Справа № 320/45446/23
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Файдюка В.В.,

при секретарі: Литвин С.В.,

за участю:

представника відповідача: Горєлова О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - позивач, ГУ ПФУ в м. Києві) звернулося до суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» (далі по тексту - відповідач, ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс») в якому просило стягнути з ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» заборгованість в розмірі 11 018 760,48 грн. на користь Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року зазначений адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, який з`явився у призначене судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, а провадження по справі закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та заявлено позивачем в обґрунтування позовних вимог, Відповідач, ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» є юридичною особою та обліковується в ГУ ПФУ в м. Києві, як платник внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З матеріалів справи вбачається, що у ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» виникла заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та призначених відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за списком №2, за період з березня 2023 по травень 2023 включно, на загальну суму 11 018 760,48 грн., що складається: борг по Списку №1 - 6 957 467,80 грн. та по Списку №2 - 4 061 292,68 грн.

Наявність вказаної заборгованості підтверджується картками особового рахунку по відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 та Списком №2 та розрахунками фактичних витрат за березень 2023 року, квітень 2023 та травень 2023 року.

Вищевказані розрахунки були надіслані на адресу ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» рекомендованою поштовою кореспонденцією, та були отримані уповноваженою особою підприємства -13.03.2023, 14.04.2023, 15.05.2023.

У зв`язку з тим, що ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» самостійно не сплачено борг по виплаті та доставці пільгових пенсій, пенсійний орган звернувся до суду з даним позовом про примусове стягнення боргу.

Тобто, предметом спору в даному випадку є заборгованість ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» перед ГУ ПФУ в м. Києві по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 та Списком №2, в розмірі 11 018 760,48 грн., які стягнуто судом першої інстанції на користь позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи не погоджується з вказаною позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, тобто 19.07.2024) передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (ч. 6).

Пунктом 8 частини 1 статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань відносяться також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування. Поточні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини 4 статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Аналогічна за змістом норма, міститься в Кодексі України з процедур банкрутства від 18.10.2018 №2597-VIII, з набранням чинності яким з 21.10.2019 втратив чинність Закон №2343-ХІІ, а саме частинами 1-2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

За змістом положень частини 1 статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до абзацу 3 частини 8 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Отже, Кодекс України з процедур банкрутства, який є спеціальним щодо регулювання цих правовідносин, у зв`язку з порушенням справи про банкрутство позивача, до грошових зобов`язань відносить і зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, тому в разі наявності заборгованості в боржника перед контролюючим органом, останній уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу, такий орган набуває статусу кредитора.

Для таких грошових зобов`язань передбачений окремий порядок їх пред`явлення до боржника, а саме: щодо поточних вимог кредиторів - шляхом розгляду спору щодо таких вимог у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. При цьому, законодавство з питань банкрутства не розрізняє кредиторські вимоги за суб`єктом їх пред`явлення - кредитором - особою публічного права чи кредитором - особою приватного права, винятком є лише спори, пов`язані з визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 27.02.2019 (справа №826/1866/17), від 23.09.2020 (справа №826/16976/16), 21.09.2021 (справа №905/2030/19 (905/1159/20)) та Верховним Судом, зокрема у постановах від 11.02.2021 (справа №560/2855/20) від 28.04.2022 (справа № 300/2043/19) було висловлено правову позицію щодо належності справ в процедурі банкрутства до юрисдикції господарського суду.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 13.12.2022 у справі №815/5060/17 за участю тих же сторін щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах за інший період 2017 року, встановив факт перебування у провадженні господарського суду справи про банкрутство (санацію) відповідача за судовим рішенням про проведення санації. Заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості підсудні господарському суду і не підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Так, до апеляційної скарги ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» додано копію ухвали Господарського суду міста Києва від 07.02.2024 року по справі №910/2423/23 про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Також, в зазначеній ухвалі судом введено мораторій на задоволення позовних вимог та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого - Гусара І.О.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що станом на момент ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення від 02.09.2024 року, в провадженні господарського суду перебувала справа про банкрутство відповідача, а отже й заявлені у цій справі позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» заборгованості підсудні господарському суду і не підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 30.01.2023 року по справі № 815/6486/17.

Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правовими положеннями ч. 1 ст. 238 КАС України регламентовано, що суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, оскільки спірні правовідносини можуть бути вирішені за правилами господарського судочинства.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що в даному випадку апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 238, 308, 310, 319, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року скасувати.

Провадження у справі №320/45446/23 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» про стягнення заборгованості - закрити.

Роз`яснити, що спір може бути розглянуто за правилами господарського судочинства.

Стягнути за рахунок Державного бюджету України () на користь Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» (), витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 40260,00 (сорок тисяч грн. двісті шістдесят грн. 00 коп.).

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, відповідно до ст. 329 цього Кодексу.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

В.В. Файдюк

Повний текст виготовлено 27.02.2025 року