Справа № 360/319/25
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 лютого 2025 року м. ДніпроСправа № 360/319/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., перевіривши матеріали адміністративного позову адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2025 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 10.03.2015 по 05.07.2022 включно, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 10.03.2015 по 28.02.2018 включно «січень 2008 року», а за період з 01.03.2018 по 05.07.2022 року включно «березень 2018 року», з урахуванням абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 10.03.2015 по 05.07.2022, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку забезпечення в період з 10.03.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 05.07.2022 - березень 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Ухвалою суду від 19.02.2025 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Електронний суд зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника): відомостей про наявність або відсутність у позивача електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) «Електронний суд» та зазначити адресу електронної пошти позивача; доказів на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, з урахуванням зауважень, викладених у цій ухвалі.

На виконання зазначеної ухвали суду представником позивача надано заяву про усунення недоліків та договір про надання правничої допомоги № 17062401/01 від 19.01.2025.

Розглянувши надані позивачем матеріали в сукупності з позовною заявою, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина шоста статті 161 КАС України).

Відповідно до частин першої, шостої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

В клопотанні про поновлення строку звернення до суду зазначено, що що на момент виникнення спірних правовідносин, частина 2 статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком. Також, просить суд врахувати той факт, що позивач безперервно проходить військову службу та відносини з МОУ на час звернення до суду не припиняв. Внаслідок безперервного характеру проходження військової служби позивач не мав реальної можливості дізнатись про порушення своїх прав і звернутись до суду за їх захистом. Крім того, на момент виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній не отримував від відповідача жодних документів про виплату йому всіх належних сум, жодних розрахункових документів, які б мали детальні розрахунки, чи взагалі хоч якісь документи де були б здійснено розрахунок виплаченого грошового забезпечення позивачу не надано. Тобто під час проходження військової служби позивачу не було відомо, яким чином розрахована та чи інша складова його грошового забезпечення,і про ймовірне порушення своїх прав, позивач дізнався від інших військовослужбовців які позивалися до відповідача з таких самих підстав.

Ухвалою суду від 19.02.2025 залишено позов без руху та запропоновано позивачу надати: відомості про наявність або відсутність у позивача електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) «Електронний суд» та зазначити адресу електронної пошти позивача; докази на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, з урахуванням зауважень, викладених у цій ухвалі.

В ухвалі судом зазначено, що індексація є складовою грошового забезпечення та є щомісячним платежем. Отже, строк звернення до суду починається з наступного місяця після отримання такої виплати (щодо березня 2015 року - у квітні 2015 року тощо).Отже, позивач, перебуваючи в спірний період на військовій службі у відповідача достовірно знав про виплачені йому суми.

Однак, представником позивача зовсім не надано доказів на підтвердження обставин, що виключали чи перешкоджали можливості звернення позивача за правовою допомогою, гарантованою йому статтею 20 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», чи вчинення дій для з`ясування періодів, за які були виплачені ці суми та їх складових, у спірний період під час проходження ним військової служби.

Отже, судом зазначено, що для вирішення питання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом позивачу необхідно надати докази на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні про поновлення строку звернення до суду.

В заяві про усунення недоліків позовної заяви представник позивача повторно посилається на обставини, зазначені в клопотанні про поновлення строку звернення до суду. Доказів на підтвердження таких обставин суду не надано.

Розглянувши клопотання про поновлення строку звернення до суду в сукупності з заявою про усунення недоліків, суд зазначає таке.

Щодо посилань в клопотанні на застосування частини другої статті 233 КЗпП України в редакції до 19.07.2022, суд зазначає, що до спірних правовідносин суд застосовує положення статті 3 КАС України, а саме: частину третю, згідно якої провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На виконання вимог частини третьої статті 3 КАС України суд першої інстанції при вчиненні окремої процесуальної дії вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду, застосовує норми КЗпП України чинні саме станом на момент подання позову 14.02.2025.

Крім того, суд зауважує, що згідно до частини четвертої статті 3 КАС України закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Таким чином до строків звернення до суду позивача відповідно до частини четвертої статті 3 КАС України не можуть бути застосовані положення статті 233 КЗпП України чинні станом до 19.07.2022.

Отже, суд, не застосовуючи до спірних правовідносин положення КЗпП України до 19.07.2022, застосовує положення частини третьої та четвертої статті 3 КАС України.

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22, в якій колегія суддів зазначила, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи застосування правового інституту строків звернення до адміністративного суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №9901/405/19, вказала, що закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин пропуску такого строку. Вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки. Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, рішення від 22 жовтня 1996 року, справа Девеер проти Бельгії, рішення від 27 лютого 1980 року)".

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Суд повторно зазначає, що індексація є складовою грошового забезпечення та є щомісячним платежем. Отже, строк звернення до суду починається з наступного місяця після отримання такої виплати (щодо березня 2015 року - у квітні 2015 року тощо).

Отже, позивач, перебуваючи в спірний період на військовій службі у відповідача достовірно знав про виплачені йому суми.

Ухвалою суду від 19.02.2025 запропоновано позивачу надати докази на підтвердження обставин, зазначених в клопотанні про поновлення строку, а саме: безперервного характеру проходження військової служби та перебування у ці періоди в районах ведення бойових дій тощо, що унеможливлювали звернення позивача за правовою допомогою, гарантованою йому статтею 20 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», чи вчинення дій для з`ясування періодів, за які були виплачені ці суми та їх складових, у спірний період під час проходження ним військової служби.

Однак, на виконання зазначеної ухвали суду позивачем та його представником зовсім не надано таких доказів.

Суд звертає увагу, що самі лише посилання на судову практику чи зазначення про очікування щодо права на звернення до суду з даною категорією позову без обмеження будь-яким строком не є належними підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

У клопотанні стороною позивача не наведено змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним усіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати свої процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку; не доведено, що в цій справі можливість вчасного подання позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від волевиявлення позивача.

У зв`язку з викладеним, вказані позивачем в заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнаються судом неповажними, оскільки такі обставини не можна вважати об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Отже, позивачу необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку, з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовною заявою.

Згідно з частиною другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви на 3 календарних дні з дня отримання ухвали про продовження строку.

Керуючись статтями 121, 160, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Продовжити адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича в інтересах ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви на 3 (три) календарних дні з дня отримання даної ухвали суду.

Запропонувати позивачу протягом 3 (трьох) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення строку, з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовною заявою.

У разі ненадання вищевказаних документів позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

СуддяС.В. Борзаниця