Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №ЗД/380/6/25
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

26 лютого 2025 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., розглянувши в письмовому порядку заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви за заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач (заявник) ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою від 17.02.2025 (зареєстрована в суді 24.02.2025) про забезпечення позову до подання позовної заяви до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження неправомірної відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, в якій просив:

- заборонити ІНФОРМАЦІЯ_2 призивати на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення по суті адміністративної справи про оскарження неправомірної відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначає, що перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживає разом з дідусем, ОСОБА_2 інвалідом першої групи «А», 18.09.1944 р.н. та бабцею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мати заявника, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), померла в 2018 році, з батьком ОСОБА_6 , відносини не підтримує з 2001 року.

06.12.2024 заявник звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із наявністю у діда, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , інвалідності І групи «А» і якого заявник доглядає за відсутності інших осіб, які відповідно до закону зобов`язані його утримувати.

За результатами розгляду цієї заяви, 28.01.2025 заявник отримав повідомлення № 342/в від 10.01.2025, в якому зазначено, що Протоколом №04 комісія ухвалила рішення, в якому відмовлено в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації по пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з підстав відсутності відомостей в реєстрі актів цивільного стану громадян про особу з інвалідністю, що унеможливлює здійснення перевірки щодо наявності інших військовозобов`язаних осіб, які відповідно до законодавства України зобов`язані здійснювати догляд. Протокол та рішення заявник не отримав.

Протягом довгого часу, заявник доглядає на постійній основі двох дуже близьких людей, бабцю і дідуся, що також дуже психологічно і морально відображається на його стані. Заявнику приходиться виходити в аптеку, магазин тощо.

З листа-відповіді N 342/в від 10.01.2025 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 не визнає наявність у заявника відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації строком на шість місяців. Крім того, йому почали телефонувати з районного відділу поліції і самого ОТЦК та СП на проходження військово-лікарської комісії. Якщо заявник буде запрошений на військову службу в той період, поки діє його відстрочка, надана на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», то буде прийнято рішення суду, якщо воно буде ухвалено на його користь, неможливо буде виконати, і він не зможе поновити свої порушені права.

Отже, якщо заявника буде призвано на військову службу під час мобілізації, то він автоматично втратить статус військово зобов`язаної особи і набуде статус військовослужбовця, а відтак пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» про право на відстрочку вже не буде підставою для звільнення з військової служби.

Таким чином, в даній справі наявна потреба у забезпеченні позову, з наданням ОСОБА_1 тимчасово правову охорону його права, за захист якого готує адміністративний позов для звернувся до суду.

При постановленні ухвали суд виходить з наступного:

Згідно із ст. 150 КАС України:

1. Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

2. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

3. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

4. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно із ст. 151 КАС України:

1. Позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

2. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно із 154 КАС України:

1. Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

2. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

3. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

4. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

5. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

6. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

7. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу або подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

8. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

9. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного заходу забезпечення позову іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Суд відзначає, що забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Щодо вимоги заявника заборонити ІНФОРМАЦІЯ_2 призивати на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення по суті адміністративної справи про оскарження неправомірної відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, суд зазначає наступне.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В цій частині заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду про визнання протиправним спірного рішення відповідача. Не надано доказів щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Заявником надано лише копії, які стосуються суті можливого спору у випадку звернення до суду.

Заявник не зазначає, як не вжиття заходів забезпечення позову, ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів.

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В цій частині щодо очевидної на думку заявника ознаки протиправності спірного рішення, суд зазначає, що оцінку спірному рішенню буде надано судом за результатами розгляду справи по суті спору.

Відтак заява про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає, з підстав зазначених судом.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача/заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу/заявнику реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд звертає увагу на те, що заявником не було наведено достатніх підстав, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, не надано належних доказів щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відтак, судом не встановлено очевидних ознак небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, отже, підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

За таких обставин заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 150-154, 243, 248 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову від 17.02.2025 - відмовити.

Згідно ч. 8 ст. 154 КАС України, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу складено в повному обсязі 26.02.2025 року.

Суддя Гавдик З.В.