Справа № 420/32489/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Пенсійного фонду України в Херсонській області №5929/03-16 від 09.05.2024 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.04.2024 року та прийняти рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона працювала старшою сестрою медичною отоларингологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР, водночас 01.08.2023 року внаслідок ворожого обстрілу з боку РФ, зокрема, через пряме влучання та пошкодження хірургічного відділення КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР позивач отримала тяжкі виробничі травми.

Враховуючи вищевказані обставини, 22.04.2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги. Водночас, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №5929/03-16 від 09.05.2024 року їй було відмовлено в призначенні і виплаті вказаної одноразової грошової допомоги, оскільки КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР не віднесено до об`єкта критичної інфраструктури, тобто не включено до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням пенсійного органу та вважаючи його протиправним, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду у справі №420/32489/24 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

Під час розгляду справи від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив по справі, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що КНП ХМКЛ ім. Є.Є. Карабелеша ХМР відповідно до вимог чинного законодавства не відноситься до об`єкту критичної інфраструктури. Таким чином, оскільки відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2980 право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю мають особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, Головним управлінням було вирішено відмовити позивачу у призначені і виплаті одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України за її заявою від 22.04.2024 року.

Від сторони позивача за час розгляду справи надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що постановою Кабінету Міністрів України №1109 від 09.10.2020 року затверджено Перелік секторів (підсекторів), основних послуг критичної інфраструктури держави, який включив до свого складу уповноваженим органом Міністерство охорони здоров`я України щодо послуг «надання екстреної медичної допомоги; надання послуг стаціонарного та амбулаторного лікування та інших медичних послуг; виробництво, закупівля та постачання фармацевтичних препаратів, ліків, вакцин, крові та інших медикаментів і медичного обладнання; контроль за інфекційними захворюваннями та/або епідеміями» в секторі «охорона здоров`я». Виходячи з викладеного, КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР відповідно до вимог чинного законодавства відноситься до об`єкту критичної інфраструктури.

Ухвалою суду від 06.11.2024 року провадження у справі №420/32489/24 було зупинено на підставі п.6 ч.2 ст.236 КАС України та в подальшому поновлено ухвалою суду від 26.11.2024 року.

Згідно частини 2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 працювала старшою сестрою медичною отоларингологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» Херсонської міської ради (далі - КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР).

01.08.2023 року внаслідок ворожого обстрілу з боку РФ, зокрема, через пряме влучання та пошкодження хірургічного відділення КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є. Карабелеша» ХМР позивач отримала тяжкі виробничі травми, що підтверджується Актом спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 01.08.2023 року о 10 год. 45 хв. в Комунальному некомерційному підприємстві «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР, складеним 23.08.2024 року за формою Н-1/П, та затвердженим 24.08.2023 року начальником Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі Акт).

Згідно вищевказаного Акту, зазначений нещасний випадок є таким, що стався з позивачем під час виконання трудових (посадових) обов`язків в робочий час.

Крім того, з 24.04.2024 року позивача визнано особою з інвалідністю ІІ групи від трудового каліцтва, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

За твердженням позивача, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю» вона, як особа з інвалідністю ІІ групи, має право на отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю у розмірі 500 000 грн., з огляду на що 22.04.2024 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою про призначення і виплату їй такої одноразової грошової допомоги.

Водночас, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №5929/03-16 від 09.05.2024 року позивачу було відмовлено в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури внаслідок військової агресії російської федерації проти України, оскільки КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР не віднесено до об`єкта критичної інфраструктури, тобто не включено до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури).

Разом з тим, в матеріалах справи є розпорядження начальника Херсонської обласної військової адміністрації «Про визначення підприємств критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період» від 02.06.2023 року за №270, за п. 8 якого КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР визначено критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період як таке, що відповідає критеріям, зазначеним у підпунктах 5, 6 пункту Порядку №76 від 27.01.2023 року.

Згідно наданого до суду листа Херсонської обласної військової адміністрації від 05.06.2024 року за №01-07-2636/0/24/30-02-01 вбачається, що визначення підприємства критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, у відповідності до вимог постанови КМУ від 27.01.2023 року №76, не наділяє його статусом об`єкта критичної інфраструктури, у відповідності до вимог постанови КМУ від 09.10.2020 року №1109. Разом з тим, на сьогоднішній день адміністрацією КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР готується необхідний пакет документів для подальшого направлення до Міністерства охорони здоров`я України з метою проведення ідентифікації і категоризації об`єкта критичної інфраструктури у відповідності до постанови КМУ від 09.10.2020 року №1109.

Вважаючи протиправними рішення пенсійного органу щодо відмови в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Дослідивши адміністративний позов, відзив, відповідь на відзив та інші надані сторонами до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Закон України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» від 20.03.2023 року №2980-IX (далі Закон №2980-IX) спрямований на підтримку деяких категорій осіб, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, а у разі загибелі (смерті) зазначених осіб - на підтримку членів їхніх сімей.

За ст.1 Закону №2980-IX право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю мають особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам.

За п.2) ч.1 ст.2 Закону №2980-IX одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю, на яку має право особа згідно із цим Законом, встановлюється у таких розмірах: особам з інвалідністю II групи - 500 тисяч гривень.

Згідно ч.ч.1,6 ст.3 Закону №2980-IX одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується за рішенням органу, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України від 27.12.2023 року №1396 (далі Порядок №1396).

За п.2 Порядку №1396 особи, які відповідно до статті 1 Закону мають право на отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю (далі - отримувачі), подають до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - уповноважений орган) заяву про призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України (далі - заява), за формою згідно з додатком.

Перелік необхідних документів, необхідний для призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, закріплений п.10 Порядку №1396.

За п.11 Порядку №1396 після отримання заяви з документами працівник уповноваженого органу здійснює заходи з ідентифікації отримувача шляхом отримання з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 10 цього Порядку, перевіряє зміст і належне оформлення документів, відповідність викладених у них відомостей про отримувача, сканує документи, які надано в оригіналі, та повертає їх отримувачу.

Для встановлення факту віднесення об`єкта інфраструктури, на якому служить/працює (служила/працювала) особа, зазначена у частині першій статті 1 Закону, до об`єкта критичної інфраструктури працівник уповноваженого органу надсилає до уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури письмовий запит щодо надання інформації про включення об`єкта до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набуття ним правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.

Для цілей цього Порядку до об`єктів критичної інфраструктури належать об`єкти інфраструктури, які зазнали уражень внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 р. воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, за умови, що такі об`єкти після збройного нападу включені до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набули правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.

Особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 р. воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, а в разі їх загибелі (смерті) за таких обставин - члени сімей мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю за умови, що такі об`єкти інфраструктури після збройного нападу включені до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набули правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.

Правові та організаційні засади створення та функціювання національної системи захисту критичної інфраструктури і є складовою законодавства у сфері національної безпеки закріплені Законом України від 16.11.2021 року №1882-IX «Про критичну інфраструктуру» (далі Закон №1882-IX).

За п.13 ч.1 ст.1 Закону №1882-IX об`єкти критичної інфраструктури - об`єкти інфраструктури, системи, їх частини та їх сукупність, які є важливими для економіки, національної безпеки та оборони, порушення функціонування яких може завдати шкоди життєво важливим національним інтересам;

оператор критичної інфраструктури - юридична особа будь-якої форми власності та/або фізична особа - підприємець, що на правах власності, оренди або на інших законних підставах здійснює управління об`єктом критичної інфраструктури та відповідає за його поточне функціонування;

сектор критичної інфраструктури - сукупність об`єктів критичної інфраструктури, які належать до одного сектору (галузі) економіки та/або мають спільну функціональну спрямованість;

секторальний орган у сфері захисту критичної інфраструктури - державний орган, визначений законодавством відповідальним за забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері захисту критичної інфраструктури в окремому секторі критичної інфраструктури.

Згідно ч.1 ст.8 Закону №1882-IX віднесення об`єктів до критичної інфраструктури здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону №1882-IX віднесення об`єктів до критичної інфраструктури здійснюється за сукупністю критеріїв, що визначають їх соціальну, політичну, економічну, екологічну значущість для забезпечення оборони країни, безпеки громадян, суспільства, держави і правопорядку, зокрема для реалізації життєво важливих функцій та надання життєво важливих послуг, свідчать про існування загроз для них, можливість виникнення кризових ситуацій через несанкціоноване втручання в їх функціонування, припинення функціонування, людський фактор чи природні лиха, тривалість робіт для усунення таких наслідків до повного відновлення штатного режиму.

Згідно ч.1, 3 ст.9 Закону №1882-IX для організації ефективного забезпечення безпеки і стійкості критичної інфраструктури з урахуванням специфіки забезпечення окремих життєво важливих функцій та/або послуг визначаються сектори критичної інфраструктури.

Перелік секторів критичної інфраструктури та суб`єктів, відповідальних за формування та реалізацію державної політики у відповідних секторах національної системи захисту критичної інфраструктури (далі - Перелік), визначається Кабінетом Міністрів України. У разі необхідності внесення змін до Переліку Кабінет Міністрів України переглядає та змінює його виходячи з критеріїв критичності, визначених цим Законом.

За п.5) ч.4 ст.9 Закону №1882-IX до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема охорона здоров`я.

За ч.1, ч.4 Закону №1882-IX для визначення рівня вимог щодо забезпечення захисту об`єктів критичної інфраструктури відповідно до рівня їх важливості для забезпечення окремих життєво важливих функцій у межах секторів критичної інфраструктури здійснюється категоризація об`єктів критичної інфраструктури відповідно до категорій критичності, визначених цим Законом.

Секторальні органи разом з операторами критичної інфраструктури здійснюють категоризацію об`єктів критичної інфраструктури своїх секторів (підсекторів) критичної інфраструктури відповідно до Методики категоризації об`єктів критичної інфраструктури, що затверджується Кабінетом Міністрів України, а в банківській та фінансовій системах - Національним банком України, у сферах, державне регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснюють державні органи, - такими державними органами.

Згідно ч.6 ст.12 Закону №1882-IX оператор критичної інфраструктури несе відповідальність за достовірність даних, наведених у паспорті безпеки, своєчасність внесення до нього змін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 року №1109 було затверджено Порядок віднесення об`єктів до критичної інфраструктури (далі Порядок №1109) та Перелік секторів критичної інфраструктури (далі Перелік №1109).

За п.п.5-7 Порядку №1109 секторальні органи у сфері захисту критичної інфраструктури разом із оператором критичної інфраструктури здійснюють категоризацію об`єктів критичної інфраструктури своїх секторів (підсекторів) критичної інфраструктури відповідно до Методики категоризації об`єктів критичної інфраструктури, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2020 р. № 1109 Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури.

Відомості про об`єкти критичної інфраструктури, що віднесені до I, II, III і IV категорії критичності, вносяться секторальними органами у сфері захисту критичної інфраструктури до секторальних переліків об`єктів критичної інфраструктури, які ними складаються та ведуться.

Секторальні органи у сфері захисту критичної інфраструктури складають переліки об`єктів критичної інфраструктури своїх секторів (підсекторів) критичної інфраструктури, що віднесені до I, II, III і IV категорії критичності.

Cекторальні органи у сфері захисту критичної інфраструктури подають уповноваженому органові у сфері захисту критичної інфраструктури переліки об`єктів критичної інфраструктури за формою згідно з додатком.

Згідно п.6 Переліку закріплено, що у секторі «охорона здоров`я» підсекторі «медична допомога» із типом основних послуг «забезпечення надання екстреної медичної допомоги, забезпечення надання первинної медичної допомоги, забезпечення надання спеціалізованої медичної допомоги, забезпечення надання паліативної медичної допомоги,

забезпечення надання реабілітації у сфері охорони здоров`я» секторальним органом у сфері захисту критичної інфраструктури визначено Міністерство охорони здоров`я (далі МОЗ).

Аналізуючи вищевказане, до об`єктів критичної інфраструктури можуть відноситися об`єкти, що відносяться до сектору «охорона здоров`я», враховуючи його специфіку забезпечення окремих життєво важливих функцій та/або послуг.

Кабінет Міністрів України відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про критичну інфраструктуру» постановою від 28.04.2023 року №415 затвердив Порядок ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, включення таких об`єктів до Реєстру, доступу та надання інформації з нього (далі Порядок №415), який визначає процедури формування і ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури (далі - Реєстр), включення об`єктів критичної інфраструктури до Реєстру, внесення до нього інформації про об`єкти критичної інфраструктури та їх виключення, доступу та надання інформації з Реєстру.

За п.7 Порядку №415 Реєстр формується і ведеться уповноваженим органом у сфері захисту критичної інфраструктури України.

За п.12 Порядку №415 до відкритої інформації у Реєстрі віднесена інформація про:

секторальний орган, який подав інформацію до Реєстру;

найменування (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), місцезнаходження (адреса) та код згідно з ЄДРПОУ (РНОКПП - за наявності) оператора критичної інфраструктури, форму власності, країну реєстрації, КВЕД основної діяльності;

кінцевого бенефіціарного власника/контролера;

реєстровий номер об`єкта критичної інфраструктури;

дату внесення інформації про об`єкт критичної інфраструктури до Реєстру вперше.

Згідно п.п.15-16 Порядку №415 кожному об`єкту критичної інфраструктури присвоюється реєстровий номер, відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа у Реєстрі.

Реєстровим номером об`єкта критичної інфраструктури є унікальний реєстровий номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту критичної інфраструктури під час реєстрації вперше, не повторюється на всій території України, залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта критичної інфраструктури та не змінюється у разі зміни оператора критичної інфраструктури, форми власності, кінцевого бенефіціарного власника/контролера.

З моменту присвоєння об`єкту критичної інфраструктури унікального реєстрового номера в Реєстрі він вважається таким, що набув правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.

Відповідно до п.п.17-18 Порядку №415 секторальні органи (створювачі) подають окремо про кожен об`єкт критичної інфраструктури повідомлення про внесення відомостей щодо об`єкта критичної інфраструктури до Реєстру за формою згідно з додатком 1 та додатки до нього в електронній формі з дотриманням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги, Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах або у паперовій формі.

Підставою для внесення інформації до Реєстру є повідомлення про внесення відомостей щодо об`єкта критичної інфраструктури до Реєстру, яке подає секторальний орган.

За п.24 Порядку №415 відповідальність за достовірність, своєчасність та повноту інформації, поданої уповноваженому органу у сфері захисту критичної інфраструктури України для внесення до Реєстру, несе секторальний орган.

Крім того, за ч.1 ст.4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

Згідно п.7 ч.3 ст.15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» районна, обласна військові адміністрації здійснюють на відповідній території повноваження, віднесені до їхньої компетенції цим Законом, а також у разі прийняття Верховною Радою України за поданням Президента України рішення, передбаченого частиною третьою статті 10 цього Закону, або у разі тимчасової окупації або оточення адміністративного центру області повноваження із встановлення посиленої охорони об`єктів критичної інфраструктури та об`єктів, які забезпечують життєдіяльність населення.

Аналізуючи вищевказані приписи, особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових обов`язків у період військової агресії РФ проти України в районах проведення після 24.02.2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю за умови, що такі об`єкти інфраструктури після збройного нападу включені до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набули правового статусу об`єкта критичної інфраструктури. Фактично, відповідальними за внесення відомостей щодо об`єкта критичної інфраструктури до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, є оператор критичної інфраструктури разом із секторальним органом у сфері захисту критичної інфраструктури на етапі категоризації об`єкту критичної інфраструктури, а потім секторальний орган, який подає про об`єкт критичної інфраструктури повідомлення про внесення відомостей щодо об`єкта критичної інфраструктури до Реєстру за встановленою формою, після чого об`єкту критичної інфраструктури присвоюється унікальний реєстровий номер в Реєстрі. Окремо районні, обласні військові адміністрації під час дії воєнного стану встановлюють посилену охорону об`єктів критичної інфраструктури та об`єктів, які забезпечують життєдіяльність населення.

Як було встановлено судом за час розгляду справи, позивач, як працівник КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР, яка 01.08.2023 року отримала тяжкі виробничі травми через ракетний обстріл РФ, звернулась із заявою від 22.04.2024 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задля отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури внаслідок військової агресії російської федерації проти України, у розмірі 500 000 грн. Водночас, оскаржуваним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №5929/03-16 від 09.05.2024 року позивачу було відмовлено в призначенні і виплаті такої одноразової грошової допомоги, оскільки КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР не має правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.

Суд з цього приводу зазначає, що відносно КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР секторальним органом, яким у вказаних правовідносинах виступає МОЗ, не було подано повідомлення про внесення відомостей щодо об`єкта критичної інфраструктури до Реєстру. Тобто, на момент обстрілу з боку РФ, який стався 01.08.2023 року, КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР дійсно не мало статусу об`єкта критичної інфраструктури, відносно якого внесені відомості до Реєстру.

Водночас, суд акцентує увагу й на тому, що адміністрацією КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР готувався пакет документів для подальшого направлення до Міністерства охорони здоров`я України з метою проведення ідентифікації і категоризації об`єкта критичної інфраструктури у відповідності до постанови КМУ від 09.10.2020 року №1109, що підтверджується листом Херсонської обласної військової адміністрації від 05.06.2024 року за №01-07-2636/0/24/30-02-01. Тобто, КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР вчинялись конкретні дії на підготовку до присвоєння вищевказаному медичному закладу статусу об`єкта критичної інфраструктури, що сторонами за час розгляду справи не заперечувалось. Варто зазначити, що розпорядженням начальника Херсонської обласної військової адміністрації від 02.06.2023 року за №270 КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР було визначено критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Суд з цього приводу враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 року по справі №912/2797/21, згідно якого зазначено, принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

За ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи вищевказані обставини справи суд доходить до висновку, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги за шкоду її життю та здоров`ю, завдану внаслідок військової агресії РФ проти України як працівнику об`єкту, що визначений військової адміністрацією як критично важливий для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, не може залежати від бездіяльності оператора критичної інфраструктури разом та секторального органу у сфері захисту критичної інфраструктури, яка виразилась у несвоєчасному проведенні категоризації об`єкту критичної інфраструктури та внесенні відомостей щодо такого об`єкту до Реєстру.

Судом встановлено, а матеріалами справи доведено, що позивач, як працівник медичного закладу, дійсно зазнала тяжкої шкоди життю та здоров`ю внаслідок військової агресії проти України, а тому має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 500 000 грн., як особа з інвалідністю ІІ групи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного Пенсійного фонду України в Херсонській області №5929/03-16 від 09.05.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України».

Щобо заявленої вимоги зобов`язального характеру суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Зобов`язуючи орган державної влади виконати свої дискреційні повноваження, суд встановлює справедливість та відновлює баланс взаємодії між суб`єктами владних повноважень та фізичними особами. Також суд унеможливлює виникнення вільного трактування та зловживання органами державної влади своїми дискреційними повноваженнями.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Тобто, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта ухвалити рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та спрямований на недопущення свавілля в органах влади.

Для ефективного та повного захисту порушених прав позивача суд доходить висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийняти рішення про призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, відповідно до приписів Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» від 20.03.2023 року №2980-IX на підставі її заяви від 22.04.2024 року.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судового збору не здійснювати.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 77, 90, 241-246, 255, 257, 258, 262, 291, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Пенсійного фонду України в Херсонській області №5929/03-16 від 09.05.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийняти рішення про призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, відповідно до приписів Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» від 20.03.2023 року №2980-IX на підставі її заяви від 22.04.2024 року.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький