Справа № 640/12406/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Ганечко О.М.

Ключковича В.Ю.

За участю секретаря Кузьмука Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних рідин» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю «Фастівський завод органічних рідин» (далі - ТОВ «Фастівський завод органічних рідин») звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.04.2019 №, №.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.04.2019 №, прийняте Головним управлінням ДФС у Київській області. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.04.2019 №, прийняте Головним управлінням ДФС у Київській області в частині зменшення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 427 716,00 грн. В іншій частині податкове повідомлення-рішення від 25.04.2019 №, прийняте Головним управлінням ДФС у Київській області залишено без змін.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю (головуючий суддя І.О. Лічевецький).

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних рідин» задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 25.04.2019 №. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 25.04.2019 № в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за 2018 рік на 427 716 грн. Відмовлено в задоволенні позову в іншій частині.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у Київській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на допущення позивачем помилок при заповненні податкової звітності, що підтверджує правильність висновків акту камеральної перевірки щодо встановлених порушень. При цьому, апелянт зазначає, що позивач не скористався правом на подання уточнюючих даних до податкової звітності у порядку, визначеному ст. 50 ПК України. З урахуванням вказаного, апелянт вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 25.04.2019 № , № прийняті у відповідності та на підставі чинних норм законодавства України.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, в апеляційному порядку підлягає перегляду рішення суду першої інстанції виключно в частині задоволених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних рідин».

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75 ПК України, ГУ ДФС у Київській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на прибуток ТОВ «Фастівський завод органічних рідин» за 2018 рік.

За наслідками вказаної перевірки складено Акт перевірки від 28.03.2019 №326/10/36-05/39033274.

Відповідно до вказаного Акту, при перевірці використано: уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства з додатками за 2017 рік (від 23.03.2018 №), фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік (від 25.06.2018 №), податкова декларація з податку на прибуток приватних підприємств з додатками за 2018 рік (від 01.03.2019 №), фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2018 рік (від 01.03.2019 №931124033).

У ході перевірки виявлені та зафіксовані в Акті від 28.03.2019 №326/10/36-05/39033274 порушення ТОВ «Фастівський завод органічних рідин» вимог:

- підпункту 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 ПК України, ТОВ «Фастівський завод органічних рідин» безпідставно включило до рядка 3.2.4 додатку РІ до податкової декларації з податку на прибуток за 2018 року "Сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років" суму 3 966 632 грн, оскільки за даними поданої уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік від 23.03.2018 № від`ємне значення об`єкта оподаткування (ряд. 4 декларації "Об`єкт до оподаткування (рядок 02 + рядок 03 РІ) (+, -)" становить 193 832 грн, тоді як підприємство включило до рядка 3.2.4 додатку РІ до податкової декларації з податку на прибуток за 2018 року суму 4 160 464 грн;

- пункту 138.1 статті 138 ПК України, при заповненні додатка РІ до податкової декларації з податку на прибуток за 2018 року ТОВ «Фастівський завод органічних рідин» не заповнило графу "Різниці, на які збільшується фінансовий результат" рядку 1.1.1 "Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової" на суму нарахованої амортизації за даними бухгалтерського обліку в розмірі 7 085 500 грн, адже відповідно до рядку 1012 "знос" фінансового звіту суб`єкта малого підприємства ф. 1-м, поданого 01.03.2019 №, сума нарахованої амортизації за 2018 рік становить 7 085 500 грн, яка не включена до рядка 1.1.1 додатка РІ;

- пункту 138.3 статті 138 ПК України, ТОВ «Фастівський завод органічних рідин» завищило значення рядка 1.2.1 АМ "Сума захованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 статті 138 ПК України" на суму 7 121 384 грн, адже додаток АМ до податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік подано з нульовими показниками.

Як наслідок, за результатом перевірки констатоване неправомірне завищення ТОВ «Фастівський завод органічних рідин» від`ємного значення об`єкта оподаткування за 2018 рік на суму 4 363 632 грн, заниження позитивного значення об`єкта оподаткування за 2018 рік на суму 6 693 668 грн, що призвело до заниження податку на прибуток, який підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1 204 860,00 грн.

На підставі вказаних висновків Акту перевірки від 28.03.2019 №326/10/36-05/39033274, Головним управлінням ДФС у Київській області від 25 квітня 2019 року:

- №, яким ТОВ «Фастівський завод органічних рідин» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток за податковими зобов`язаннями у розмірі 1 204 860,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 301 215,00 грн;

- №, яким ТОВ «Фастівський завод органічних рідин» зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2018 рік на загальну суму 4 363 632,00 грн.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За приписами підпункту 75.1.1 статті 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Положеннями статті 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у Київській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на прибуток ТОВ «Фастівський завод органічних рідин» за 2018 рік.

Так, Верховний Суд у постанові від 23 листопада 2023 року у справі № 640/7643/21 вказав, що у контролюючого органу відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати повноту нарахування і сплати позивачем податків, оскільки, камеральною перевіркою охоплюються лише показники податкової звітності, у зв`язку з чим перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами даної перевірки.

Отже, камеральна перевірка є способом контролю за належним здійсненням реєстраційно-облікової функції органу податкового контролю, у той час, як винятково за наслідками документальної перевірки здійснюється безпосередньо визначення правильності й донарахування усіх видів податкових зобов`язань.

Згідно Акту перевірки від 28.03.2019 №326/10/36-05/39033274, при перевірці використано виключно дані податкової звітності ТОВ "Фастівський завод органічних рідин", а саме, контролюючий орган проаналізував: уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства з додатками за 2017 рік (від 23.03.2018 №), фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік (від 25.06.2018 №), податкова декларація з податку на прибуток приватних підприємств з додатками за 2018 рік (від 01.03.2019 №), фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2018 рік (від 01.03.2019 №931124033).

Таким чином, досліджувалась безпосередньо податкова звітність позивача на предмет правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

При цьому, саме виявлені розбіжності між даними податкової звітності ТОВ "Фастівський завод органічних рідин" слугували підставою для збільшення позивачеві грошових зобов`язань з податку на прибуток за 2018 рік та зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2018 рік.

Крім того, як звертає увагу апелянт, позивач не скористався правом на подання уточнюючих даних до податкової звітності у порядку, визначеному ст. 50 ПК України.

З урахуванням вказаного, апелянт вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 25.04.2019 № , № прийняті у відповідності та на підставі чинних норм законодавства України.

З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.

За призначенням п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

У відповідності до пункту 46.2 статті 46 ПК України, платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу.

Фінансова звітність, що складається та подається відповідно до цього пункту платниками податку на прибуток та неприбутковими підприємствами, установами та організаціями, є додатком до податкової декларації з податку на прибуток (звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації) та її невід`ємною частиною.

Отже, нарахування та/або сплата податкового зобов`язання здійснюється на підставі поданої платником податкової декларації.

Так, наказом Міністерства фінансів України від 20 грудня 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №415/27860, затверджено форму Податкової декларації з податку на прибуток підприємств.

Із затвердженої форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств вбачається, що в рядку 02 податкової декларації з податку на прибуток вказується "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -)", в рядку 03 РІ -" Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -)", в рядку 04 - "Об`єкт оподаткування (рядок 02 + рядок 03РІ) (+, -)", в рядку 19 -" Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 - рядок 18) (+, -)8", а в рядку 26 - "Збільшення (зменшення) податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду, що уточнюється (позитивне (від`ємне) значення (рядок 19 - рядок 19 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, яка уточнюється, або рядок 35 - рядок 35 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, яка уточнюється)), або рядок 26 таблиці 2 додатка ВП до рядків 26-29, 31-33, 35 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств (+, -)".

Згідно п.п. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140 ПК України, фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років. Положення зазначеного пункту застосовуються з урахуванням пункту 3 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Відповідно до затвердженої форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, у рядку 3.2.4 додатку РІ "Різниці" зазначається сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України).

Матеріали справи свідчать, що ТОВ "Фастівський завод органічних рідин" подано контролюючому органу уточнюючу декларацію з податку на прибуток підприємства з додатками за 2017 рік (від 23.03.2018 №), де, у рядку об`єкт оподаткування (рядок 02+03РІ) (+, -) вказано суму - 193 832 грн.

В рядку 3.2.4 "Сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 розділу III Податкового кодексу України) Додатку РІ до уточнюючої декларації з податку на прибуток підприємства з додатками за 2017 рік (від 23.03.2018 №) позивач зазначив суму 4 160 464 грн.

Сума 4 160 464 грн перенесена до рядку 3.2.4 "Сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 розділу III Податкового кодексу України) Додатку РІ податкової декларації з податку на прибуток приватних підприємств з додатками за 2018 рік (від 01.03.2019 №).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, з огляду на рядок 02+03РІ уточнюючої декларації з податку на прибуток підприємства з додатками за 2017 рік, в рядку 3.2.4 Додатку РІ податкової декларації з податку на прибуток приватних підприємств з додатками за 2018 рік мала б зазначатись сума 193 832 грн, а не 4 160 464 грн., як вказав позивач.

Слід зазначити, що позивач визнає, що помилився, та у рядку 3.2.4 додатку РІ "Різниці" до податкової декларації з податку на прибуток за 2018 року має зазначатись сума 193 832 грн, а не 4 160 464 грн.

Також, як вбачається з поданої позивачем декларації, в додатку РІ до податкової декларації з податку на прибуток за 2018 року, Товариством не заповнено графу "Різниці, на які збільшується фінансовий результат" рядку 1.1.1 "Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (пункт 138.1 статті 138 розділу III Податкового кодексу України)".

В свою чергу, відповідно до рядку 1012 "знос" фінансового звіту суб`єкта малого підприємства ф.1-м, поданого 01.03.2019 за №, сума нарахованої амортизації за 2018 рік становить 7 085 500 грн.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок відповідача про те, що позивач не зазначив у рядку 1.1.1 додатка РІ до податкової декларації з податку на прибуток за 2018 року суму 7 085 500 грн.

Разом з тим, слід надати оцінку наслідкам вказаних помилок для показників податкового обліку ТОВ "Фастівський завод органічних рідин".

Так, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що, з урахуванням зазначених помилок, які допущені ТОВ "Фастівський завод органічних рідин" при заповненні податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік та додатків до такої декларації, у рядку 3.2.4 додатку РІ "Різниці" має зазначатись сума -193 832 грн, у рядку 1.1.1 додатка РІ сума 7 085 500 грн, а у рядку коли у рядку 1.2.1 додатку АМ сума -7 121 384 грн.

Отже, у рядку 03 РІ "Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -)" податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік має міститись сума - 229 716 грн (-193 832 + -7 121 384 + 7 085 500), а не -4 165 632 грн, як зазначив позивач.

У рядку 02 податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік позивачем зазначено суму -198 000 грн.

Слід звернути увагу на те, що податковим органом не висловлені зауваження щодо зазначення саме такого значення фінансового результату до оподаткування, а помилковість такого значення з матеріалів справи не простежується.

Як наслідок, у рядку 04 "Об`єкт оподаткування (рядок 02 + рядок 03 РІ) (+, -)" податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік має міститись сума -427 716 грн (-198 000 + -229 716), а не -4 363 632 грн як зазначив позивач.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані помилки не зумовили виникнення об`єкту оподаткування податком на прибуток, адже значення такого показника без урахування вказаних помилок залишається від`ємним.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.04.2019 № у повному обсязі.

При цьому, оскільки, сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2018 рік має становити -427 716 грн, а не -4 363 632 грн, як зазначив позивач у податковій декларації з податку на прибуток за 2018 рік та відповідач у висновку акту перевірки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податкове повідомлення-рішення від 25.04.2019 № необхідно визнати протиправним та скасувати включно в частині зменшення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 427 716 грн.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних рідин» та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Ганечко О.М.

Ключкович В.Ю.

Повне судове рішення складено 27.02.2025 р.