Справа № 460/412/25
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2025 року м. Рівне №460/412/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
доМіністерства оборони України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач), ОСОБА_1 в інтересах дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі - позивач 1), ОСОБА_5 (далі - позивач 2) до Міністерства оборони України (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - третя особа на стороні відповідача) про визнання бездіяльності протиправною щодо вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги після загибелі військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_6 ; визнання протиправним та скасування рішення, оформлене пунктом 15 Протоколу № 32/в від 25.10.2024 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги; зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_6 в рівних частках дружині, дітям, батьку і матері.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що 22.03.2024 поблизу н.п. Колодязне Харківської області під час авіаційного удару, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій загинув ОСОБА_6 , командир мостової роти, призваний на службу за мобілізацією. Позивачі звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою та необхідними документами щодо виплати їм одноразової грошової допомоги, на підставі ст. 16 Закону України «Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який передав відповідні матеріали до Міністерства оборони України для прийняття рішення. Проте, з листа відповідача стало відомо, що згідно з протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, №32/в від 25.10.2024, комісія відмовила у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, на підстав ст. 16-4 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння. З підстав наведених у позові, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву. В обґрунтування якого зазначив, що згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №144 від 15.05.2024 ОСОБА_6 загинув внаслідок авіаційного удару. Смерть пов`язана з захистом Батьківщини. Проте, згідно довідки Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи за № 02-06/872 від 19.04.2024 в результаті проведення судово-токсикологічної експертизи був виявлений етиловий спирт у кількості 0,90%. Статтею 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння. З підстав наведених у відзиві, просив суд відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог.

Ухвалою суду від 17.02.2025 клопотання Міністерства оборони України про залучення до участі у справі третьої особи задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено ІНФОРМАЦІЯ_3 5-денний строк з дня отримання цієї ухвали для подання письмових пояснень з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову.

У строк встановлений ухвалою суду від 17.02.2025 третя особа на стороні відповідача пояснення щодо предмета позову до суду не подала.

Оскільки, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно сповіщення сім`ї № 15/3 від 23.03.2024 капітан ОСОБА_6 , командир мостової роти, призваний на службу за мобілізацією 04.03.2022 року, загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 поблизу н. п. Колодязне Харківської області під час авіаційного удару зі сторони збройних сил російської федерації, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть, виданого Харківським обласним бюро судово-медичної експертизи № 12-19-297ч-24 від 23.03.2024, причиною смерті ОСОБА_6 є вибухова травма.

20.04.2024 наказом № 167 "Про результати розслідування по факту загибелі 22.03.2024 року приданих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , та поранення 22.03.2024 року придатних військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 до зведеного загону військової частини НОМЕР_2 " службове розслідування завершене. Капітана ОСОБА_6 , командира мостової роти військової частини НОМЕР_1 визнано таким, що загинув в зоні проведення бойових дій 22.03.2024 внаслідок авіаційного удару керованої авіаційної бомби ворога, під час виконання бойового завдання щодо підвищення спроможностей щодо обладнання (дообладнання) опорних пунктів на визначених рубежах Збройних Сил України.

В Акті службового розслідування зафіксовано, що в ході проведення розслідування було встановлено, що 22.03.2024 близько 10 години 50 хвилин під час здачі взводного опорного пункту в районі АДРЕСА_1 військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 потрапили під авіаційний удар керованої авіаційної бомби ворога. Внаслідок чого троє військовослужбовців, серед яких був ОСОБА_6 , отримали поранення не сумісні з життям. Комісія вважає, що смерть ОСОБА_6 пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини.

Згідно з Витягу з протоколу № 3128 від 02.09.2024 засідання штатної військово- лікарської комісії, причина смерті ОСОБА_6 - "Травма та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини".

Відповідно до службової характеристики командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024, за період служби ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони, порушень військової дисципліни не допускав, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

За період проходження служби відзначений почесним нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України «Сталевий хрест», відповідно до наказу від 25.10.2022 № 1503 та нагороджений ОСОБА_7 ступеня (посмертно), відповідно до Указу Президента України від 05.07.2024 № 455 Серія ОК № 109698.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.10.2024 № 32/в, комісія розглянувши подані документи, дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги:

"Відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168:

15. ОСОБА_4 , 1967 р.н., ОСОБА_5 , 1971 р.н., ОСОБА_1 , 1992 р.н. (яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 , 2020 р.н. та ОСОБА_2 , 2023 р.н.), - батька, матері та дружини в своїх інтересах та інтересах малолітніх сина і дочки загиблого ІНФОРМАЦІЯ_4 у період дії воєнного стану капітана ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 28.03.2024 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 29.08.2024 № 321/К/9182, які звернулись із заявами про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 144 від 15.05.2024 ОСОБА_8 загинув внаслідок авіаційного удару. Смерть пов`язана з захистом Батьківщини.

Згідно довідки Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи за № 02-06/872 від 19.04.2024 в результаті проведення судово-токсикологічної експертизи трупа гр. ОСОБА_6 був виявлений етиловий спирт у кількості 0,90 % (висновок експерта № 16/1255-C/24 від 05.04.2024).

Статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є адміністративним правопорушенням.

Статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння."

Позивачі не погодившись із рішенням Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги звернулися до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, відповідними указами, затвердженими законами України, дія воєнного стану продовжувалася та діє на теперішній час.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі

Відповідно до ст.2 Закону №2011-XII, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Статтею 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) встановлено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Згідно зі статтею 41 цього Закону виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Пунктом першим статті 16 Закону № 2232-XII встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно зі статтею 16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Отже, батьки, дружина і неповнолітні діти мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця.

Відповідно до статті 16-4 Закону №2011-XII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Таким чином, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця внаслідок вчинення ним дій, що передбачені статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», така одноразова допомога не призначається і не виплачується, зокрема у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного/ наркотичного сп`яніння на час загибелі (смерті) не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 813/4502/17, від 12.11.2020 у справі №186/1129/16-а, від 29.06.2022 у справі № 640/6477/19 тощо.

Отже, визначальним при вирішенні питання щодо наявності права членів сім`ї на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, є не сам стан алкогольного сп`яніння військовослужбовця, а наявність причинно-наслідкового зв`язку між вживанням алкогольних напоїв та смертю військовослужбовця.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що службовим розслідуванням за результатами, якого складено висновок, яким встановлено відсутність ознак протиправної поведінки в діянні військовослужбовця, капітана ОСОБА_6 , командира мостової роти військової частини НОМЕР_1 та встановлено, що загибель пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини.

Суд зауважує, що актом службового розслідування встановлено, що 22.03.2024 близько 10 години 50 хвилин під час здачі взводного опорного пункту в районі АДРЕСА_1 військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 потрапили під авіаційний удар керованої авіаційної бомби ворога. Внаслідок чого троє військовослужбовців, серед яких був ОСОБА_6 , отримали поранення не сумісні з життям. Комісія вважає, що смерть ОСОБА_6 пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини.

Отже, вказаним актом службового розслідування, встановленні обставини, які спричинили смерть капітана ОСОБА_6 , які не пов`язанні із станом алкогольного сп`яніння військовослужбовця чи його наслідками, що свідчить про протиправність висновків відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Відтак, суд констатує, що смерть ОСОБА_6 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Зокрема, у вказаному акті не відображено та не вказано, що ОСОБА_6 вчинив будь-які дії у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння та дії, які вказували б на вчинення останнім злочину чи адміністративного правопорушення.

Отже, в ході спеціального розслідування встановлено, що загибель капітана ОСОБА_6 пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини та не являється наслідком дій, які містять ознаки адміністративного правопорушення, скоєних у стані алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач не надав суду жодного доказу, про наявність причинно-наслідкового зв`язку між вживанням алкогольних напоїв та смертю військовослужбовця.

З вищевикладеного слідує, що відсутні підстави, які встановлені статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», для відмови позивачам у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю (смертю) її ОСОБА_6 .

Тобто позивачі мають право на отримання відповідної грошової допомоги.

Протилежного до матеріалів справи не надано та судом не здобуто.

Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Абзацом першим пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з частиною дев`ятою статті 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку № 975 визначено, що він визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов' язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

Відповідно до абзацу першого пункту 10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (далі Порядок № 975), члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі уповноважений орган).

Пунктом 13 Порядку № 975 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Алгоритм опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Силу України в період дії воєнного стану визначений Порядком і умовами призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністра оборони України від 25.01.2023 № 45, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 176/39232 (далі Порядок № 45).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 45 члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2.

Районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням (абзац перший пункту 4.2 Порядку № 45).

Згідно з абзацом третім пункту 4.3 Порядку № 45 результати опрацювання документів обласним (Київським міським) ТЦКСП зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (через Управління соціальної підтримки).

Відповідно до абзаців третього і четвертого пункту 4.4 Порядку № 45 після отримання підтвердження Кадрового центру Збройних Сил України щодо віднесення загиблого військовослужбовця до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення доводить до обласних (Київського міського) ТЦКСП результати попереднього опрацювання документів для їх перевірки щодо відповідності чинному законодавству та впродовж 3-х робочих днів опрацьовує отримані від них пропозиції.

У подальшому документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони.

Згідно з пунктом 4.5 Порядку № 45 після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_6 для інформування обласних (Київського міського, районних, міських) ТЦКСП, та, у разі її призначення, готує проєкти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного (Київського міського) ТЦКСП.

Виплата ОГД здійснюється обласним (Київським міським) ТЦКСП на підставі наказу (додаток 7) не пізніше 5 робочих днів з дня відкриття асигнувань шляхом перерахування коштів на рахунок в установі банку державного сектору, зазначений отримувачем допомоги у своїй заяві (пункт 4.8 Порядку № 45).

Таким чином, до повноважень, у тому числі: Міністерства оборони України, як головного розпорядника бюджетних коштів, належить прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання.

Відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (пункт 64 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 (заява №40450/04).

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (пункт 95 рішення ЄСПЛ у справі «Аксой проти Туреччини» від 18.12.1996 (заява № 21987/93).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (пункт 101 рішення ЄСПЛ у справі «Джорджевич проти Хорватії» від 24.07.2012 (заява № 41526/10); пункти 36-40 рішення ЄСПЛ у справі «Ван Остервійк проти Бельгії» від 06.11.1980 (заява № 7654/76). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 №13-рп/2011).

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Отже, рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачів, шляхом визнання дій протиправними щодо вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги після загибелі військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_6 та визнання протиправним та скасування рішення, оформленого пунктом 15 Протоколу № 32/в від 25.10.2024 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги на підставі, якого їм було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги.

Щодо іншої частини позовних вимог, слід вказати про таке.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, враховуючи положення ч.2 ст. 9 КАС України, в частині зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю ОСОБА_6 .

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З наведеного вище можна дійти висновку, що у випадку, коли суб`єкт владних повноважень наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Таким чином, враховуючи наведене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 808,20грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії комісії Міністерство оборони України щодо вирішення питання про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги після загибелі військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_6 .

Визнати протиправним та скасування рішення, оформлене пунктом 15 Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.10.2024 № 32/в, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяви з доданими документами ОСОБА_1 (яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_6 , з урахуванням правових висновків наведених у рішенні суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 808,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 26 лютого 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Позивач - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Позивач - ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Відповідач - Міністерство оборони України (просп. Повітряних Сил України, 6,м. Київ,03168, ЄДРПОУ/РНОКПП 00034022)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ).

Суддя Д.П. Зозуля