Справа № 462/9534/24
Суддя: Пилип'юк Г. М.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/9534/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - Пилип`юк Г. М.

з участю секретаря судового засідання - Байдали М. Б.

представника позивача - Калиновської О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач звернувся до Залізничного районного суду м. Львова через систему «Електронний суду» з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову № 376 від 10.12.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 06.12.2024 року, начальником групи обліку офіцерів запасів ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було складено протокол № б/н про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 10.12.2024 року ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_3 було винесено постанову № 376 по справі адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17 000 грн. Вважає, що постанова № 376 від 10.12.2024 року підлягає скасуванню, оскільки в постанові вказано, що позивач, будучи належним чином повідомлений про виклик для звірки даних на 21.10.2024 року, до ІНФОРМАЦІЯ_3 у встановлений законом строк не прибув, про причини неявки не повідомляв. Дане твердження не відповідає дійсності, тому, що позивач, будучи повідомленим про явку на 21.10.2024 року, повідомив про наявність поважних причин його не прибуття. Позивачем було подано до ІНФОРМАЦІЯ_3 Заяву про причину свого неприбуття 21.10.2024 року з описом. Згідно трекінгу Укрпошти, відповідачем було отримано дану заяву 23.10.2024 року. У заяві позивачем було пояснено, що 21.10.2024 року його було викликано повісткою до слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, для участі у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000737 в якості свідка, у зв`язку з чим не міг прибути 21.10.2024 року. Таким чином, на дату вказану у повістці, тобто, 21.10.2024 року у позивача були поважні причини для неприбуття у строк, зазначений у повістці, тобто, 21.10.2024 року, що підтверджується документами відповідних уповноважених державних органів та про які позивачем належним чином було повідомлено відповідача. Відповідач у свою чергу маючи інформацію про наявність таких обставин, не взяв до уваги цей факт, в результаті чого було неправомірно накладено адміністративне стягнення за неявку 21.10.2024 року. Окрім того, у спірній постанові вказано, що позивача викликано для звірки даних, однакпозивачем було оновлено дані, такі як: місце проживання, номер телефону, а також відомості про стан здоров`я, пройшовши військоволікарську комісію, про що свідчить довідка № 118/2426 військово-лікарської комісії.При цьому, у винесеній відповідачем постанові не конкретизовано, які ще додаткові дані потребували уточнення, так як дані, що присутні у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів є актуальними та чинними, а позивачем задекларовано їх незмінність. Окрім того, у постанові зазначається, що «будучи належним чином повідомлений про виклик для звірки даних на 21.10.2024 року, до ІНФОРМАЦІЯ_3 у встановлений законом строк не прибув, про причини неявки не повідомляв», проте, згідно нормативноправових норм, перелічених вище відсутня така мета виклику військовозобов`язаного як звірка даних. Скерована повістка мала чіткепризначення: для уточнення даних, про що свідчить складений протокол про адміністративне правопорушення від 06.12.2024 року, а уточнення даних - це не те саме, що звірка.Позивач, вважає, що оскаржувана постановане відповідає фактичним обставинам справи, нормам чинного законодавства, необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які є важливими для прийняття такого рішення, а відтак, підлягає скасуванню. У зв`язку із наведеним просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, просила позовні вимоги задовольнити.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи та встановивши належність, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою № 376 від 10.12.2024 року, винесеною тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , підполковником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Зокрема, в постанові від № 376 від 10.12.2024 року зазначається, що ОСОБА_1 06.12.2024 року прибув у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте, як з`ясувалося, військовозобов`язаний ОСОБА_1 оповіщений належним чином про виклик для звірки даних на 21.10.2024 року о 11 год. 00 хв. Повістку надіслано та вручено поштовим зв`язком за адресою реєстрації ОСОБА_1 . Проте, останній до ІНФОРМАЦІЯ_3 у встановлений законом строк не прибув, про причин неявки не повідомляв. Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. З огляду на вищевикладене, 15.11.2024 року на адресу правоохоронних органів скеровано звернення щодо доставлення правопорушника. Тобто, ОСОБА_1 вчинив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію під час дії особливого періоду, що введений Указом Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014, воєнного стану, що введений Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 (зі змінами), та загальної мобілізації, що введена Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 і Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 (зі змінами).

З матеріалів справи встановлено, що оскаржувана постанова прийнята на підставі та з урахуванням протоколу про адміністративне правопорушення 06.12.2024 року.

Таким чином, інкриміноване позивачу ОСОБА_1 у вину адміністративне правопорушення проявилось в тому, що будучи належним чином оповіщеним про виклик для уточнення даних на 21.10.2024 року о 11 год. 00 хв. останній до ІНФОРМАЦІЯ_3 у встановлений законом строк не прибув, про причин неявки не повідомляв.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено у ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено (ч. 1 ст. 287 КУпАП).

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався і триває дотепер.

Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560.

Згідно п. 34 Порядку № 560, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки -особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Позивачем у позовній заяві не заперечується факт його належного повідомлення про виклик для уточнення даних у ІНФОРМАЦІЯ_3 на 21.10.2024 року о 11 год. 00 хв. Проте позивач зазначає, ним було подано до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про причину свого неприбуття 21.10.2024 року, яку було отримано ними 23.10.2024 року, у якій було зазначено, що 21.10.2024 року його було викликано повісткою до слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, для участі у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000737 в якості свідка, у зв`язку з чим не міг прибути 21.10.2024 року. Однак, вказані покликання позивача спростовуються матеріалами справи, зокрема згідно повістки про виклик до слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, Стеціву М. М. необхідно з`явитись 21.10.2024 року о 10 год. 00 хв. в каб. № 110 до СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, м. Львів, вул. Чернівецька, 2, для участі у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000737 в якості свідка. ОСОБА_1 прибув 21.10.2024 року об 11 год. 45 хв. Окрім цього, представник позивача у судовому засіданні підтвердила факт того, що ОСОБА_1 , був попереджений заздалегідь як про виклик до слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, так і про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отже, поважність причин неявки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 21.10.2024 року о 11 год. 00 хв. не може підтверджуватись викликом до слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області на 21.10.2024 року о 10 год. 00 хв., за яким ОСОБА_1 прибув 21.10.2024 року лише об 11 год. 45 хв.

Також суд враховує, що заздалегідь та достовірно знаючи про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 21.10.2024 року о 11 год. 00 хв. та про виклик до слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області на 21.10.2024 року о 10 год. 00 хв., заяву начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 про поважність неявки скеровано ОСОБА_1 лише 21.10.2024 року.

Щодо покликань позивача, що у винесеній відповідачем постанові не конкретизовано, які ще додаткові дані потребували уточнення, так як дані, що присутні у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів є актуальними та чинними, а позивачем задекларовано їх незмінність, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова № 376 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 10.12.2024 року, відповідає зазначеним вимогам.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оспорювана постанова, ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви відсутні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений ст. 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, що відповідає правій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17 та від 14.02.2018 року по справі № 536/583/17.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити повністю.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати зі сплати судового збору належить віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. 6, 10, 90, 241-246, 286 КАС України,

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанову № 376 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 10.12.2024 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , підполковником ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя: Пилип`юк Г. М.

Оригінал рішення.