивачу грошового забезпечення за період з 01.03.2023 до 17.01.2024 із зазначенням складових грошового забезпечення (у т.ч. додаткової винагороди).

Відповідач у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що виплата додаткової винагороди виплачується пропорційно до кількості днів, що вони безпосередньо перебували в зоні бойових дій, яка є чітко визначеною. Оскільки м. Херсон та прилеглі населені пункти, які входять до зони відповідальності та перебування особового складу НОМЕР_3 батальйону ТРО (військової частини НОМЕР_1 ) не включені до районів ведення бойових дій, позовні вимоги є необґрунтованими. Відповідач вважає, що ним не було допущено жодних порушень прав позивача. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.

ОСОБА_1 з 21.03.2022 проходить військову службу у бойових підрозділах та підрозділах забезпечення військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 окремий батальйон територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України (надалі - НОМЕР_3 батальйон НОМЕР_2 бригади), яка була підпорядкована військовій частині НОМЕР_4 ( НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України (надалі - НОМЕР_2 бригада).

Відповідно до бойового розпорядження вищого керівництва, а саме командира НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони від 19.01.2023 №58дск, НОМЕР_3 батальйону ТРО наказано прибути в район АДРЕСА_1 для переходу в оперативне підпорядкування НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони та зайняти бойові позиції.

Згідно з бойовим розпорядженням командира НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони від 22.01.2023 №69дск, відповідно до головного завдання НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони кругової оборони АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 батальйону ТРО наказано зайняти район оборони у АДРЕСА_1 та частини прилеглих населених пунктів, обладнати позиції для ведення можливого оборонного бою та протиповітряної оборони.

У подальшому фактично зона відповідальності НОМЕР_3 батальйону ТРО суттєво не змінювалась, а особовий склад батальйону продовжує перебувати у АДРЕСА_1 та прилеглих населених пунктах, виконувати завдання на лінії бойового зіткнення.

Згідно бойового наказу командира НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони від 14.01.2023 №180дск, НОМЕР_3 батальйон 18.01.2024 передислоковано до Донецької області.

Позивач стверджує, що все м. Херсон та прилеглі території (навколишні села та інші населені пункти) з моменту деокупації та до теперішнього часу перебувають під артилерійськими та мінометними обстрілами, а серед особового складу є поранення та факти загибелі військовослужбовців НОМЕР_3 батальйону НОМЕР_2 бригади. Починаючи з лютого 2023 року військовослужбовці НОМЕР_3 батальйону НОМЕР_2 бригади фактично виконують бойові завдання на островах Великий Потьомкін та Круглик відповідно до бойових розпоряджень командира НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони так і командира НОМЕР_3 батальйону НОМЕР_2 бригади, а інші підрозділи НОМЕР_3 батальйону НОМЕР_2 бригади фактично виконують завдання зі всебічного забезпечення.

Відповідно до довідки про грошове забезпечення позивача виплата додаткової грошової винагороди за період з 01.03.2023 до 17.01.2024 проводилася у наступних розмірах: березень 2023 року 71428,57 грн, квітень 2023 року 17857,14 грн, травень 2023 року 1000,00 грн, червень 2023 року 10645,16 грн, липень 2023 року 30000,00 грн, серпень 2023 року 126021,51 грн, вересень 2023 року 24193,55 грн, жовтень 2023 року 0,00 грн, листопад 2023 року 0,00 грн.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно пункту 1 Постанови №168 з 01.03.2023 до 17.01.2024, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

28 лютого 2022 року на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (із змінами) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях, або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у та захсебіч

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168, у редакції Постанови від 20.01.2023 №43 з 21.01.2023, встановлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів

На реалізацію положень Постанови №168, наказом Міністерства оборони України «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 25 січня 2023 року №44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за №177/39233, який набрав чинності з 31 січня 2023 року, Порядок №260 доповнено новим розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Згідно з пунктом 2 цього розділу на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з Постановою №168 виплачується в таких розмірах:

100000 гривень тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що з 01 лютого 2023 року додаткова винагорода в розмірі 100000.00 грн виплачується військовослужбовцям, які під час виконання бойових (спеціальних) завдань беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби) шляхом, зокрема під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно.

Тобто, необхідною умовою для отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000 грн є не лише перебування військовослужбовця в районах проведення воєнних (бойових) дій, необхідним є саме прийняття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, наведені обставини мають бути підтверджені документально, журналами бойових дій та наказами командира військової частини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони від 22.01.2023 №69дск, головним завданням НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони визначено кругову оборону АДРЕСА_1 , а НОМЕР_3 батальйону ТРО наказано зайняти район оборони у АДРЕСА_1 та частині прилеглих населених пунктів, та обладнати позиції для ведення можливого оборонного бою та протиповітряної оборони. Згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони від 15.02.2023 №190, НОМЕР_3 батальйону ТРО наказано: «КСП батальйонів першого ешелону оборони розміщуються на відстані 1,5 - 2 км від переднього краю оборони». Розпорядженням командира НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони від 24.02.2023 №2052дск, визначено, відповідно до забезпечення якісної підготовки до оборони м. Херсон, всім батальйонам, зокрема і НОМЕР_3 батальйону ТРО, до 28.02.2023 завершити фортифікаційне обладнання позиції/ першої смуги оборони. Розпорядженням командира НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони від 31.08.2023 №1778дск, від 27.08.2023 №1763дск, від 26.08.2023 №1755дск, визначені завдання та заходи, командиру НОМЕР_3 батальйону ТРО з метою стійкої оборони підрозділів першого ешелону НОМЕР_2 обр ТРО.

Також, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 1391 від 15.01.2025 позивач у період з 12.05.2022 по 18.01.2023, з 01.02.2023 по 12.02.2023, з 15.02.2023 по 22.02.2023, з 23.02.2023 по 27.02.2023, з 23.05.2023 по 28.05.2023, з 18.01.2024 по 06.04.2024, з 06.08.2024 по 29.08.2024, з 08.12.2024 по 11.12.2024, з 14.12.2024 по 15.12.2024, з 21.12.2024 по 24.12.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи в районах с.Щербаки Оріхівської міської громади Запорізької області; м. Херсон Херсонської міської громади Херсонської області; м.Багатир Великоновосілківської селищної громади, с.Новомихайлівка, с.Іллінка Мар`їнської міської громади Донецької області; м.Білопілля Білопільської міської громади Сумської обл.; с.Новохатське Комарської сільської громади Донецької області.

Позивач, визначаючи підстави заявленого позову, наводив свої обґрунтування, суть яких фактично і полягає в тому, що безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях не є обов`язковою умовою для виплати грошової винагороди у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно від участі в заходах.

Водночас, позивачем не надано до суду доказів про його безпосередню участь в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.07.2024 по справі № 340/5934/23, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Поряд з вказаним, згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 березня 2023 року №52 (із змінами, внесеними наказом від 17 березня 2023 року №68) з 01 по 25 лютого 2023 року м.Херсон Херсонської міської територіальної громади не визначений районом ведення воєнних (бойових) дій.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 травня 2023 року №111 Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій визначено райони ведення воєнних (бойових) дій з 01 по 30 квітня 2023 року. За змістом наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 травня 2023 року №111 з 01 по 30 квітня 2023 року м.Херсон Херсонської міської територіальної громади не визначений районом ведення воєнних (бойових) дій.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 червня 2023 року №147 Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій визначено райони ведення воєнних (бойових) дій з 01 по 31 травня 2023 року. За змістом наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 червня 2023 року №147 з 01 по 31 травня 2023 року м.Херсон Херсонської міської територіальної громади не визначений районом ведення воєнних (бойових) дій.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 вересня 2023 року №247 Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій визначено райони ведення воєнних (бойових) дій з 01 по 31 серпня 2023 року. За змістом наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 вересня 2023 року №247 з 01 по 31 серпня 2023 року м.Херсон Херсонської міської територіальної громади не визначений районом ведення воєнних (бойових) дій.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 листопада 2023 року №301 Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій визначено райони ведення воєнних (бойових) дій з 01 по 31 жовтня 2023 року. За змістом наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 листопада 2023 року №301 з 01 по 31 жовтня 2023 року м.Херсон Херсонської міської територіальної громади не визначений районом ведення воєнних (бойових) дій.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 грудня 2023 року №341 Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій визначено райони ведення воєнних (бойових) дій з 01 по 30 листопада 2023 року. За змістом наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 грудня 2023 року №341 з 01 по 30 листопада 2023 року м.Херсон Херсонської міської територіальної громади не визначений районом ведення воєнних (бойових) дій.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 січня 2024 року №2 Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій визначено райони ведення воєнних (бойових) дій з 01 по 31 грудня 2023 року. За змістом наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 січня 2024 року №2 з 01 по 31 грудня 2023 року м.Херсон Херсонської міської територіальної громади не визначений районом ведення воєнних (бойових) дій.

Вказані вище накази Головнокомандувача Збройних Сил України є чинними та визначають райони ведення воєнних (бойових) дій.

У період з 01 січня 2024 року по 17 січня 2024 року м. Херсон Херсонської міської територіальної громади також не визначений районом ведення воєнних (бойових) дій. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Судом досліджено надані відповідачем до матеріалів справи бойові накази командирів з виконання завдань та бойові розпорядження з виконання завдань за різні періоди 2023 року, які ставилися в тому числі і перед військовою частиною, в якій перебував позивач. Однак наказів командирів (начальників) військових частин про виплату додаткової винагороди, які видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів, суду надано не було.

Суд зазначає, що не достатньо лише факту бойових розпоряджень на виконання бойового (спеціального) завдання, необхідний взаємозв`язок між виконаними бойовими завданнями позивачем на підставі бойових розпоряджень, з подальшим фіксуванням в Журналі бойових дій та як наслідок подання рапорту командиром підрозділу про виплату додаткової винагороди. Тільки в такому взаємозв`язку позивач набуде права на отримання збільшеної додаткової винагороди, передбаченою Постановою № 168.

Стосовно роз`яснення Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України №423/1932 від 11.04.2023, суд зазначає, що такі роз`яснення не є частиною національного законодавства та не можуть змінювати норми актів Кабінету Міністрів України, крім того ці роз`яснення лише підтверджують, що для виплати додаткової винагороди необхідні відповідні документів.

Зокрема, в цих роз`ясненнях зазначено, що при отриманні командиром військової частини, яка включена в угруповання військ (сил) Сил оборони держави, після отримання розпорядження на виконання бойових (спеціальних) завдань, його рішенням визначаються підрозділи (військовослужбовці), які необхідні для виконання цих завдань (в тому числі підрозділи управління, штабу). Після визначення кола осіб командир військової частини видає бойовий наказ (бойове розпорядження) на виконання бойового (спеціального) завдання.

Тобто відсутність бойових наказів (бойових розпоряджень) командира військової частини на виконання бойового (спеціального) завдання з визначенням кола осіб, виключає можливість нарахування та виплата додаткової винагороди за Постановою № 168.

Доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у інших періодах, ніж зазначив відповідач, позивач не надав, його доводи про порушення відповідачем приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 під час нарахування грошового забезпечення, суд вважає необґрунтованими.

Отже, наявність тих доказів, які надав відповідач, за відсутності інших документів, передбачених Постановою №168 та Порядком №260, не можуть бути підставою для нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди, встановленої Постановою № 168.

Не вважає достатнім доказом і посилання позивача на доповідну записку за результатами службової перевірки щодо дотримання вимог законодавства стосовно виплати додаткових винагород у військовій частині НОМЕР_1 , яка адресована командиру військової частини НОМЕР_4 від 29.06.2023, в якій зазначені наступні висновки: під час службової перевірки визнано, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 мають можливість отримувати додаткову винагороду у розмірі, встановленому відповідними нормами законодавства..

Однак, той факт, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 мають можливість отримувати додаткову винагороду у розмірі, встановленому відповідними нормами законодавства, не змінює того, що для отримання додаткової винагороди, необхідне документальне підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, а саме: відомості щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань), тощо.

Як і не приймає суд аргумент позивача, що право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн мають військовослужбовці без умови перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, так як виплата додаткової винагороди, в тому числі і для військовослужбовців, які забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони можлива лише за умови наявності вище наведених документів. Жодного із зазначених документів суду надано не було.

Суд не приймає доводи позивача щодо лінії безпосереднього зіткнення з противником, глибини виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною, містять відомості про те, що фактично кругова оборона м. Херсон та прилеглих населених пунктів складає один - перший ешелон оборони, а всі батальйони НОМЕР_2 бригади знаходяться в першому ешелоні оборони.

Стосовно лінії безпосереднього зіткнення з противником, глибини виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною, позивач зазначає, що відповідно до щомісячних наказів Головнокомандувача Збройних Сил України щодо визначення районів бойових дій, м. Херсон та прилеглі населені пункти з січня 2023 року не включені до районів ведення бойових дій, але при цьому до районів ведення бойових дій віднесено острови Карантинний, Великий Потьомкін, Малий Потьомкін, Круглик на території Херсонської міської територіальної громади.

З матеріалів справи, а саме бойових наказів командирів та бойових розпоряджень за різні періоди 2023 року з виконання завдань, які ставилися в тому числі і перед військовою частиною, в якій перебував позивач, судом установлено, що дійсно, в окремі періоди 2023 року, 197 батальйон НОМЕР_2 бригади виконував в районів ведення бойових дій бойові завдання, але в більшості випадків зони відповідальності та перебування особового складу НОМЕР_3 батальйону ТРО (військової частини НОМЕР_1 ) входить АДРЕСА_1 .

Однак, для виконання конкретних завдань в таких районах, рішенням командирів повинен виділятися особовий склад для виконання завдань в районі ведення бойових дій, тобто складається список особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань, після чого повинні бути оформлені всі необхідні документи, які надають право на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн.

Судом установлено, що відповідно до довідки про грошове забезпечення позивача виплата додаткової грошової винагороди за період з 01.03.2023 до 17.01.2024 проводилася у наступних розмірах: березень 2023 року 71428,57 грн, квітень 2023 року 17857,14 грн, травень 2023 року 1000,00 грн, червень 2023 року 10645,16 грн, липень 2023 року 30000,00 грн, серпень 2023 року 126021,51 грн, вересень 2023 року 24193,55 грн, жовтень 2023 року 0,00 грн, листопад 2023 року 0,00 грн.

Відсутність за інші періоди відповідних документів виключає можливість нарахування та виплату додаткової винагороди за Постановою № 168.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що довідка від 15.01.2025 №1391 (відповідно до додатку № 6 до Порядку в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 р. № 887) є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни).

Суд зазначає, що сам по собі факт несення позивачем військової служби на території м. Херсон Херсонської міської територіальної громади під час дії воєнного стану у період з 01 березня 2023 року по 17 січня 2024 року не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

Відтак, з огляду на вказані обставини справи, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав вважати, що відповідачем було порушено права позивача в частині виплати додаткової грошової винагороди.

Згідно з частиною першою статті 72 та частиною першою статті 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На виконання частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач обґрунтованість заявлених вимог належними та допустимими доказами не довів, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення частин першої, другої статті 77 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова