Справа № 420/31910/24
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання провести службове розслідування щодо травми та видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), вирішив адміністративний позов задовольнити частково.

І. Суть спору:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив суд:

(1). Визнати противоправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у проведенні службового розслідування щодо травми старшого солдата ОСОБА_1 , оператора радіотехнічного посту радіолокаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , отриманої під час виконання обов`язків військової служби - розгортання РЛС 17 серпня 2023 року та складання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).;

(2). Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування щодо травми старшого солдата ОСОБА_1 , оператора радіотехнічного посту радіолокаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , отриманої під час виконання обов`язків військової служби - розгортання РЛС 17 серпня 2023 року та видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

В обґрунтування позовних вимог вказав, що під час проходження військової служби позивач отримав травму за обставин: 17.08.2023 р. під час розгрузки радіостанції. Після завершення лікування, позивач намагався подати рапорт по команді про призначення та проведення службового розслідування за фактом травмування у відповідності до "Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України", затвердженого Наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608 та Додатку 5 до "Положення про військово-лікарську експертизу в 3С України", затвердженої наказом МОУ № 402 від 14.08.2008 р., Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом МОУ № 332 від 27.10.2021 р. Рапорт не прийняли. Позивач перед звільненням, звертався до безпосереднього командира, а також начальника медичної частини військової частини НОМЕР_1 з метою отримання довідки ф. 5 про обставини травми, у відповідності до Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608. Натомість отримав відповідь, що "цим не має часу займатися". Представником/адвокатом позивача 06.03.2024 р. було направлено адвокатський запит до командира військової частини НОМЕР_1 через Міністерство оборони України. Станом на 25.06.2024 р. відповіді на адвокатський запит не було надано, а тому в зазначену дату було направлено скаргу Міністру оборони України. Крім того, позивач подав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просив ІНФОРМАЦІЯ_1 зробити відповідний запит до командування військової частини НОМЕР_1 з метою отримання довідки ф. 5 про обставини травми. ІНФОРМАЦІЯ_1 також було направлено запит (копія додається) до командування військової частини НОМЕР_1 щодо надання документів передбачених постановою КМУ від 25.12.2013 № 975. Станом на 25.06.2024 р. інформації щодо отримання відповіді з військової частини на запит ІНФОРМАЦІЯ_1 також не було. Повітряне командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надало відповідь за № 174/174/25/258/24пс від 08.07.2024 р. скаргу представника від 25.06.2024 р., в якій йдеться, що факт травмування (нещасного випадку) ОСОБА_1 під час розгортання РЛС 17 серпня 2023 року не знайшов підтвердження. Письмової відповіді від самої військової частини НОМЕР_1 не надійшло.

(б) Позиція Відповідача

Відповідач не скористався своїм правом для подання відзиву на позовну заяву, належним чином та своєчасно повідомлений про розгляд вказаної справи.

ІІІ Процедура та рух справи

21.10.2024 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 15.10.2022 року по 06.12.2023 року, що підтверджується копією військового квитка позивача серії НОМЕР_2 .

Під час проходження військової служби позивач отримав травму за обставин: 17.08.2023 р. під час розгрузки радіостанції.

Згідно із змісту свідоцтва про хворобу № 658 пункту 8. Короткий анамнез. Відмічає травму правого коліна 17.08.2023 р. під час розгрузки радіостанції у військовій частині. Довідка про обставини травми не надана. Був госпіталізований у госпіталь ВМКЦ ДПСУ, де знаходився 18-25.08.2023 р. В зв`язку з загостренням больового синдрому, нестабільності суглобу та МРТ - ознак пошкодження ПХЗ був направлений в ВМКЦ Південного регіону, а звідти 29.08.2023 р. госпіталізований у травматологічне відділення МКЛ № 11 м. Одеси з діагнозом: Тотальний розрив передньої хрестоподібної зв`язки, розрив медіального меніску правого колінного суглобу.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради від 04.09.2023 року № 555 проведено медичний огляд позивача. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання: Травма важкого ступеню важкості МОХ № 370 від 04.07.2007. Травма, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Довідка про обставини травми НІ не надана.

Згідно із довідкою Відділення травматології та ортопедії Військово-медичного клинічного центру південного регіону Міністерства оборони України від жовтня 23 р. щодо позивача рекомендовано направити на ВЛК для визначення ступеню придатності до військової служби. Травма, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Довідка про обставини травми не надана.

Відповідно до витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.12.2023 № 340 наказано вважати таким, що вибув позивач, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 04.12.2023 року № 109-рс з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) відповідно до пункту два частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати таким, що справи та посаду здав, вибув для подальшого розрахунку до військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ).

Згідно із довідкою витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 06.12.2023 № 348 позивача, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від "04" грудня 2023 року № 109-РС з військової служби у запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) відповідно до пункту два частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виключено зі списків особового складу частини та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 3 06 грудня 2023 року виключено зі списків особового складу частини, зняти з речового забезпечення.

Листом від 09.01.24 № 3/112 ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з проханням для виплати одноразової грошової допомоги надіслати довідку про обставини справи (згідно постанови 975) або матеріали службового розслідування на позивача, який проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 15.10.2022 р. (наказ № 58-РС) по 06.12.2023 р. (наказ № 348)

Представником позивача подано скаргу до Міністра оборони України щодо порушення прав військовослужбовця, бездіяльності командування військової частини НОМЕР_1 при розслідуванні та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, в якій просив, зокрема в межах наданих повноважень вжити заходів реагування та провести відповідну перевірку щодо бездіяльності командування військової частини НОМЕР_1 при розслідуванні травмування позивача.

Листом від 8 липня 2024 року Повітряне командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » повідомило представника позивача за результатами скарги, зокрема, що:

- з метою встановлення обставин можливого факту травмування ОСОБА_2 05 липня 2024 року військовою частиною НОМЕР_3 проведена службова перевірка;

- службовою перевіркою, факт нещасного випадку (травмування), який, зі слів представника позивача стався 17 серпня 2023 року, не встановлений;

- 17 серпня 2023 року, а саме - негайно, ОСОБА_2 безпосереднього командира (начальника), керівника робіт чи представників медичної служби військової частини про факт отримання травми не сповіщав, на погіршення здоров`я не скаржився, що підтверджується поясненнями співслужбовців, які брали участь у розгортанні РЛС 17 серпня 2023 року;

- Випискою з медичної картки хворого ОСОБА_2 від 25 серпня 2023 року встановлений діагноз - застарілий розрив передньої хрестоподібної зв`язки. Також, останній сам повідомив лікарю що хворіє протягом останніх п`яти років;

- згідно анамнезу хвороби, зазначеного у виписці 13514 КНП «Міська клінічна лікарня № 11» від 05 вересня 2023 року, травма коліна ОСОБА_2 небойова, отримана під час катання на лижах та турбує його останні 15 років. У зв`язку із тим, що лікування застарілої травми ОСОБА_2 не здійснював, стан його здоров`я поступово погіршився;

- з пояснень колишніх співслужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 встановлено, що травмування коліна останнім сталось ще до мобілізації його на військову службу;

- у зв`язку із викладеним, а також тим, що факт травмування (нещасного випадку) ОСОБА_2 під час розгортання РЛС 17 серпня 2023 року не знайшов - підтвердження - повідомлено про відсутність законних підстав для проведення перевірки за фактом бездіяльності командування військової частини НОМЕР_1 , щодо розслідування травмування ОСОБА_1 , проведення службового розслідування за фактом травмування останнього, надання довідки про обставини його травми (поранення, контузії, каліцтва).

IV. Джерела права та висновки суду

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ч.ч. 2-4 ст. 2 Закону 2232-XII проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Суд зазначає, що на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено та діє до теперішнього часу.

Оцінюючи доводи позивача про протиправність бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непризначення та непроведення службового розслідування за фактом отримання позивачем 17.08.2023 травми під час виконання обов`язків військової служби, суд зазначає таке.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» № 551-XIV від 24.03.1999 року затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Приписами статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, зокрема:

- службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу (ч. 1 ст. 85);

- заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення (ч. 2 ст. 85);

- якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування (ч. 4 ст. 85);

- якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, чи одержано інформацію про вчинення такого правопорушення військовослужбовцем, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному прокуророві та спеціально уповноваженому суб`єктові у сфері протидії корупції (ч. 5 ст. 85);

- Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (ч. 7 ст. 85).

Аналізуючи вищенаведені норми, суд дійшов висновку, що службове розслідування стосовно військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів, на підставі ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України проводиться у випадках не виконання (неналежного виконання) ними своїх службових обов`язків або вчинення правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дій (бездіяльності) які призвели до завдання шкоди державі, та призначається таке розслідування письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332 «Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 р. за № 1667/37289, затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, що додається (далі Інструкція № 332).

Згідно із п. 1 розділу І Інструкції № 332 ця Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини).

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкція № 332 ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.

Пунктом 1 розділу II Інструкції № 332 передбачено, що проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Отже, Інструкцією чітко визначено, що відноситься до травм одержаних від нещасного випадку.

Згідно із п. 2 розділу ІІ Інструкції № 332 передбачено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.

У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання до медичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.

Відповідно до абз. 1 п. 3 розділу ІІ Інструкції № 332 нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту безпосереднього командира потерпілого або потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.

У цьому випадку, відбувся саме випадок, передбачений п. 1 Розділу ІІ, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше.

Судом встановлено зі змісту позовної заяви, що позивач намагався подати рапорт по команді про призначення та проведення службового розслідування за фактом травмування .

Проте, відповідач рапорт не прийняв, не призначив розслідування даного випадку після надходження рапорту позивача до військової частини, чим допущено протиправну бездіяльність.

Пунктом 18 розділу II Інструкції № 332 передбачено, що за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються:

дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок;

військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця;

вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я;

коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні);

перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин;

порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення;

заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.

Суд зазначає, що з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення № 402, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 1.1 Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п. 1.3. Положення № 402 одним із основних завдань військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Згідно із п 2.1. Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Приписами пунктів 21.1, 21.2, 21.5 Положення № 402 передбачено, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби".

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.

ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

Пунктом 21.7 Положення № 402 передбачено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного у довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Відповідно до абц. 3 п. 21.8 Положення № 402 Прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.

Згідно з п. 21.24 Положення № 402 довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), що видається військовослужбовцю або призваному на збори військовозобов`язаному, резервісту (Акт про нещасний випадок, зберігається в історії хвороби або у справах ВЛК, яка прийняла постанову про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва).

Водночас пунктом 21.25 Положення № 402 встановлено, що при вирішенні питання про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) штатна ВЛК може брати до уваги такі документи про причини та обставини поранення: службову та медичну характеристики, витяг з книги обліку хворих в амбулаторії при первинному зверненні по медичну допомогу, матеріали службового розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, довідку військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу, історію хвороби або витяг з неї, свідоцтво про хворобу, запис лікаря військової частини, лікаря військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу у медичній книжці військовослужбовця про первинне звернення по медичну допомогу, довідку архівної установи. У воєнний час постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення приймається на підставі картки передового району, а також документів, указаних у цьому пункті.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у воєнний час основи організації військово-лікарської експертизи мають певні особливості та їх правове регулювання дещо відрізняється від правового регулювання у мирний час.

Так, у мирний час постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення приймається на підставі довідки про обставини травми або на підставі Акта про нещасний випадок. Водночас, законодавець у пункті 21.25 прямо передбачив окремий випадок, в який довідка про обставини травми та акт про нещасний випадок не є обов`язковими документами на підставі яких приймається постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення, а саме під час дії воєнного стану вказані постанови ВЛК приймаються на підставі картки передового району та додаткових документів (не обов`язково всіх) зазначених у пункті 21.25.

Відповідно до п. 21.29 Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення) поряд з іншими постановами записується в історію хвороби, Книгу протоколів засідань військово-лікарської комісії, свідоцтво про хворобу або довідку, медичну книжку військовослужбовця з обов`язковим посиланням на документ, який підтверджує обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Згідно з п. 22.3 Положення № 402 постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, або в установленому порядку направляються у військову частину. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляються на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного терміну після медичного огляду. Свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх затвердження та одержання із штатної ВЛК висилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, або видаються на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.

Пунктом 22.5 Положення № 402 передбачено, що свідоцтво про хворобу у воєнний час складається: на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку. У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.

Сукупний аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що постанови ВЛК про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) оформлюються довідками військово-лікарської комісії, які у воєнний час у штатну ВЛК на контроль не направляються.

Наказом Міністра оборони України від 15.09.2022 № 280 затверджена Інструкція з організації обліку особового складу Збройних Сил України, яка була чинна на дату спірних правовідносин, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2022 р. за № 611/ 1407/38743 (далі Інструкції № 280, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 11 Розділу XII «Особливості організації та ведення обліку особового складу в особливий період» Інструкції № 280, у військових частинах, органах військового управління та з`єднаннях, на кораблях (суднах) і в підрозділах військової частини, які беруть участь у бойових діях, облік особового складу ведеться з урахуванням таких особливостей, зокрема:

- у всіх військових частинах (крім військових закладів охорони здоров`я) і в неокремих батальйонах (дивізіонах) розділ добової відомості (додаток 55) «IV. У наявності» замінюється розділом «IV. Втрати за минулу добу: а) загинули або померли; б) зникли безвісти; в) потрапили в полон; г) захоплено в заручники; ґ) інтерновано; д) евакуйовано з пораненнями; е) евакуйовано внаслідок хвороби; є) інші втрати» (абц. 5);

Згідно із п. 16 Розділу XII Інструкції № 280, персональний облік особового складу, який вибув зі строю через загибель (смерть), поранення, хворобу та з інших причин, у підрозділах військових частин ведеться у такому порядку: у відділенні та взводі - про всіх військовослужбовців, що вибули зі строю, командири відділень і взводів доповідають своєму безпосередньому командиру (керівнику) щодня в ході бою і після перевірки наявності особового складу після бою; у роті (батареї), окремому підрозділі - на всіх військовослужбовців, що вибули зі строю, складається іменний список особового складу, який вибув зі строю (додаток 59). Іменний список особового складу, який вибув зі строю, щоденно подається командиру батальйону (дивізіону), до штабу військової частини; у батальйоні (дивізіоні, ескадрильї) - на підставі даних іменних списків особового складу, який вибув зі строю рот (батарей) і окремих підрозділів, про втрати особового складу, звірені з даними медичних підрозділів військової частини, складається загальний іменний список особового складу, який вибув зі строю, на особовий склад батальйону (дивізіону, ескадрильї), який разом із добовою відомістю щодня надається до штабу військової частини.

Отже, з аналізу наведених вище положень слід дійти висновку, що наявність довідки про обставини травми (встановленого зразка, за формою, передбаченою додатком 5 до Положення № 402) не є обов`язковою умовою для встановлення у воєнний час причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв. А обліково-послужні картки є тими документами за якими ВЛК приймає постанови про причинний зв`язок поранення, що передбачено п. 21.25 Положення № 402.

Зі змісту пункту 6.1 глави 6 розділу II Положення № 402 слідує, що направлення на медичний огляд проводиться: а) військовослужбовців строкової служби: командирами військових частин, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комісарами, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, а осіб, які перебувають на обстеженні та лікуванні у цивільному лікувально-профілактичному закладі психіатричного профілю, крім того, - головними лікарями цих закладів; б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Додатком 5 до Положення № 402 визначено форму довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та зі змісту якої слідує, що саме на підставі наказу командира (начальника) військової частини та за його підписом така довідка видається.

При вирішенні даного спору суд враховує, що звернення позивача та його представника до відповідача зводяться виключно щодо необхідності отримання інформації стосовно обставин отримання поранення та розладів здоров`я, підтвердження факту взяття безпосередньої участі у бойових діях та документального підтвердження часу перебування в зоні бойових дій з метою отримання додаткової винагороди.

У спірних випадках для встановлення остаточного діагнозу і причинного зв`язку профзахворювання з впливом умов служби Центральна ВЛК вирішує питання подальшого обстеження та медичного огляду військовослужбовців згідно з законодавством України.

Командир військової частини, отримавши повідомлення за формою ПЗВ-2, призначає розслідування причин кожного випадку профзахворювання, яке проводиться протягом десяти робочих днів.

За приписами пункту 6 Розділу VІ Інструкції № 332 командир військової частини, отримавши повідомлення за формою ПЗВ-2, призначає розслідування причин кожного випадку профзахворювання, яке проводиться протягом десяти робочих днів. Розслідування профзахворювання проводиться комісією з розслідування причин профзахворювання у складі голови комісії - представника регіонального санітарно-епідеміологічного управління (за згодою) та її членів - представників командування військової частини, відповідних служб військової частини (за потреби), військово-медичної служби.

Також суд звертає увагу, що комісія з розслідування причин профзахворювання проводить оцінку відповідності умов служби хворого військовослужбовця вимогам санітарних норм за матеріалами раніше проведених обстежень і досліджень робочих (службових) місць, вивчає приписи регіональних санітарно-епідеміологічних управлінь, отримує письмові пояснення командирів і військовослужбовців з питань, що пов`язані з розслідуванням причин виникнення профзахворювання.

У випадку втрати військовослужбовцем працездатності внаслідок хронічного профзахворювання командир військової частини направляє хворого військовослужбовця для проходження ВЛК щодо розгляду питання про його придатність до подальшого проходження військової служби.

У справі відсутні докази того, що ВЛК або відповідач під час оформлення висновку, проводили дослідження того, чи захворювання, яке виявили у позивача, виникло до проходження ним військової служби та чи у період такої служби воно не прогресувало і не розвивалось, відтак не досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 року у справі № 806/526/16 щодо аналогічних правовідносин зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не повинен надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів - членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

У той же час, з огляду на наявність у відповідача визначених законом повноважень щодо всебічного дослідження відповідних спірних питань, з урахуванням прохання військовослужбовця, суд приходить до висновку про те, що суб`єкт влади не вжив можливих і достатніх заходів з метою об`єктивного вирішення питання.

Враховуючи те, що до повноважень відповідача належить проведення службового розслідування за фактом захворювання, травм або каліцтва у військовослужбовців, суд вважає, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо непризначення та непроведення службового розслідування розслідування причин отримання травми.

Щодо вимоги видати довідку за формою визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, зареєстрованого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, то вони не підлягають задоволенню, так як відповідно до матеріалів справи, відповідач ніяких дій щодо виготовлення довідки на підставі акту службового розслідування не вчиняв, а тому і відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

При цьому суд звертає увагу, що обов`язок відповідача видати позивачу довідку певної форми залежить від встановлених службовим розслідуванням обставин отримання травми.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно, підстав для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, немає.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000, 00 (дванадцять тисяч) грн.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд встановив, що для надання правничої допомоги та представництва своїх інтересів позивач як Клієнт уклав договір з адвокатом Літвіновим Ігорем Миколайовичем.

Відповідно до п 3.1 зазначеного договору при встановленні розміру гонорару Сторонами враховано обставини порушень прав та законних інтересів Клієнта, фінансовий стан Клієнта, внаслідок чого Клієнт сплачує гонорар та відшкодовує фактичні видатки, пов`язані з виконанням доручення; виконання обов`язків згідно умов пункту 1.1. цього Договору. Розмір гонорару визначається Додатковою угодою до даного Договору, яка є невід`ємною його частиною.

Згідно із Додатковою угодою № 1 від 2 жовтня 2024 р. до договору про надання аданн правової допомоги № 02/10/24-01 від 02.10.2024 р., укладеного між позивачем, як Клієнтом, та адвокатом Літвіновим Ігорем Миколайовичем, у відповідності до п. 3.1 Договору про надання правової допомоги Сторони прийшли до згоди, що вид та вартість правової допомоги становить: надання правової інформації, консультацій роз`яснень з правових питань (консультування Клієнта щодо питань пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги у випадку встановлення інвалідності), а також консультативний супровід у справі до часу дії договору, ознайомлення з матеріалами справи (документами), що надають право Клієнту на отримання виплати ОГД, підготовка адміністративного позову вінтересах Клієнта щодо визнання бездіяльності командуванням військової частини НОМЕР_1 протиправною та зобов`язання вчинити дії, посвідчення копій документів, як додаток до адміністративного позову, підготовка заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, направлення адміністративного позову до суду.

- Консультування Клієнта щодо питань пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги випадку встановлення інвалідності 1000 грн.

- Ознайомлення з матеріалами справи (документами), що надають право Клієнту на отримання виплати ОГД - 1000 грн.

- Підготовка адміністративного позову в інтересах Клієнта щодо визнання бездіяльності командуванням військової частини НОМЕР_1 протиправною та зобов`язання вчинити дії - 8000 грн.

- Посвідчення копій документів, як додаток до адміністративного позову - 500 грн.

- Підготовка заяви про відшкодування витрат на правову допомогу - 1000 грн.

- Направлення адміністративного позову до суду - 500 грн.

Загальна вартість правової допомоги становить 12 000 грн. (дванадцять тисяч гривень).

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 9 жовтня 2024 р. до договору про надання правової допомоги № 02/10/24-01 від 02.10.2024 р. та додаткової угоди № 1 від 02.10.2024 р., складеного між позивачем, як Замовником, та Адвокатом, як Виконавцем, про наступне, зокрема:

- Замовник приймає, а Виконавець передає наступні послуги: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань (консультування Клієнта щодо питань пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги у випадку встановлення інвалідності), а також консультативний супровід у справі до часу дії договору, ознайомлення з матеріалами справи (документами), що надають право Клієнту на отримання виплати ОГД, підготовка адміністративного позову в інтересах Клієнта щодо визнання бездіяльності командуванням військової частини НОМЕР_1 протиправною та зобов`язання вчинити дії, посвідчення копій документів, як додаток до адміністративного позову, підготовка заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, направлення адміністративного позову до суду.

- Вартість правової допомоги та робочий час витрачений Адвокатом-Виконавцем на правову допомогу: консультування Клієнта щодо питань пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги випадку встановлення інвалідності 1000 грн. (4 робочі години, вартість однієї години 250 грн.); ознайомлення з матеріалами справи (документами), що надають право Клієнту на отримання виплати ОГД - 1000 грн. (незалежно від витрачено часу); підготовка адміністративного позову в інтересах Клієнта щодо визнання бездіяльності командуванням військової частини НОМЕР_1 протиправною та зобов`язання вчинити дії - 8000 грн. (32 робочі години, вартість однієї години 250 грн.); посвідчення копій документів, як додаток до адміністративного позову - 500 грн. (незалежно від витрачено часу); підготовка заяви про відшкодування витрат на правову допомогу - 1000 грн. (4 робочі години, вартість однієї години 250 грн.); направлення адміністративного позову до суду - 500 грн. (незалежно від витрачено часу).

- Загальна вартість правової допомоги становить 12 000 грн. (дванадцять тисяч гривень).

У відповідності з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На підставі викладеного, суд вважає, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 12 000, 00 грн. не є співмірним із складністю справи і наданими адвокатом послугами.

Суд також враховує, що стягнення витрат у заявленому розмірі становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат, у зв`язку із чим суд вважає, що обґрунтованим та розумним розміром витрат за надання правової допомоги у цій справі є сума 4 000, 00 грн., оскільки такий розмір гонорару є співмірним, зважаючи на висновок суду про часткове задоволення суду, складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час.

На підставі викладеного, враховуючи досліджені докази, вимоги чинного процесуального законодавства щодо справедливого вирішення спорів та дотримання принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру судових витрат.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 161,245, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати противоправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо непризначення та непроведення службового розслідування, з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ,), отриманої 17.08.2023 року;

3.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) провести службове розслідування з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ,), отриманої 17.08.2023 року.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ,) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі),00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО