Справа № 520/32924/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

28 лютого 2025 р. справа № 520/32924/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Національної академії Національної гвардії України (далі за текстом - позивач, заявник, суб`єкт владних повноважень, Академія) до ОСОБА_1 (далі за текстом - відповідач), третя особа - Міністерство внутрішніх справ України про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

встановив:

Суб`єкт владних повноважень звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Московським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 07.05.2012, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Національної академії Національної гвардії України (реквізити для сплати: , р/р UA1015295, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 05.08.2024 по 08.11.2024 у розмірі 89.859,74 (вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять грн. 74 коп.).

Аргументуючи цю вимогу зазначив, що відповідач був виключений зі списків перемінного складу курсантів та всіх видів забезпечення на підставі ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через небажання продовжувати навчання, однак витрат на власне утримання під час навчання у повному обсязі відповідач добровільно не відшкодував, а тому обов`язок з примусового відшкодування має бути покладений на відповідача за рішенням суду.

Відповідач про відкриття провадження по даній справі повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження засобами поштового зв`язку на зазначену у позові і підтверджену інформацією з підрозділів ДМС України адресою, проте не виконав обов`язку із подання відзиву та доказів в обґрунтування незгоди із позовом.

Третя особа - Міністерство внутрішніх справ України була завчасно та належним чином сповіщена про розгляд справи, однак письмового процесуального документа із власною правовою позицією по суті спору до суду не подала.

За таких обставин, суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже наявні у справі докази повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин.

Суд, вивчивши доводи позову, повно виконавши процесуальний обов`язок з офіційного з`ясування обставин спору, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, котрі врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Відповідач, ОСОБА_1 , проходив військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів у Національній академії Національної гвардії України в період з 04 серпня 2024 по 08 листопада 2024 на посаді курсанта 3 відділення 214 навчальної групи курсу № 3 командно-штабного факультету, мав військове звання - старший солдат.

Так, наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 29.07.2024 № 396 «Про зарахування кандидатів на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) у 2024 році» старший солдат ОСОБА_1 був зарахований з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня за спеціальністю 251 «Державна безпека», освітня програма «Службово-бойова діяльність підрозділів Національної гвардії України із забезпечення державної безпеки» та призначений на посаду курсанта (а.с. 36).

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 05.08.2024 № 231 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу Академії та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України (далі - контракт) строком на період навчання з 04.08.2024 (а.с. 34).

Відповідно до частини 5 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №ХІІ (далі Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу»), пункту 30 розділу ІІ «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений у добровільному порядку між відповідачем та Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України 04 серпня 2024 та набрав чинності з 04 серпня 2024 (а.с. 32).

Відповідно до пункту 1 контракту відповідач, ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), добровільно прийняв на себе зобов`язання: проходити військову службу (навчання) у Академії протягом строку контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби, та цим контрактом; мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера; сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом; відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням в Академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання, або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В подальшому, 21.10.2024 старшим солдатом ОСОБА_1 до керівництва Академії було подано рапорт із клопотанням про відрахування його з навчання у навчальному закладі та з числа курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) на підставі ч.11 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Рішення про припинення навчання відповідач пояснив помилковим вибором професії. З вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти» відповідач ознайомлений та згодний (а.с. 44).

Відповідно до витягу з рішення №11 засідання вченої ради Національної академії Національної гвардії України від 30.10.2024р. було ухвалено рішення про дострокове припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби (навчання) у Національної академії Національної гвардії України курсантом 3 відділення 214 навчальної групи курсу № 3 командно-штабного факультету старшого солдата ОСОБА_1 (а.с. 45).

Рішення № 11 засідання вченої ради Національної академії Національної гвардії України від 30.10.2024 введено в дію наказом начальника Академії від 30.10.2024 № 702 «Про введення в дію рішення засідання вченої ради Академії від 30.10.2024 №11» (а.с. 37).

Згідно наказу начальника Академії від 07.11.2024 № 779 «Про висновки службового розслідування за фактом небажання продовжувати навчання старшим солдатом ОСОБА_1 » задоволено рапорт старшого солдата ОСОБА_1 та прийнято рішення про подальше відрахування відповідача з вищого військового навчального закладу відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 38-39).

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 08.11.2024 № 25 (по особовому складу), відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з старшим солдатом ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), відраховано з навчання та вважається таким, що проходить військову службу за призовом, під час мобілізації на особливий період (а.с. 33).

Відповідно до наказу начальника Академії від 08.11.2024 № 346 (по стройовій частині) достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії і відповідачем (а.с. 35).

У відповідності до розрахунків сума фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню старшим солдатом ОСОБА_1 за період з 05.08.2024 по 08.11.2024, становить - 90.859,74 грн., з них: грошове забезпечення військовослужбовців - 66.359,79грн., предмети, матеріали, обладнання та інвентар - 10.956,30 грн., медикаменти та перев`язувальні матеріали - 00,00 грн., продукти харчування - 10.465,11 грн., оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв - 3.078,54 грн. З даними розрахунками відповідач був ознайомлений, що підтверджує проставлення ОСОБА_1 на зазначених розрахунках власного підпису (а.с.47-50).

Відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 ОСОБА_1 перерахував у добровільному порядку на рахунок Академії кошти у розмірі 1.000,00 грн (а.с.41).

За викладеними у позові твердженнями, станом на 08.11.2024 сума заборгованості складає 89.859,74 грн, тому 13.11.2024 на адресу місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) була направлена Претензія від 13.11.2024 № 84/1-822 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти у розмірі 89 859,74 грн. Проте відповідач не сплатив суму витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти.

Стверджуючи про наявність підстав для покладання обов`язку з відшкодування витрат у примусовому порядку за рішенням суду, заявник звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд зважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Частиною 2 ст.19 Конституції України проголошено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 2 Закону № 2232-XII, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною шостою статті 2 Закону № 2232-XII визначено, що до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Відповідно до частини першої статті 25 Закону № 2232-XII, підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з частиною п`ятою статті 25 Закону № 2232-XII, з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

Частиною десятою статті 25 Закону № 2232-XII передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Судом встановлено, що на виконання умов пункту 1 контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України, укладеного між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України генерал-лейтенанта ОСОБА_2 та курсаном ОСОБА_1 , останній зобов`язується, зокрема, відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням в Академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Вказаний контракт містить особистий підпис відповідача.

Таким чином, підписуючи такий контракт, відповідач, ознайомлюючись з його змістом, усвідомлював, що в разі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, він зобов`язаний буде відшкодувати навчальному закладу фактичні витрати, пов`язані з його утриманням, та свідомо погодився на виконання таких умов.

При цьому, жодних зауважень щодо змісту та форми вказаного контракту, останній не містить.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону № 2232-XII витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначено Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок № 964).

Згідно з пунктами 3, 5, 6 Порядку № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Витрати відшкодовуються у повному розмірі: курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у вищий навчальний заклад, курсантами жіночої статі - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк; особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону № 2232-XII - за весь період навчання.

Витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку (пункт 7 Порядку № 964).

На виконання вимог пункту 3 Порядку № 964 наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок №419/831/240/605/537/219/534).

За змістом пункту 2.1. Порядку №419/831/240/605/537/219/534, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі (далі - ВНЗ), а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту. Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку № 964, за визначений період навчання відшкодовують фактично отримане грошове забезпечення. Для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 Порядку № 964, до розрахунку береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період.

Порядок нарахування витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах залежить від того підпадає курсант під дію пункту 5 чи пункту 6 Порядку № 964.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку № 419/831/240/605/537/219/534, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.

Так, на виконання вказаних вимог, Національною академією було складено розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню відповідачем за період навчання з 04.08.2024р. по 08.11.2024р., якими є витрати на грошове забезпечення (у сумі 66.359,79 грн); речове майно (у сумі 10.956,30 грн); продукти харчування (у сумі 10,465,11 грн); оплата теплопостачання, водопостачання та водовідведення, оплата електроенергії та оплата послуг (крім комунальних) (у сумі 3.078,54 грн) у загальному розмірі 90.859,74 грн.

Згода відповідача з наведеними розрахунками підтверджується власноручним підписом відповідача.

Крім того, згода відповідача з вказаним зведеним розрахунком підтверджується заявою-зобов`язанням від 06.11.2024р., підписуючи яку ОСОБА_1 засвідчив обов`язок добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у Національній академії Національної гвардії України під час проходження військової служби (а.с. 30).

Також, в матеріалах справи міститься витяг з порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах (а.с. 25), підписаний відповідачем 24.10.2024, в якому відображено норми наведеного вище Порядку №964.

Доказів того, що відповідачем було оскаржено вказаний зведений розрахунок матеріали справи не містять.

З матеріалів справи вбачається, що 07.11.2024р. відповідач перерахував на банківський рахунок Національної академії 1000,00 грн. в якості відшкодування фактичних видатків згідно з постановою КМУ від 12.07.2006 № 964, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0..1 від 07.11.2024р. (а.с. 41).

Відтак, сума витрат, які залишаються невідшкодованими відповідачем, становить 89.859,74грн.

Суд звертає увагу на те, що курсанти, які навчаються у Національній академії Національної гвардії України перебувають на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).

Звідси слідує, що у силу ч.1 ст.77 КАС України суб`єкт владних повноважень - позивач у спорі про відшкодування витрат на утримання особи у закладі вищої освіти повинен довести факт відмови особи від добровільного відшкодування згаданих витрат.

У розумінні ст.8 Конституції України відмова громадянина від здійснення грошового платежу на користь іншого учасника суспільних відносин може мати місце виключно у разі доведення до відома цього громадянина факту існування обов`язку відшкодування витрат.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши здобуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання про те, що у спірних правовідносинах сформульована суб`єктом владних повноважень вимога витікає з відносин стосовно проходження громадянином України військової служби у лавах Національної гвардії України, стосується повернення у власність держави коштів, витрачених на утримання громадянина під час навчання у вищому навчальному закладі системи Міністерства внутрішніх справ України, заявлена після настання події обізнаності відповідача із обов`язком відшкодувати конкретну суму витрат на утримання у закладі вищої освіти системи МВС України та за наявності факту відмови добровільного відшкодування.

Тому заявлена суб`єктом владних повноважень вимога про стягнення коштів підлягає до задоволення, позаяк не призводить до порушення прав та інтересів відповідача як учасника суспільних відносин.

При розв`язанні спору, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), вичерпно реалізував усі діючі механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам та нормам закону, котрі здатні вплинути на правильне вирішення спору; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; повно та детально виклав власні висновки та міркування як з приводу тлумачення належних норм права, так і з приводу усіх слушних доводів поданих учасниками спору процесуальних документів.

Стосовно вимоги стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору, суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на те, що в даному випадку Національна академія Національної гвардії України виступала в якості суб`єкта владних повноважень, судові витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, ст.ст. 72-77, 90, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Московським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 07.05.2012р.; р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_2 ; зареєстрована адресою місця проживання - АДРЕСА_1 ) на користь Національної академії Національної гвардії України (ідентифікаційний код - 08610502; розрахунковий рахунок - UA1015295, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) витрати, пов`язані з утриманням в Національної академії Національної гвардії України у розмірі 89.859,74 (вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять грн. 74 коп.).

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко