Справа № 320/43965/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року м.Київ №320/43965/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, у якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу в кратному обчисленні час проходження військової служби в період бойових дій у складі діючої армії з 03.03.2022 по 07.09.2022 згідно довідки № 83/ф від 24.08.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 на пільгових умовах один місяць служби за три місяці проходження військової служби в період бойових дій з 03.03.2022 по 07.09.2022 згідно довідки №83/ф від 24.08.2023, а також перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням пільгового стажу у кратності з 25.08.2023 (з дати звернення за перерахунком).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ у Київській області та отримує пенсію за віком. 25.08.2023 він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про зарахування до страхового стажу у кратному розмірі період проходження ним військової служби в період з 03.03.2022 по 07.09.2022 та здійснення перерахунку пенсії. За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснило ГУ ПФУ в м.Києві. Зокрема, рішенням від 31.08.2023 за №80 позивачу було відмовлено у зарахуванні стажу вказаного періоду у кратному розмірі, оскільки це не передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Листом ГУ ПФУ у Київській області повідомлено позивача про відмову у здійсненні перерахунку пенсії. Вважаючи дії відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачі не скористалися своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 29.03.2016, приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ про України.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду у Київській області з 05.08.2010 та отримує пенсію за віком.

Згідно з довідками ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.08.2023 №83/ф, ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.08.2023 №1343, військової частини НОМЕР_2 від 31.07.2023 №3066 позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, зокрема, у період з 03.03.2022 по 07.09.2022 у кількості 189 днів при обороні Волноваського району Донецької області на підставі наказу командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " від 03.05.2011 №95, розпорядження №1 від 24.02.2022 РДА; бойового розпорядження ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " №2022/ОГП/112/262ДСК від 18.04.2022.

25.08.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Київській області з заявою про зарахування до страхового стажу у кратному обчисленні період проходження ним військової служби з 03.03.2022 по 07.09.2022, та здійснення перерахунку пенсії.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 31.08.2023 №80 позивачу відмовлено у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду у кратному розмірі, оскільки це не передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та відмовлено у перерахунку пенсії.

Листом ГУ ПФУ у Київській області від 26.09.2023 №1000-0211-8/145310 повідомлено позивача про те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні з 01.06.2023, отримує пенсію за віком, призначену згідно ст. 14 (роботи підземні, професії за пост. № 202(25)) Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) з 05.08.2010.

Станом на 01.07.2023 позивач отримує пенсію в розмірі 9029,67 грн, де середньомісячний заробіток - 10556,17; коефіцієнт стажу з урахуванням кратності ((853/100*12)* 1) - 0,71083; розмір пенсії за віком (ст.27)(10556,17*0.71083) - 7503,64; доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 ч.І абз.2)(за 46 років) - 962,78; загальний розмір пенсії - 8466,42; сума пенсії по ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (80% від 10556,17 грн.) - 8444,94; підвищення учасникам бойових дій (1кат)(25% від 2093 грн) - 523,25; цільова допомога учасникам бойових дій Пост. № 1603 п. 1 - 40,00; розмір пенсії з надбавками - 9029,67 грн.

Відповідачем у листі наголошено, що період військової служби з 07.10.2015 по 22.06.2016, 23.08.2016 по 08.09.2016 та з 03.03.2022 року по 07.09.2022 згідно довідок №83/ф від 24.08.2023, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 , №3066 від 31.07.2023, виданою військовою частиною НОМЕР_2 та №1343 від 18.08.2023, виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 зараховані до страхового стажу. Зарахування до страхового стажу періодів служби у кратних розмірах Законом не передбачено.

Позивач не погодившись з оскаржуваними діями суб`єктів владних повноважень, вважає їх протиправними та такими, що порушують його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-VI періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-VI передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону № 1058-VI зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною шостою статті 2 Закону № 2232-XII встановлено види військової служби, до яких, зокрема віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), передбачено, що час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Зарахування періоду проходження військової служби у трикратному розмірі регулюється Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, яке затверджено Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 (далі - Положення № 530).

Так, пунктом 1.1. Положення № 530 визначено, що цим положенням визначається порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби.

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення № 530 передбачено, що участь у бойових діях у воєнний час зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналогічне правозастосування наведених норм викладено Верховним Судом у постанові від 31.08.2022 у справі № 185/6919/16-а.

Подібні правовідносини та норми права, які їх регулюють, були предметом розгляду у Верховному Суді у постановах від 05 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі №346/1454/17 та від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17) Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

З огляду на положення вищевказаних норм права, суд дійшов висновку про те, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 від 29.03.2016 позивач є учасником бойових дій.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України від 31.07.2023 №3066, виданою військовою частиною НОМЕР_2 , позивач дійсно в період з 03.03.2022 по 07.09.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України при обороні Волноваського району Донецької області.

В свою чергу, час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в антитерористичній операції в особливий період, зараховується до страхового стажу на пільгових умовах одного місяця служби за три.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом в постанові від 05.06.2018 року у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 року у справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 року у справі №185/4140/17, від 16.06.2020 року у справі №185/7049/16-а.

Таким чином, встановлені під час розгляду фактичні обставини проходження позивачем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період з 03.03.2022 по 07.09.2022, свідчать на користь висновку про необхідність зарахування зазначеного періоду до його загального страхового стажу, в який позивач приймав участь в антитерористичній операції (бойових діях) в кратному обчисленні - один місяць служби за три.

Водночас, згідно із частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача буде визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в м.Києві від 31.08.2023 №80.

Визнаючись щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідачів здійснити зарахування до страхового стажу роботи ОСОБА_1 на пільгових умовах один місяць служби за три місяці проходження військової служби в період бойових дій з 03.03.2022 до 07.09.2022, суд зазначає, що не наділений відповідними повноваженнями проводити розрахунок пільгового стажу позивача, оскільки це є дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду України.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто, дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Положеннями частини 2 статті 9 КАС України, відповідно до яких суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію вважає за можливе зобов`язати належний орган призначення пенсії зарахувати підтверджений страховий стаж позивача та повторно розглянути його заяву від 14.10.2024 про призначення пенсії за віком за віком відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 115 Закону №1058 з урахуванням висновків суду у цій справі.

При цьому суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, то саме цей орган і має завершити процедуру зарахування стажу та перерахунку позивачу пенсії за віком.

Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових матеріали справи не містять, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 31.08.2023 №80 щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу в кратному обчисленні час проходження військової служби в період бойових дій у складі діючої армії з 03.03.2022 по 07.09.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (код ЄДРПОУ - 42098368, вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16, м.Київ, 04053) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на пільгових умовах один місяць служби за три місяці проходження військової служби в період бойових дій з 03.03.2022 по 07.09.2022, та перерахувати й виплатити пенсію з урахуванням пільгового стажу у кратності з 25.08.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.