Справа № 420/6164/25
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6164/25
УХВАЛА

з питань забезпечення позову

28 лютого 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, за участі третьої особи без самостійних вимог Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, за участі третьої особи без самостійних вимог Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 08 лютого 2021 року №Ф-68856-17 У;

- зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 виключивши суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 38 888,74 (тридцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 74 коп.

Справі за цією позовною заявою присвоєно №420/6164/25 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Лебедєвій Г.В.

Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом зупиненням дії індивідуального акта - вимоги Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 08 лютого 2021 року №Ф-68856-17 У та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку по виконавчому провадженню №77264264 від 19.02.2025 року до набрання чинності рішенням суду.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що 20 лютого 2025 року він отримав Постанову старшого державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження №77264264 від 19.02.2025 року. З постанови старшого державного виконавця, позивачу стало відомо, що підставою для відкриття виконавчого провадження стала Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 08 лютого 2021 року №Ф-68856-17 У, відповідно до якої з позивача вимагається сплатити заборгованість (недоїмку) з ЄСВ в сумі 38 888,74 грн. Позивач вважає вимогу незаконною та необґрунтованою, в зв`язку з чим звернувся до суду з позовною заявою. Позивач вказує про те, що суму недоїмки є значною, на даний час відкрите виконавче провадження ВП №77264264 від 19.02.2025 року та здійснюються заходи направлені на примусове виконання Вимоги, як то арешт майна боржника, накладений постановою від 19.02.2025 року у ВП №77264264. Дані обставини, на думку позивача, вказують на те, що в разі незастосування входів забезпечення позову буде унеможливлений ефективний захист прав і інтересів позивача. Крім того, в разі встановлення протиправності оскаржуваної Вимоги та задоволення позовних вимог про її скасування позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути власне майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення під час примусового виконання оскаржуваної Вимоги. Позивач зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду цієї заяви не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом. Оскільки в разі забезпечення позову, буде лише зупинена процедура примусового стягнення недоїмки, а не вирішено питання про законність оскаржуваної вимоги, що ніяк не змінює обсяг прав і обов`язків сторін у справі, а лише тимчасово, до набрання чинності рішенням суду, зупиняється стягнення недоїмки органом державної виконавчої служби.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Частинами першою та другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та вивчивши надані докази на її підтвердження, суд зазначає наступне.

З доданих до суду документів вбачається, що 08 лютого 2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено вимогу №Ф-68856/17 У про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 38888,74 грн.

Зазначена вимога Головного управління ДПС в Одеській області від 08 лютого 2021 року №Ф-68856-17 У про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 38888,74 грн., є предметом спірних правовідносин в поданій ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області позовній заяві у справі №420/6164/25.

Вказана вимога про сплату боргу була звернена до примусового виконання.

Так, 19.02.2025 року державним виконавцем Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Балінським Б.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №77264264 з примусового виконання оскаржуваної вимоги Головного управління ДПС в Одеській області від 08 лютого 2021 року №Ф-68856-17 У про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави недоїмки внеску по єдиному внеску в сумі 38888,74 грн.

Вказане свідчить, що даний час вимога Головного управління ДПС в Одеській області від 08 лютого 2021 року №Ф-68856-17 У знаходиться в стані примусового виконання, а тому за викладених обставин є очевидними ознаки можливості стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 38888,74 грн.

Крім того, відкриття виконавчого провадження ВП №77264264 з виконання вимоги Головного управління ДПС в Одеській області від 08 лютого 2021 року №Ф-68856-17 У, яка є предметом оскарження, зумовило примусове виконання такої постанови та потягнуло за собою інші наслідки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016.

Зокрема, в межах вказаного виконавчого провадження ВП №77264264 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника від 19.02.2025 року, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , у межах суми звірення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 43046,61 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що вчиненні в межах виконавчого провадження ВП №77264264 дії можуть призвести до негативних фінансових наслідків для ОСОБА_1 у вигляді стягнення не лише суми боргу з ЄСВ, яка є спірною, а й витрат виконавчого провадження у вигляді виконавчого збору.

Згідно з частиною четвертою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Приписами частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Частиною першою статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Наведені фактичні обставини дають суду підстави для висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, внаслідок вчинення державними виконавцями виконавчих дій на підставі оскарженої ним вимоги Головного управління ДПС в Одеській області від 08 лютого 2021 року №Ф-68856-17 У, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на наведене та враховуючи відсутність у Законі України "Про виконавче провадження" механізму зупинення виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ до ухвалення судового рішення по суті, суд вважає наявними підстави для часткового задоволення заяви про забезпечення позову та приходить до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - вимоги Головного управління ДПС в Одеській області від 08 лютого 2021 року №Ф-68856-17 У про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - до набранням законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №420/6164/25.

При цьому, суд зауважує, що обраний спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 120, 150, 151, 154, 241, 243, 256, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, за участі третьої особи без самостійних вимог Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №77264264 з примусового виконання виконавчого документа - вимоги Головного управління ДПС в Одеській області від 08 лютого 2021 року №Ф-68856-17 У про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - до набранням законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №420/6164/25.

В іншій частині заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Надіслати примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також для негайного виконання до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 28.02.2025 року.

Суддя Г.В. Лебедєва