Справа № 522/10703/24
Суддя: Павлик І. А.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/51/25
УХВАЛА

про повернення адміністративного позову

27 лютого 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та Державної інспекції архітектури та містобудування України про скасування постанов про накладення штрафу у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2024 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР та Державної інспекції архітектури та містобудування України про скасування постанов про накладення штрафу у справі про адміністративне правопорушення, у якому просить суд скасувати:

- постанову № 44 по справі про адміністративне правопорушення від 07.02.2018, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Олещуком Ю.А. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000,00 грн, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП;

- постанову № 45 по справі про адміністративне правопорушення від 07.02.2018, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Олещуком Ю.А. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн, передбаченого ч. 12 ст. 96 КУпАП;

- постанову № 46 по справі про адміністративне правопорушення від 07.02.2018, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Олещуком Ю.А. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн, передбаченого ч. 13 ст. 96 КУпАП.

Разом з адміністративним позовом представником позивача подано клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, яке обґрунтовано тим, що позивач дізнався про існування постанов про адміністративні правопорушення лише 24.06.2024 після повідомлення йому банком про списання коштів з його рахунку та при ознайомленні з матеріалами виконавчих проваджень № 57748602, № 57748986, № 57748707 від 21.11.2018 в Київському ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса.

05.07.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі.

14.10.2024 ухвалою суду витребувано у Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси належним чином завірені копії виконавчих проваджень № 57748602, № 57748986, № 57748707 відносно ОСОБА_1 , які надійшли на адресу суду 29.10.2024.

11.11.2024 ухвалою суду адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

26.12.2024 постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2024 скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та Державної інспекції архітектури та містобудування України про скасування постанов про накладення штрафу у справі про адміністративне правопорушення направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

07.01.2025 протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду визначено головуючого суддю Палик І.А.

23.01.2025 ухвалою суду адміністративний позов залишено без руху, у зв`язку з тим, що підстави, вказані позивачем у клопотанні про поновлення строку, не підтверджують поважність пропуску встановленого законом строку та потребують додаткового обґрунтування.

03.02.2025 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, у якій зазначає, що ОСОБА_1 не отримував ані акт, ані протокол, ані припис, ані Постанови. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 11 він знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 28.10.2011. Так, 24.06.2024, як стало відомо ОСОБА_1 після повідомлення банком, з його рахунку було списано кошти у зв`язку із стягненням за виконавчим провадженням. 24.06.2024 позивачем було укладено договір з адвокатом про надання правничої допомоги і в цей же день представником було подано заяву до виконавчої служби на ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень № 57748602, № 57748986, № 57748707 та здійснено ознайомлення.

Виписку по рахунку приватного клієнта № /0627 на підтвердження списання коштів було отримано від ПАТ «Банк Восток» 27.06.2024. Задля додаткового підтвердження вищезазначених обставин, які вже підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, 15.11.2024 від ПАТ «БАНК ВОСТОК» отримано довідку щодо дати інформування про списання коштів у розмірі 23 877,00 грн з рахунку ОСОБА_1 та повідомлено, що при його зверненні 24.06.2024 до відділення № 10 ПАТ «БАНК ВОСТОК» із питанням пояснити, чому неможливо користуватися карткою, йому було повідомлено, що 15.05.2024 сума у розмірі 23 877,00 грн була стягнута за ВП № 57748602 з виконання виконавчого документу: постанова № 44, виданий 07.02.2018 та 27.06.2024 була надана виписка № /0627 по руху коштів по його картковому рахунку. Тому, як випливає наданими з боку позивача письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи ОСОБА_1 дізнався про списання коштів з рахунку 24.06.2024 та офіційно про підстави списання - після ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси та отримання виписки з банку 27.06.2024. Зазначений перелік дій зі збору письмових доказів з боку позивача свідчить про необхідність їх отримання та ознайомлення з текстами оскаржуваних постанов задля підготовки адміністративного позову по їх скасуванню у судовому порядку і вказує на поважність причин пропуску строку на звернення до суду, свідчать про вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку, а можливість подання ним позовної заяви саме з 15.05.2024, не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення.

Згідно зі ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

При цьому, слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, це встановлений доказами день, коли особа дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Судом встановлено, що рішенням від 16.03.2018 у справі № 522/1835/18 було скасовано постанови №№ 19, 20, 21, 22, 23, 24 від 24.01.2018 по справам про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Позивач у позовній заяві та у клопотанні про поновлення строку на звернення до суду з позовом зазначає, що про існування постанов №№ 44, 45, 46 від 07.02.2018 по справі про адміністративне правопорушення він дізнався лише 24.06.2024 після повідомлення йому банком про списання коштів з його рахунку та ознайомлення його представника з матеріалами виконавчих проваджень.

Разом з тим, з наявної в матеріалах справи виписки по рахунку приватного клієнта № /0627 ОСОБА_1 (а.с. 70) вбачається, що 15.05.2024 позивач отримав повідомлення від ПАТ «Банк Восток» про списання з рахунку коштів (з призначенням: стягнення за ВП № 57748602 з виконання виконавчого документу: постанова № 44 виданий 07.02.2018, документ видав: ДАБІ), що також не заперечується позивачем.

Втім, до відділення № 10 ПАТ «БАНК ВОСТОК» із питанням пояснити, чому неможливо користуватися карткою, ОСОБА_1 звернувся лише 24.06.2024, де йому було повідомлено, що 15.05.2024 сума у розмірі 23 877,00 грн була стягнута за ВП № 57748602 з виконання виконавчого документу: постанова № 44, виданий 07.02.2018 та 27.06.2024 була надана виписка № /0627 про рух коштів по його картковому рахунку.

Згідно правових позицій Верховного Суду, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Необхідно також вказати, що поновлення процесуальних строків є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Суд зауважує, що оскаржувані постанови відносно ОСОБА_1 були винесені ще 07.02.2018, списання з рахунку коштів (з призначенням: стягнення за ВП № 57748602 з виконання виконавчого документу: постанова № 44 виданий 07.02.2018, документ видав: ДАБІ) відбулось 15.05.2024, проте до суду з даним позовом позивач звернувся лише 02.07.2024, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку для оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, про існування оспорюваних постанов позивач дізнався щонайменше 15.05.2024, коли відбулось списання коштів з його рахунку, проте з даним позовом звернувся до суду лише 02.07.2024.

Доводи позивача про те, що до відділення № 10 ПАТ «БАНК ВОСТОК» із питанням пояснити, чому неможливо користуватися карткою, ОСОБА_1 звернувся лише 24.06.2024 не приймаються судом до уваги, оскільки суду не надано об`єктивно непереборних, що не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, доказів, які б підтверджували неможливість ОСОБА_1 звернутись до відділення ПАТ «БАНК ВОСТОК» та, відповідно, до суду раніше ніж 24.06.2024 та 02.07.2024.

З огляду на викладе, суд вважає, що наведені представниками позивача причини пропуску строку для звернення з даним адміністративним позовом не є поважними та залежали виключно від волевиявлення самого позивача.

Таким чином, позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 23.01.2025 про залишення адміністративного позову без руху.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи те, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 23.01.2025, суд вважає позовну заяву неподаною і повертає її позивачу.

Керуючись ст.ст. 169, 241-243, 248, 256, 270-271, 286, 294 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та Державної інспекції архітектури та містобудування України про скасування постанов про накладення штрафу у справі про адміністративне правопорушення повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення адміністративного позову надіслати позивачу разом із адміністративним позовом і доданими до нього документами, а копію адміністративного позову залишити в суді.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом десяти днів може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.А. Павлик