Справа № 480/13241/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 р.Справа № 480/13241/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

представника позивача - Ломака Ю. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного виробничого підприємства "Вибір" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.11.2024, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 19.11.24 року по справі № 480/13241/23

за позовом Приватного виробничого підприємства "Вибір"

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року позивач Приватне виробниче підприємство «Вибір» звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що 01.09.2023 Головним управлінням Державної податкової служби у Сумській області прийняте податкове повідомлення - рішення № 07, яким визначено грошове зобов`язання в розмірі 1241130,91 грн за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства».

Це рішення позивач просив визнати протиправним і скасувати, зазначаючи про відсутність в його діях правопорушення, оскільки в серпні 2018 року невстановлені особи, діючи умисно несанкціоновано втрутились в роботу телекомунікаційної системи (комп`ютерної техніки) ПВП «Вибір», внаслідок чого заволоділи грошовими коштами цього підприємства в розмірі 48500,00 доларів США, шляхом перерахування 06.08.2018 від імені ПВП «Вибір» цих коштів з рахунку 2593 (USD), відкритого ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, на рахунок отримувача ОСР S.A адреса: 2 Rue AI Abtal, Hay Erraha, 20200 Casablanca, Morocco, Account: 46641987 СГП BANAMEX BANK (ADRESS: EUCALIPTO 62 INT 3 SANTA MARIA LA RIBERA C.P. CUAUHTEMOC CUIDAD DE MEXICO), SWIFT CODE: BNMXMXMMXXX по імпортному договору від 11 липня 2018 року №03072018, укладеному ПВП «Вибір» з ОСР S.A (Morocco) та інвойсу № 3006 від 11 липня 2018 року. Відповідно ПВП «Вибір» не отримало від ОСР S.A (Morocco) товар по цьому договору і ОСР S.A (Morocco) не повернуло йому грошові кошти в сумі 48500,00 доларів США.

Мінекономрозвитку України повідомило ПВП «Вибір» про відсутність правових підстав для видачі йому висновку про продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, що здійснюються відповідно до контракту. ТПП України відмовило ПВП «Вибір» у засвідченні форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) за вказаними обставинами.

В лютому 2022 року службові особи відповідача провели документальну планову перевірку цього підприємства і зробили висновок про порушення граничних строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності щодо цього факту.

Позивач повідомив податковий орган про те, що ОСР S.A (Morocco) не отримав цього переказу і йому не належать банківський рахунок, на який невстановлені особи незаконно направили грошові кошти, за цим фактом відкрите кримінальне провадження № 0003038.

На думку позивача цей платіж не відповідає суті поняттю «імпорт» та не підпадає під дію Закону України «Про валюту та валютні операції», до цієї операції не можуть бути застосовані вимоги щодо граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу, встановлені Національним Банком України.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 року у задоволенні адміністративного позову Приватного виробничого підприємства "Вибір" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що суд першої інстанції проігнорував ключовий факт справи - відсутність самої зовнішньоекономічної операції як такої. Кошти внаслідок шахрайських дій перераховані не до контрагента в Марокко, а на рахунок невідомої особи в мексиканському банку CITI BANAMEX BANK.

На думку апелянта, суд взагалі не надав оцінки листам компанії OCP S.A від 28 листопада 2018 року та 31 липня 2023 року, якими підтверджується, що компанія не отримувала платіж і вказаний банківський рахунок їй не належить. Не враховано, що державні органи (Міністерство економіки та Торгово-промислова палата) відмовили у видачі документів щодо продовження строків розрахунків та засвідчення форс-мажорних обставин саме через відсутність реальної зовнішньоекономічної операції.

Так, позивач вважає, що суд формально підійшов до оцінки факту відкриття кримінального провадження №0003038, не врахувавши, що втрата коштів відбулась внаслідок кримінального правопорушення - несанкціонованого втручання в роботу комп`ютерних систем (Business Email Compromise). Помилково застосував до спірних правовідносин норми валютного законодавства (статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" та пункту 21 Положення НБУ №5), оскільки відсутній сам предмет регулювання - зовнішньоекономічна операція не відбулась, а мало місце шахрайське заволодіння коштами. Нарахування пені за порушення строків розрахунків можливе лише щодо реальних зовнішньоекономічних операцій, де кошти отримав контрагент-нерезидент. В даному випадку кошти отримали шахраї через мексиканський банк, а не марокканська компанія OCP S.A. Ігнорування факту вчинення кримінального правопорушення та подвійне покарання платника: спочатку втрата коштів внаслідок шахрайства, а потім нарахування пені, суперечить принципам справедливості та розумності при застосуванні відповідальності.

Як вважає позивач такий підхід податкового органу та суду першої інстанції створює небезпечний прецедент, коли жертва кіберзлочину додатково карається державою, замість отримання захисту своїх порушених прав. Зазначені порушення призвели до прийняття необґрунтованого рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідач скористався своїм правом та надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що ПВП «Вибір» ні в ході проведення перевірки, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції не надало висновку Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на продовження законодавчо встановленого строку розрахунків за імпортним договором поставки та продажу від 11.07.2018 р. №03072018 з OCP S.A (Morocco), не надало довідку уповноваженої організації (органу) про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили виконання імпортного договору поставки та продажу від 11.07.2018 №03072018 з OCP S.A (Morocco).

Окрім того, ПВП «Вибір» ні в ході проведення перевірки, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції не надало документів, що підтверджують звернення до судових органів про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла по договору поставки та продажу від 11.07.2018 р. №03072018 з OCP S.A (Morocco).

Відповідач стверджує, що ПВП «Вибір» здійснено перерахування коштів в сумі 48500,00 дол. США за реквізитами діючого договору поставки та продажу кормових фосфатів від 11.07.2018 р. № 03072018 (додаткова угода від 01.08.2018 р. №1), укладеного між ПВП «Вибір» (Покупець) та OCP S.A. Morocco (Продавець), предметом якого є продаж товару (п. 1 договору), як попередня оплата за товар по договору купівлі-продажу і на них розповсюджується дія Закону України «Про валюту та валютні операції». ПВП «Вибір» надало пояснення та копії документів щодо звернення до Головного управління Національної поліції в Сумській області із заявою від 23.08.2018 р. № 909 про вчинення кримінального правопорушення та внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом несанкціонованого втручання в роботу телекомунікаційної системи (комп`ютерної мережі) ПВП «Вибір» в результаті чого невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами в сумі 48500,00 дол. США. Згідно листа СВ Сумського РУП Головного управління Національної поліції в Сумській області від 28.07.2023 №20369/СВ досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості, щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003038 від 14.09.2018 року триває. Вирок по даному кримінальному провадженню не винесено, тому факт здійснення перерахування грошових коштів в сумі 48500,00 дол. США (екв. 1313996,00 грн.) у незаконний спосіб не підтверджено. ПВП «Вибір» надало копії листів, направлених OCP S.A на адресу ПВП «Вибір», які не мають офіційного перекладу та належним чином не легалізовані: лист від 28.11.2018 р. б/н, в якому зазначено, що OCP S.A не отримувало жодного платежу в розмірі 48500,00 дол. США відповідно до договору №03072018 від 11.07.2018 р., лист від 31.07.2023 р. б/н, в якому зазначено, що компанії OCP S.A не належить рахунок, зазначений у запиті: Аccount: 46641987 CITI BANAMEX BANK SWIFT CODE: BNMXMXMM.

Головне управління ДПС у Сумській області звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ПВП «Вибір» не надані документи, які можуть бути підставою для не нарахування пені або зупинення нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції», а саме: ПВП «Вибір» в ході проведення перевірки не надало висновок Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на продовження законодавчо встановленого строку розрахунків за імпортним договором поставки та продажу кормових фосфатів від 11.07.2018 р. № 03072018 з OCP S.A (Morocco); ПВП «Вибір» не надало довідку уповноваженої організації (органу) про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили виконання імпортного договору поставки та продажу кормових фосфатів від 11.07.2018 р. № 03072018 з OCP S.A (Morocco), ПВП «Вибір» не надало документів, що підтверджують звернення до судових органів про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла по договору поставки та продажу кормових фосфатів від 11.07.2018 р. № 03072018 з OCP S.A (Morocco).

Таким чином, перевіркою встановлено порушення ПВП «Вибір» ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», п. 21 розділу II постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 р. № 5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», в частині дотримання граничного строку розрахунків по імпортному договору від 11.07.2018 р. № 03072018 з OCP S.A (Morocco) по здійсненій оплаті 06.08.2018 р. платіжним дорученням № 253 від 06.08.2018 на суму 48500,00 дол. США (екв. 1313996,00 грн.), (граничний строк розрахунків (365 календарних днів) - 06.08.2019 р.) за період з 07.08.2019 р. по 30.09.2021 р. на 786 днів.

З урахуванням наведеного, Головне управління ДПС у Сумській області просить залишити апеляційну скаргу приватного виробничого підприємства «Вибір» без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 року по справі №480/13241/23 - без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 11.07.2018 між ПВП «Вибір» (Покупець) та нерезидентом ОСР S.A - компанією, яка зареєстрована відповідно до законодавства Марокко та знаходиться за адресою: 2 Rue Al Abtal, Hay Erraha, 20200 Casablanca, Morocco (Продавець), укладений договір № 03072018 поставки та продажу на умовах CFR кормових фосфатів, порт призначення - порт Одеса, у кількості 100 мт, ціна товару становить 485,00 дол. СІЛА за 1 мт. Згідно п. 5.2 договору: Покупець сплачує грошову суму в розмірі 100% шляхом термінового електронного банківського переказу до відправлення товару на рахунок продавця ( а.с.20-39).

06.08.2018 через ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» згідно платіжного доручення від 06.08.2018 р. № 253 здійснено перерахування 48500,00 дол. США (екв. 1313996,0 грн.) з рахунку позивача 2593 USD на рахунок отримувача ОСР S.A адреса: 2 Rue Al Abtal, Hay Erraha, 20200 Casablanca, Morocco, Account: 46641987 СПГІ BANAMEX BANK (ADDRESS: EUCALIPTO 62 INT 3 SANTA MARIA LA RIBERA C.P. CUAUHTEMOC CUIDAD DE MEXICO), SWIFT CODE: BNMXMXMMXXX (з зазначенням призначення платежу: контракт № 03072018 від 11.07.2018 р., інвойс № 3006 від 11.07.2018 р.) ( а.с.15).

14.09.2018 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження № 0003038 за заявою ПВП «Вибір» від 13.09.2018 за ч.2 ст.361 КК України ( в редакції, чинній до 02.04.2022). Як вбачається із витягу з ЄРДР 23.08.2018 невстановлені особи, діючи умисно, несанкціоновано втрутилися в роботу телекомунікаційної системи ( комп`ютерної техніки) підприємства ПВП «Вибір», внаслідок чого заволоділи грошовими коштами ( а.с.9).

09.01.2019 Міністерство економічного розвитку і торгівлі України відмовило у видачі висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, що здійснюються відповідно до Контракту, за відсутності підстав ( а.с.91-92).

14.02.2019 Торгово-промислова палата України відмовила у засвідченні форс-мажорних обставин ( обставин непереборної сили) за наведеними обставинами ( а.с.89-90).

В період час з 01.02.2022 по 21.02.2022 Головним управлінням Державної податкової служби у Сумській області проведено документальну планову виїзну перевірку ПВП «Вибір» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2017 по 30.09.2021, валютного законондавсвта за період з 01.07.2017 по 30.09.2021, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2017 по 30.09.2022, іншого законодавства за період з 01.07.2017 по 30.09.2021, за результатами якої 03.08.2023 складений акт №5064/18-28-07-01-08/30608151/2 ( а.с.40-77).

Перевіркою, серед іншого, встановлено порушення позивачем статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», частини 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», пункту 21 розділу ІІ постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» по імпортному договору від 11.07.2018 №03072018, укладеному з ОСР S.A (Morocco) на суму 48500,00дол.США за період з 07.08.2019 по 30.09.2021.

01.09.2023 податковим органом прийняте податкове повідомлення-рішення № 07, яким до позивача застосовано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1241130,91 грн. ( а.с. 78, 79-80).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав правомірним висновки податкового органу про порушення позивачем ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», п. 21 розділу II постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 р. № 5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», в частині дотримання граничного строку розрахунків по імпортному договору від 11.07.2018 р. № 03072018 з ОСР S.A (Morocco) по здійсненій оплаті 06.08.2018 р. платіжним дорученням № 253 від 06.08.2018 на суму 48500,00 дол. США.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку».

Положеннями статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» визначено, що порушення резидентами строків, передбачених ст. 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Згідно частини шостої, сьомої ст. 6 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», якщо перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації(органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

Відповідно до положень підпункту 19-1.1.4. пункту 19-1.1.статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, зокрема, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Приписами статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-ХІІ (далі - Закон №959-ХІІ) встановлено, що господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом і обміном матеріальних та нематеріальних благ, що виступають у формі товару.

Зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ визначає Закон України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21.06.2018 (далі - Закон № 2473-VIII в редакції на час спірних відносин). Цей закон також встановлює відповідальність за порушення валютного законодавства.

За визначенням понять, наведених у статті 1 Закону № 2473-VIII, валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак: а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта; б) торгівля валютними цінностями; в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей;

Валютне регулювання - діяльність Національного банку України та в установлених цим Законом випадках Кабінету Міністрів України, спрямована на регламентацію здійснення валютних операцій суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами; валютний нагляд - система заходів, спрямованих на забезпечення дотримання суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами валютного законодавства.

Резиденти: а) фізичні особи (громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства), які мають постійне місце проживання на території України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за межами України; б) фізичні особи - підприємці, зареєстровані згідно із законодавством України; в) юридичні особи та інші суб`єкти господарювання з місцезнаходженням на території України, які здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України; г) дипломатичні, консульські, торговельні та інші офіційні представництва України за кордоном, що мають імунітет і дипломатичні привілеї, а також філії та представництва підприємств і організацій України за кордоном, що не здійснюють підприємницької діяльності відповідно до законодавства України; ґ) відокремлені підрозділи юридичних осіб, зазначених в підпункті «б» пункту 8 частини першої цієї статті, а саме філії, представництва, відділення або інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи та здійснюють підприємницьку діяльність від імені юридичної особи на території України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 2473-VIII відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Приписами статті 4 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.

Резиденти з урахуванням обмежень, визначених цим Законом та іншими законами України, мають право відкривати рахунки в іноземних фінансових установах та здійснювати через такі рахунки валютні операції.

Нерезиденти з урахуванням обмежень, визначених цим Законом та іншими законами України, мають право відкривати рахунки в українських фінансових установах та здійснювати через такі рахунки валютні операції.

Резиденти мають право придбавати валютні цінності за кордоном, здійснювати їх транскордонне переміщення та (або) транскордонний переказ з урахуванням обмежень, визначених цим Законом. У сфері здійснення валютних операцій нерезиденти мають усі права, надані резидентам.

Відповідно до частин третьої, шостої, дев`ятої та десятої Закону № 2473-VIII визначено, що валютний нагляд відповідно до частини другої цієї статті здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду без втручання у відповідні валютні операції та діяльність суб`єктів таких операцій, крім випадків запобігання агентами валютного нагляду проведенню валютних операцій, що не відповідають вимогам валютного законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію. У разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

За змістом частини 5 статті 11 Закону № 2473-VIII Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Статтею 44 Закону України «Про Національний банк України» №679-XIV від 20.05.1999 визначено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні валютного законодавства. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та нагляду належать, зокрема, видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.

Відповідно до пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02 січня 2019 року №5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Порядок здійснення банком валютного нагляду за дотриманням його клієнтами-резидентами (крім банків) установлених Національним банком України (далі - Національний банк) граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (далі - граничні строки розрахунків) та порядок інформування банком Національного банку про дотримання клієнтами-резидентами (крім банків) та банком граничних строків розрахунків встановлений Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №7 (далі Інструкція №7).

Згідно ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Положеннями ч. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Частиною 8 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» на території України діє Торгово-промислова палата України, яка у відповідності до статті 14 цього Закону засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Як встановлено матеріалами справи, що під час проведення контролюючим органом перевірки позивачем не було надано документів, які б слугували підставою для рішення про зупинення нарахування пені чи звільнення від її нарахування взагалі.

Колегія суддів вважає, що внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви позивача, не доводить факту вчинення злочину, оскільки відповідно до листа СВ Сумського РУП Головного управління Національної поліції в Сумській області від 28.07.2023 №20369/СВ досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості, щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003038 від 14.09.2018 року триває.

За таких обставин, вирок по даному кримінальному провадженню не винесено, тому факт здійснення перерахування грошових коштів в сумі 48500,00 дол. США (екв. 1313996,00 грн.) у незаконний спосіб не підтверджено.

Так само і Декларація про неотримання коштів, переклад якої не засвідчений у встановленому законом порядку не доводить факту вчинення злочину.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, аналізуючи наведені норми права, колегія суддів вважає правомірними висновки податкового органу про порушення позивачем ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», п. 21 розділу II постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 р. № 5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», в частині дотримання граничного строку розрахунків по імпортному договору від 11.07.2018 р. № 03072018 з ОСР S.A (Morocco) по здійсненій оплаті 06.08.2018 р. платіжним дорученням № 253 від 06.08.2018 на суму 48500,00 дол. США.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги Приватного виробничого підприємства "Вибір" задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 року по справі № 480/13241/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виробничого підприємства "Вибір" залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 по справі № 480/13241/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 27.02.2025 року