Справа № 280/5795/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 280/5795/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року (суддя Татаринов Д.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізький області форми «Ф» № 0-0808-UA0027462 від 29 лютого 2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 309,4 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 30 травня 2024 року, ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку отримав податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізький області Запорізький області форми «Ф» № 0-0808-UA0027462 від 29 лютого 2024 року, яким позивачу визначено до сплати суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно від`ємне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, власниками житлової нерухомості за 2023 рік у розмірі 6 344,90 грн., та розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, по об`єктах оподаткування, які належать позивачу. На думку позивача, нарахування земельного податку за вказаним податковим повідомленням - рішенням здійснено відповідачем без урахування рішення Десятої сесії восьмого скликання Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області «Про встановлення ставок та пільг із спати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки Широківській сільській раді Запорізького району Запорізької області» від 30 червня 2021 року № 1, яким для пенсіонерів за віком встановлено 0,00 ставку щодо податку на нерухоме майно, та яке наразі є діючим, оскільки у лютому 2020 року позивачу виповнилось 60 років, тобто він набув право на одержання пенсії за віком, а тому податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 0-0808-UA0027462 від 29 лютого 2024 року є протиправним та підлягає скасуванню. Просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржила позивачка, подавши апеляційну скаргу, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 17.02.2020 позивачу виповнилось 60 років, і відповідно, починаючи з 17.02.2020 позивач є пенсіонером за віком, як слідство, на його, як пенсіонера за віком - розповсюджується 0,000 ставка зі сплати податку на нерухомість, встановлена Рішенням за 1 кв. метр. 17.02.2024. Позивачу виповнилось вже 64 роки, тобто, на момент прийняття ППР на 29.02.2024, позивач, як 64-й річний громадянин України, мав статус «пенсіонера (за віком)», як це передбачено Додатком 2 до Рішення. Враховуючи вищенаведене, у позивача, як власника Житлового будинку та платника податків - не виникло обов`язку зі сплати податку на нерухоме майно у розмірі визначену у ППР, і відповідно, ГУ ДПС у Запорізький області прийняло незаконне ППР, яким безпідставно нарахувало позивачу до сплати податкові зобов`язання з податку на нерухомість за 2023 р. у розмірі 6 344,90 грн. При таких обставинах, ППР є протиправним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню. З огляду на наведене, позивач просив суд задовольнити позовну заяву. В свою чергу, ГУ ДПС у Запорізький області не надало суду будь-яких доказів, які б встановлювали обставини того, що на позивача не розповсюджується 0,000 ставка за 1 кв. метр передбачена для житлових будинків пенсіонерів (за віком), встановлена у Додатку 2 до Рішення, а саме, що позивач або не є пенсіонером, або не має якогось стажу, або не має трудової книжки, в дійсності або не проходив службу в органах МВД, або довідку від Широківської сільської ради Запорізького

району Запорізької області, що на пенсіонерів МВД Додаток 2 до Рішення не розповсюджується, тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від жовтня 2007 року позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 309,4 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (частка 1/1).

Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення рішення форми «Ф» № 0-0808-UA0027462 від 29 лютого 2024 року за 2023 рік на суму 6344,90 грн, якими позивачу визначено зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Податкове повідомлення - рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік від 29 лютого 2024 року № 0-0808-UА0027462 року на суму 6344,90 гривень за будинок АДРЕСА_1 , складається з: (309,40 м2 - 120 м2 (пільга згідно ПКУ)) х 33,50 (ставка 6700 грн. х 0,5% або 33,50 грн. за 1 м2 податку від мінімальної заробітної плати на 1 січня 2023) = 6344,90 грн.

Позивачем в досудовому порядку оскаржено вищезазначене податкове повідомлення-рішення шляхом звернення із скаргою до Державної податкової служби України.

Однак, рішенням Державної податкової служби України від 10 червня 2024 року № 17338/6/99-0006-01-03-06 позивачу відмовлено у задоволенні скарги на вищезазначене податкове повідомлення-рішення.

Вважаючи протиправними прийняті відповідачем рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Пунктом 4.3 статті 4 Податкового кодексу України, передбачено, що податкові періоди та строки сплати податків та зборів установлюються, виходячи з необхідності забезпечення своєчасного надходження коштів до бюджетів, з урахуванням зручності виконання платником податкового обов`язку та зменшення витрат на адміністрування податків та зборів.

Відповідно до пункту 4.4 статті 4 Податкового кодексу України, установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідні повноваження, їх розмежування між Верховною Радою та місцевими радами, зокрема, щодо установлення місцевих податків, визначені статтею 12 Податкового кодексу України.

Згідно з статтею 8 ПК України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до пунктів 10.1 та 10.2 статті 10 ПК України, до місцевих податків належить податок на майно. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Тож, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, належить до місцевих податків, особливості введення якого передбачені статтею 12 ПК України.

За змістом пункту 12.3 статті 12 ПК України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 12.3.1 пункту 12.3 статті 12 Кодексу).

Підпунктом 12.3.2 пунктом 12.3 статті 12 ПК України, визначено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Підстави, порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі, його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі, його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі, їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема, документів на право власності (підпункти 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

За приписами підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що громадянин ОСОБА_1 є власником наступних об`єктів нерухомого майна: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якого складає 309,40 кв.м., Частка власності - 1/1 від загальної площі об`єкту оподаткування.

Рішенням Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 30 червня 2021 року № 1 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області», що діє з 01 січня 2022 року, ставка податку для житлових будинків становить 0,5 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного 2023 року (6700грн.), що складає 33,50 грн за 1 кв.м. за 2023 рік.

Згідно додатку 2 до Рішення з 01 січня 2022 року введені в дію ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема 0,000 ставка за 1 кв. метр для житлових будинків пенсіонерів (за віком).

З вищевикладеного вбачається, що нульова ставка згідно вищезазначеного Рішення по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлена для осіб, яким призначена пенсія за віком.

Слід врахувати, що відповідно до норм підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Таким чином, відповідач, як контролюючий орган, зобов`язаний нараховувати платникам податку, визначеним статтею 266 Податкового кодексу України, зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у порядку та строки, встановлені Кодексом. При цьому, обчислення податку здійснюється на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Виходячи з обставин справи, фактично, відповідач не заперечує про наявність у позивача відповідної пільги зі сплати податку, однак, наголошує на тому, що позивачем відповідна заява та документи на підтвердження не подавалась, а контролюючий орган не може бути обізнаний в автоматичному режимі про відповідні пільги у осіб.

Відповідно до приписів підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК України, платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Тож, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач, будучи обізнаним як про обов`язок сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, так і про наявність у нього пільг зі сплати, правом, наданим підпунктом 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, не скористався та про вказані обставини контролюючий орган не повідомив.

Доказів зворотного позивачем до суду першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, не було надано, що дає підстави для висновку про те, що відповідач під час визначення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, врахував лише наявні дані та за відсутності інформації про будь-які пільги у позивача, обґрунтовано прийняв спірне податкове повідомлення-рішення.

Водночас, колегія суддів зазначає, що особа подає заяву про застосування пільги до контролюючого органу за місцем знаходження земельної ділянки/майна. Якщо право на пільгу у платника виникає протягом року, то він звільняється від сплати податку починаючи з місяця, що настає за місяцем, у якому виникло це право.

У даній справі, питання про наявність у позивача пільги не є спірним, натомість, спірним є чи мав обов`язок/можливість відповідач встановлювати наявність у позивача такої пільги в автоматичному режимі.

Так у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 не надав заяву для проведення звірки щодо права на користування пільгою із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік та документи, що посвідчують право на пільгу (пенсійне посвідчення). Таким чином, для застосування податкової пільги та скасування податкового повідомлення-рішення, громадянину ОСОБА_1 необхідно звернутись до Запорізької ДПІ ГУ ДПС у Запорізькій області, за адресою м. Запоріжжя. вул. Богдана Ступки, 8 та надати пенсійне посвідчення, з метою підтвердження права на пільгу.

Отже, підстави для визнання спірного податкового повідомлення-рішення протиправним відсутні, оскільки відповідач виніс його з урахуванням усієї наявної інформації щодо суб`єкта та об`єкта оподаткування.

У контексті доводів апеляційної скарги про те, що навіть після звернення позивачем з позовом у даній справі відповідач, розуміючи наявність у позивача пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки замість скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення за власною ініціативою, наполягає на правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів такі доводи враховує, однак, останні не спростовують наявності саме у позивача права ініціювання подачі заяви про наявність пільги зі сплати податку, а не обов`язку відповідача самостійно їх визначати та/або витребувати у особи. Доказів звернення до відповідача із відповідною заявою позивачем не надано.

Щодо зазначення апелянтом про те, що відповідач повинен був враховувати у своїй діяльності рішення Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 30 червня 2021 року № 1 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області», чого відповідач протиправно не зробив і безпідставно оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням нарахував позивачу податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2023 рік в сумі 6344,90 грн, колегія суддів наголошує, що спірним питанням є не неврахування органу місцевого самоврядування рішення про встановлення пільг при сплаті податку, а питання чи повідомляв позивач контролюючий орган про те, що є пенсіонером за віком та має право на пільги, внаслідок чого, не має обов`язку сплачувати податок/ініційовано питання про перегляд прийнятого рішення про нарахування зобов`язання.

Підстави для визнання спірного податкового повідомлення-рішення протиправним відсутні, оскільки відповідач виніс його з урахуванням усієї наявної інформації щодо суб`єкта та об`єкта оподаткування.

У цілому, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне змінити мотивувальну частину оскарженого рішення суду першої інстанції в частині мотивування підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з урахуванням висновків викладених у постанові апеляційного суду, оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, проте в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції помилково застосував норми матеріального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 4 статті 317 КАС України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Змінити мотивувальну частину рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року, зазначивши, що підставами для відмови у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, є обґрунтування, викладені у мотивувальній частині цієї постанови.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров