Справа № 605/534/24
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 605/534/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судових засідань Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови

в с т а н о в и в:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області , місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Валова, 11 (далі відповідач), у якому позивач просить суд:

-скасувати постанову серії ЕНА №3553132 від 26.11.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що про притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП та факт позбавлення права керування транспортним засобом позивач не знав.

Працівниками поліції порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того, позивач не зміг скористатися правничою допомогою.

До суду від представника відповідача надійшов відзив, у якому він проти позову заперечив. У поданому відзиві представник відповідача наполягає на правомірності складеної постанови та вказує про те, що представлена позивачем версія події є спотворенням фактичних обставин.

Ухвалою від 10.01.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та витребував докази.

Ухвалою від 20.01.2025 суд витребував додаткові докази.

Ухвалою від 30.01.2025 суд задовольнив клопотання позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференцзв`язку.

У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення, від позивача надійшли заява про розгляд справи без участі.

У судове засідання відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення, у поданому відзиві представник відповідача просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно з постановою серії ЕНА №3553132 від 26.11.2024 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що позивач керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування Гощанським районним судом Рівненської області 26.12.2023 справа №557/2091/23, чим порушив п. 2.1.а. ПДР керування особою транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Дії позивача кваліфіковано за 4 ст. 126 КУпАП.

Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 26.12.2023 по справі №557/2091/23, яка набрала законної сили 12.02.2024, позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Зі змісту постанови вбачається, що підставою для її ухвалення слугував, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №280329 від 23.11.2023.

Свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_2 від 23.01.2024 підтверджується перебування позивача у шлюбі з ОСОБА_2 .

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №63 від 01.03.2024 підтверджується, що з 01.03.2024 позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та знято з усіх видів забезпечення при ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Довідкою №370 від 15.11.2024, виданою Голочанським старостинським округом Підгаєцької міської ради, засвідчується факт проживання позивача без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 разом із дружиною ОСОБА_2 та її сином.

На виконання ухвали суду про витребування додаткових доказів ВП №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області №20049-2025 від 30.01.2025 скеровано лист №20049-2025 від 30.01.2025, до якого долучено копію протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №280329 від 23.11.2023.

Як стверджується у згаданому вище листі, посвідчення водія у позивача в ході документування правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вилучалося.

Відповідно до протоколу ААД №280329 від 23.11.2023 місце проживання позивача значиться АДРЕСА_1 .

За наданою Гощанським районним судом Рівненської області інформацією примірник постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скеровувався за адресою АДРЕСА_1 .

Водночас поштове надсилання було повернуто у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 48 від 20.10.2023 позивач з 20.10.2023 зарахований до списків особового складу військової частини, а на всі види забезпечення при військовій частині НОМЕР_4 , і вважається таким, що з 20.10.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 05.02.2024 №38 позивача зараховано зі сніданку 05.02.2024 на продовольче забезпечення за загальновійськовою нормою №1 (каталогу продуктів) при ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Витягом з медичної карти стаціонарного хворого №03706, засвідчений печаткою КНП «Підгаєцька ЦМЛ», підтверджується проходження позивача лікування у період з 11.10.2024 по 23.10.2024.

Згідно з листом ІНФОРМАЦІЯ_3 №5/137 від 26.02.2025 позивач у період з 01.01.2024 по 01.03.2024 проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( АДРЕСА_3 ).

Вважаючи постанову серії ЕНА №3553132 від 26.11.2024 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України від 28.06.1991 №254к/96-ВР визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма Основного Закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За правилами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як передбачено приписами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п. 2.1.а. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Склад правопорушення, передбачений частиною 4 ст. 126 КУпАП є формальним, а обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Отже, особа повинна усвідомлювати, що будучи позбавленою права керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортними засобами.

Із урахуванням наведеного слід констатувати, що орган, уповноважений на винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, повинен довести в діях особи умисел на керування транспортним засобом особою, яка знає, що її позбавлено права керування.

За наслідками перегляду відеозапису «export-lm0k2.mp4», що був долучений представником відповідача, встановлено, що позивач повідомляв про факт своєї необізнаності щодо ухвалення постанови за ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлення його права керування транспортним засобом.

Зі змісту постанови від 26.12.2023 справа №557/2091/23, якою позивача притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вбачається, що в судовому засіданні позивач участі не брав.

Отже, вищезгадана постанова ухвалена за відсутності позивача.

Крім того, суд зазначає про те, що за наданою Гощанським районним судом Рівненської області інформацією примірник постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скеровувався за адресою АДРЕСА_1 . Водночас поштове надсилання було повернуто у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Таким чином, відомості про те, що постанова, якою позивача було позбавлено права керувати транспортними засобами, йому вручалася відсутні.

Резюмуючи, суд передусім наголошує на тому, що ревізування правомірності постанови Гощанського районного суду Рівненської області не є предметом правового аналізу в цій справі.

Водночас суд критично оцінює твердження представника відповідача на те, що проінформованість про час, дату і місце судового засідання підтверджується змістом постанови суду від 26.12.2023 справа №557/2091/23, в якій міститься посилання на трекінг Укрпошти 508, оскільки в силу ч. 6 ст. 78 КАС України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а не для вирішення питання про належність повідомлення особи про час, дату і місце проведення судового засідання.

Тобто процесуальний закон чітко обмежує перелік обставини, які матимуть преюдиційне значення після ухвалення судом постанови у справах про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили.

Суд зауважує про те, що ухвалою від 20.01.2025 від акціонерного товариства «Укрпошта» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22) витребовувалися відомості щодо адреси, на яку здійснювалося поштове відправлення за трекінгом 508.

Між тим, листом АТ «Укрпошта» №1.03.009.004.2618-25 від 23.01.2025 повідомлено про неможливість проведення перевірки адреси, на яку скеровувалося поштове відправлення за трекінгом 508.

Тобто обставини щодо виклику позивача в судові засідання, розгляду адміністративних матеріалів, ухвалення постанови за ч. 1 ст. 130 КУпАП та її вручення взагалі не досліджувалося відповідачем.

Натомість, як слідує з фактичних обставин, працівники поліції обмежилися виключно фактом існування постанови суду від 26.12.2023 справа №557/2091/23 та залишили поза увагою заперечення позивача щодо його необізнаності про позбавлення його права керувати транспортними засобами.

Також суд з`ясував, що 23.01.2024 між позивачем та гр. ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_2 від 23.01.2024.

За довідкою №370 від 15.11.2024, виданою Голочанським старостинським округом Підгаєцької міської ради, позивач без реєстрації проживає за адресою АДРЕСА_2 разом із дружиною ОСОБА_2 та її сином.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 48 від 20.10.2023 позивач з 20.10.2023 зарахований до списків особового складу військової частини, а на всі види забезпечення при військовій частині НОМЕР_4 , і вважається таким, що з 20.10.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 05.02.2024 №38 позивача зараховано зі сніданку 05.02.2024 на продовольче забезпечення за загальновійськовою нормою №1 (каталогу продуктів) при ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01.03.2024 позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та знято з усіх видів забезпечення при ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані обставини у своїй сукупності узгоджуються із поясненнями позивача про проходження служби у рівненському полігоні та дають підстави для обґрунтованого сумніву в тому, що адреса реєстрації позивача в Закарпатській області, куди, зокрема, направлялася постанова суду за ч. 1 ст. 130 КУпАП та яка зазначена в адміністративному протоколів серії ААД №280329 від 23.11.2023, на момент ухвалення постанови Гощанським районним судом Рівненської області відповідала фактичному центру життєвих інтересів позивача.

На переконання суду, означені обставини суттєво впливають на вирішення питання про обізнаність позивача про позбавлення його права керування транспортним засобом.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що позивач під підпис був ознайомлений про розгляд адміністративних матеріалів Гощанським районним судом Рівненської області, оскільки, як слідує зі змісту протоколу ААД №280329 від 23.11.2023, в даному випадку йдеться не про конкретний час і дату розгляду справи, а про інформування позивача виключно про суб`єкта, уповноваженого здійснювати розгляд адміністративних матеріалів відповідної категорії.

Наявність у протоколі про адміністративне правопорушення відмітки про ознайомлення, що справа розглядатиметься Гощанським районним судом Рівненської області, сама по собі на момент проставлення підпису особою, відносно якої складено протокол, не виключають випадків повернення адміністративних матеріалів для доофрмлення або закриття провадження у справі з підстав, встановлених ст. 247 КУпАП.

Суд не погоджується із твердженнями представника відповідача про те, що представлена позивачем версія подій є спотворенням фактичних обставин, оскільки добросовісність учасника справи презюмується. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Суд зауважує, що представлені позивачем докази логічно й послідовно узгоджуються із його поясненнями та не є взаємовиключними.

Аргументи позивача про те, що працівниками поліції порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення є неприйнятними, оскільки в цій частині позов зводиться виключно до цитування нормативних приписів без обґрунтування того, в чому саме полягали такі порушення.

Твердження про те, що позивач не зміг скористатися правничою допомогою суд відхиляє, позаяк переглядом відеофайлу «export-lm0k2.mp4» (фрагмент 11 хв.40 с. 11 хв. 50 с.) встановлено, що позивачу повідомлено про можливість залучення адвоката.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На можливість застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення звернув увагу Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 «справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» (пункт 4).

Тому в силу дії вказаного конституційного принципу всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Підсумовуючи викладене, суд доходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, цитованою нормою КАС України визначено вичерпний перелік судових рішень, які суд першої інстанції може приймати у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із урахуванням наведеного суд вважає, що для ефективного захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

В силу приписів частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За обставин цієї справи на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути судовий збір за подання цього позову.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕНА №3553132 від 26.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області , місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Валова, 11 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Й. Данко