Справа № 520/33661/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

27 лютого 2025 р. справа № 520/33661/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження за процедурою письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду питання про залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СХІДНИЙ ПРАЙД» (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повноважень, владний суб"єкт, адміністративний орган, орган публічної адміністрації, контролюючий орган, ГУ, Управління) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 21.01.2022 №6,

встановив:

Узагальнено доводи позивача можуть бути сформульовані як: незгода із судженнями контролюючого органу про порушення податкової дисципліни під час справляння ПДВ, твердження про правильність обчислення суми ПДВ, наполягання на безпідставному обтяженні додатковим податковим обов"язком.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2022р. у справі №520/543/22 позов було задоволено; скасовані податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області: - від 15.12.2021р. №7 за формою «В1», яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку за серпень 2021 року у розмірі 7.956.232,00грн. та накладено штраф - 3.978.116,00 грн.; - від 15.12.2021р. №7 за формою «В4», яким завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за серпень 2021 року (р. 21) на загальну суму - 40.249.238,00грн.; - від 21.01.2022р. №6, яким зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ, за жовтень 2021р. на суму 22.320.337,00 грн. та накладено штраф - 11.160.168,50 грн.; - від 23.02.2022р. №7 за формою «В1», яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку за листопад 2021 року, у розмірі - 5.514.079,00грн. та накладено штраф - 2.754.039,50грн.; - від 23.02.2022р. №7 за формою «ВЗ», яким відмовлено у праві на отримання бюджетного відшкодування у сумі - 9.195.563,00 грн. за листопад 2021 року; - від 23.02.2022р. № 7 за формою «В4», яким завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за листопад 2021 року (р. 21) на загальну суму - 596.200,00грн; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СХІДНИЙ ПРАЙД» сплачений судовий збір у сумі 24810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) грн. 00 коп.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2023р. у справі №520/543/22 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2022р. було залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої та апеляційної інстанції виходили з того, що оспорювані господарські операції підтверджено відповідними первинними документами, а контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не надано достатніх доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Однак, постановою Верховного Суду від 17.09.2024р. у справі №520/543/22 були скасовані рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2022 року та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 грудня 2021 року № 7, від 15 грудня 2021 року № 7, від 21 січня 2022 року № 6, від 23 лютого 2022 року № 7, від 23 лютого 2022 року № 7.

Справу в цій частині було скеровано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року залишено без змін.

Постанова Верховного Суду від 17.09.2024р. умотивована тим, що: 1) Вимоги частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається; 2) Реальність, зокрема, потребує з`ясування того факту, чи справді відповідну продукцію отримано від указаних у первинних документах контрагентів. Для цього варто встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб як свідків; 3) Не проаналізовано судами й дані про існування активів, щодо яких виник спір, зокрема, чи вирощувалися, ким і коли. Не перевірено фактичний альтернативний рух активів у порівнянні із задекларованим; 4) Не досліджено судовими інстанціями і технічну можливість контрагентів платника виконати спірні поставки з урахуванням їхніх фактичних господарських ресурсів, понесення ними витрат, пов`язаних з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщення, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати тощо).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу 08.10.2024р. передано до провадження судді Сліденка А.В.

Ухвалою суду від 22.10.2024р. по даній справі було прийнято справу до провадження в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Харківській області від 15.12.2021р. №7, від 15.12.2021р. №7, від 21.01.2022р. №6, від 23.02.2022р. №7, від 23.02.2022р. №7; постановлено здійснювати розгляд та вирішення справи одноособовим складом суду у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 14.11.2024р.; зобов"язано сторони подати до суду власні письмові процесуальні документи, складені за правилами ст.ст.160-162 КАС України з урахуванням висновків постанови Верховного Суду від 17.09.2024р. у справі №520/543/22 із зазначенням кожної конкретної обставини кожної господарської операції (зокрема, за критеріями наявності ділової мети та відсутності наміру на безпідставне отримання податкової вигоди тощо) із посиланням на порядковий номер тому справи та порядковий номер аркушу справи, де знаходиться кожен наданий по справі письмовий доказ; зобов`язано позивача подати до суду детальне письмове правове та документальне обґрунтування з приводу обставин ділової мети, укладення правочинів, виконання правочинів, реального руху активів, відсутності наміру на безпідставне отримання податкової вигоди у розрізі кожного окремого контрагента із посиланням на порядковий номер тому справи та порядковий номер аркушу справи, де знаходиться кожен наданий по справі письмовий доказ; зобов"язано відповідача подати до суду детальне письмове правове та документальне обґрунтування з приводу обставин відсутності розумної ділової мети, укладення нікчемних правочинів, не виконання зобов"язань за правочинами, відсутності реального руху активів, наявності наміру на безпідставне отримання податкової вигоди у розрізі кожного окремого контрагента позивача із посиланням на порядковий номер тому справи та порядковий номер аркушу справи, де знаходиться кожен наданий по справі письмовий доказ; детальне письмове правове та документальне обґрунтування з приводу поепізодного розрахунку відносно кожного конкретного епізоду податкового правопорушення у зносинах із кожним конкретним контрагентом позивача стосовно суми обчисленого контролюючим органом основного зобов"язання з податку, суми обчисленого контролюючим органом штрафу та податкового повідомлення - рішення, до структури якого були включені донараховані за кожним конкретним епізодом податкового правопорушення арифметичні значення заниженого податку та арифметичне значення нарахованого штрафу; детальне письмове правове та документальне обґрунтування з приводу фізичної можливості виокремлення із визначених оскарженими податковими повідомленнями - рішеннями сум донарахованого податку та застосованого штрафу у розрізі кожного окремого епізоду податкового правопорушення у взаємовідносинах із кожним окремим контрагентом позивача.

У судове засідання, призначене на 14.11.2024р. позивач не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, витребувані судом докази до суду не надав.

У зв`язку із неявкою позивача без поважних причин та неподанням до суду витребуваних доказів ухвалою від 14.11.2024р. розгляд справи було відкладено на 09.12.2024р. о 10:00 год.

У судове засідання, призначене на 09.12.2024р. позивач не з`явився без поважних причин, хоча про дату, час та місце проведення був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, витребувані судом докази до суду не надав.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024р. причини неявки позивача до судового засідання на 10:00 год. 09.12.2024р. було визнано неповажними; роз"єднані позовні вимоги, залишено у межах справи №520/543/22 вимоги про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Харківській області від 15.12.2021р. №7, від 15.12.2021р. №7 (за критерієм прийняття на підставі Акту №20788), виділено у окреме самостійне провадження вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 21.01.2022 №6 (за критерієм - прийняття на підставі Акту №24233), а також виділено у окреме самостійне провадження вимоги про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Харківській області від 23.02.2022р. №7, від 23.02.2022р. №7 (за критерієм - прийняття на підставі Акту №2673); клопотання ТОВ "Східний Прайд" про передачу справи №520/543/22 до Господарського суду Харківської області для об"єднання зі справою №908/79/24 про банкрутство ТОВ "Східний Прайд" (ідентифікаційний код - 43371138) - залишено без задоволення; продовжено підготовче провадження на 30 днів.

Судове засідання у зв`язку із неявкою позивача без поважних причин та неподанням до суду витребуваних доказів було відкладено на 16.01.2025р.

У зв`язку з перебуванням судді Сліденка А.В. у щорічній відпустці судове засідання, призначене 16.01.2025р. по справі №520/33661/24 було перенесено на 03.02.2025р. об 11:00 год.

До призначеного на 11:00 год. 03.02.2025р. судового засідання представник позивача втретє не прибув, хоча про дату час та місце розгляду справи був сповіщений завчасно та належно. Жодних заяв та клопотань до суду не надав.

Судова повістка була направлена за адресу заявника, зазначену у позовній заяві (вул. Шевченка, буд. 142-А, офіс 27, м. Харків, 61013) та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. Перемоги, буд. 2, м. Запоріжжя, 69001), проте на адресу суду повернулись конверти із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б, від 04 березня 2021 року у справі № 910/6835/20).

З огляду на вказане, судова повістка вважається врученою, а позивач таким, що повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 03.02.2025 причини неявки позивача до судового засідання 03.02.2025р. було визнано неповажними. Відкладено розгляд справи. Призначено нове судове засідання на 27.02.2025р. об 11:30 год. Зобов`язано позивача подати до суду докази реєстрації ТОВ "СХІДНИЙ ПРАЙД" в електронному кабінеті в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі у відповідності до вимог ч. 6 ст. 18 КАС України. Зобов`язати позивача подати до суду власні письмові процесуальні документи, складені за правилами ст.ст.160-162 КАС України з урахуванням висновків постанови Верховного Суду від 17.09.2024р. у справі №520/543/22 із зазначенням кожної конкретної обставини кожної господарської операції (зокрема, за критеріями наявності ділової мети та відсутності наміру на безпідставне отримання податкової вигоди тощо) із посиланням на порядковий номер тому справи та порядковий номер аркушу справи, де знаходиться кожен наданий по справі письмовий доказ; детальне письмове правове та документальне обґрунтування з приводу обставин ділової мети, укладення правочинів, виконання правочинів, реального руху активів, відсутності наміру на безпідставне отримання податкової вигоди у розрізі кожного окремого контрагента із посиланням на порядковий номер тому справи та порядковий номер аркушу справи, де знаходиться кожен наданий по справі письмовий доказ; а також докази у підтвердження дотримання у межах спірних правовідносин податкової дисципліни у сфері справляння податку на додану вартість.

До призначеного на 11:30 год. 27.02.2025р. судового засідання представник позивача вчетверте не прибув, хоча про дату час та місце розгляду справи був сповіщений завчасно та належно. Жодних заяв та клопотань до суду не надав.

Судова повістка була направлена за адресу заявника, зазначену у позовній заяві (вул. Шевченка, буд. 142-А, офіс 27, м. Харків, 61013) та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. Перемоги, буд. 2, м. Запоріжжя, 69001), проте на адресу суду повернулись конверти із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на указану у позові адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б, від 04 березня 2021 року у справі № 910/6835/20).

З огляду на вказане, судова повістка вважається врученою, а позивач таким, що повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання.

Суд, розглядаючи матеріали справи, зазначав, що Верховний Суд у постанові від 17.09.2024р. по справі №520/543/22, скасовуючи рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 грудня 2021 року № 7, від 15 грудня 2021 року № 7, від 21 січня 2022 року № 6, від 23 лютого 2022 року № 7, від 23 лютого 2022 року № 7 та направляючи справу у цій частині на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду зазначав, що: "Вимоги частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Реальність, зокрема, потребує з`ясування того факту, чи справді відповідну продукцію отримано від указаних у первинних документах контрагентів. Для цього варто встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб як свідків.

Не проаналізовано судами й дані про існування активів, щодо яких виник спір, зокрема, чи вирощувалися, ким і коли. Не перевірено фактичний альтернативний рух активів у порівнянні із задекларованим.

Не досліджено судовими інстанціями і технічну можливість контрагентів платника виконати спірні поставки з урахуванням їхніх фактичних господарських ресурсів, понесення ними витрат, пов`язаних з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщення, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати тощо)."

З огляду на предмет та підстави виникнення даного спору та висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17.09.2024р. по справі №520/543/22, суд неодноразово витребовував у позивача докази, необхідні для вирішення спору.

Проте на виконання ухвал суду від 22.10.2024р., від 03.02.2025р. витребуваних судом доказів позивач до суду не подав, причин неподання не повідомив.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 124 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої, десятої, одинадцятої статті 126 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. Вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі. Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином (частина 11 статті 126 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 127 КАС України часом вручення повістки вважається, зокрема: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Частина перша статті 131 КАС України визначає, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Суд зауважує, що судові повістки направлялись на адресу, зазначену позивачем у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, жодних заяв від позивача у разі зміни його адреси на виконання приписів ст. 131 КАС України не надходило.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено статтею 205 КАС України. Частина п`ята цієї статті передбачає, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Наведена норма кореспондується із пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України, відповідно до якої позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналіз зазначених норм вказує, що підставами для залишення позовної заяви без розгляду є: саме повторне неприбуття позивача (якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у судове засідання без поважних причин або неповідомлення про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також якщо відповідач не наполягає на розгляді справи по суті.

Загальнообов`язкові процесуальні правила статті 205 КАС України є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенство права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, спрямовані на те, щоб учасники судового процесу й зокрема суд, не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті встановлюють наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Частина п`ята статті 205 КАС України сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2023 у справі № 9901/221/21, від 10.10.2024р. у справі № 990/147/23.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.1, ч.2 ст. 193 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

З метою дисциплінування та виключення випадків умисного затягування розгляду справи стаття встановлює негативні для учасників судового розгляду наслідки у разі неприбуття у судове засідання через безвідповідальне ставлення до справи.

Відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 240 вказаного Кодексу суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Як свідчать матеріали справи, справа призначалась в судове засідання п`ять разів, сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому позивач в судові засідання жодного разу не прибув, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надавав.

Отже, поведінка позивача у даній справі у формі неявки в судові засідання жодним чином не свідчить про зацікавленість особи в розгляді даної справи.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що позивач, маючи вдосталь часу між датами судових засідань (приблизно по місяцю), за весь цей час не виявив інтересу ані до перебігу розгляду цієї справи, ані до заяв по суті спору, які надав відповідач.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Також, при наданні оцінки наслідкам повторної неявки позивача в судове засідання, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень ст. 205 КАС України, викладені в постанові від 18.12.2019 по справі №9901/949/18, в якій зазначено, зокрема: «Загальнообов`язкові процесуальні правила статті 205 КАС України є свого роду формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них іманентно презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенство права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права. Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, які спрямовані не те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження. Частина п`ята цієї статті сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду. Логіка цих норм така, що якщо позивач два і більше разів не з`явився в судове засідання на судові виклики, не повідомив причин неявки й не висловив свою позицію щодо можливості розгляду справи без його участі, не постав перед судом і не переконав його у тому, що відповідач щодо нього чинив протиправно чи незаконно, то тоді такими діями він фактично сигналізує про свою нехіть до спору. Законодавче формулювання частини п`ятої «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.»

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.07.2024р. у справі №9901/236/21, окрім того зазначено: "До сказаного треба додати, що, ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. Доречно зважити також на правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження."

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з цим суд зазначає, що у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справи «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Окрім того, в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2024р. було зобов`язано позивача подати до суду детальне письмове правове та документальне обґрунтування з приводу обставин ділової мети, укладення правочинів, виконання правочинів, реального руху активів, відсутності наміру на безпідставне отримання податкової вигоди у розрізі кожного окремого контрагента із посиланням на порядковий номер тому справи та порядковий номер аркушу справи, де знаходиться кожен наданий по справі письмовий доказ.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025р. було зобов`язано позивача подати до суду власні письмові процесуальні документи, складені за правилами ст.ст.160-162 КАС України з урахуванням висновків постанови Верховного Суду від 17.09.2024р. у справі №520/543/22 із зазначенням кожної конкретної обставини кожної господарської операції (зокрема, за критеріями наявності ділової мети та відсутності наміру на безпідставне отримання податкової вигоди тощо) із посиланням на порядковий номер тому справи та порядковий номер аркушу справи, де знаходиться кожен наданий по справі письмовий доказ; детальне письмове правове та документальне обґрунтування з приводу обставин ділової мети, укладення правочинів, виконання правочинів, реального руху активів, відсутності наміру на безпідставне отримання податкової вигоди у розрізі кожного окремого контрагента із посиланням на порядковий номер тому справи та порядковий номер аркушу справи, де знаходиться кожен наданий по справі письмовий доказ; а також докази у підтвердження дотримання у межах спірних правовідносин податкової дисципліни у сфері справляння податку на додану вартість.

Витребувані судом докази позивачем до суду подані не були.

У силу спеціального правила п.9 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

З огляду на викладене та враховуючи, що: позивач не прибув в судові засідання, призначені на 14.11.2024р., 09.12.2024р., 03.02.2025р. та 27.02.2025р.; не повідомив поважних причин неявки; з обгрунтованими заявами про розгляд справи за своєї відсутності до суду не звертався; можливості розгляду спору по суті без подання додаткових доказів на виконання постанови Верховного Суду від 17.09.2024р. у справі №520/543/22 не довів; неявка позивача перешкоджає розгляду справи в частині з`ясування фактичних обставин справи, створює перешкоди для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи; витребуваних судом і необхідних для вирішення спору згідно з постановою Верховного Суду від 17.09.2024р. у справі №520/543/22 доказів не подав, беручи до уваги те, що представник відповідача не наполягав на розгляді справи по суті, а просив суд залишити позов без розгляду, з урахуванням строків розгляду і вирішення адміністративної справи, передбачених положеннями статті 193 КАС України, та враховуючи, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення з адміністративним позовом, суд приходить до висновку, що дану позовну заяву належить залишити без розгляду одночасно як на підставі п.9 ч.1 ст.240 КАС України, так і на підставі ч.5 ст.205 КАС України та на підставі п.4 ч.1 ст.240 КАС України.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 4-12, 205, 240-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Причини неявки позивача до судових засідань 14.11.2024р., 09.12.2024р., 03.02.2025р. та 27.02.2025р. - визнати неповажними.

Вимоги ухвал суду від 22.10.2024р., від 03.02.2025р. в частині витребування доказів - визнати невиконаними.

Позов - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя А.В. Сліденко