Справа № 420/18845/24
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши у письмовому спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, вирішив адміністративний позов задовольнити частково.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивачки, ОСОБА_1 , до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, у якій позивачка просить суд:

(1).Визнати портиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №52 від 20.05.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

(2).Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу роботи періоди навчання з 01.09.1981 по 21.07.1982 рік в Вілейському технічному училищі №124 приладобудування, період роботи на Вілейському заводі Зеніт на посаді фрезерувальника ІІ розряду у період з 22.07.1982 по 13.07.1983 рік, період роботи в КЛПУ Донецький обласний госпіталь для ветеранів війни м.Мар`їнки з 01.11.1995 по 18.11.2015 рік.

(3).Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 13.05.2024 року.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивачки

Позивачка стверджує, що у зв`язку із досягнення пенсійного віку звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії, проте у зв`язку із відсутністю трудової книжки, яку вона втратила через окупацію міста Мар`їнки, вона вимушена доводити свій трудовий стаж іншими засобами. При цьому, своє навчання в Вілейському технічному училищі приладобудування, працю на Вілейському заводі Зеніт, вона підтверджувала відповідними довідками, які відповідач не взяв до уваги. Робота в КЛПУ Донецький обласний госпіталь для ветеранів війни м.Мар`янки з 01.11.1995 по 18.11.2015 підтверджується показаннями двох свідків, які працювали разом із нею в госпіталі.

Позивачка вважає, що її право на соціальний захист порушено, спірні періоди відповідач повинен зарахувати до її трудового стажу, а оскаржуване рішення має бути скасоване. З метою поновлення її законного права на пенсію за віком відповідач зобов`язаний призначити ій пенсію за віком.

(б) Позиція відповідача

Відповідач подав відзив на позов, в якому заперечував проти позовних вимог.

В обґрунтування заперечень зазначив, що у позивачки недостаній трудовий стаж на момент її звернення для отримання пенсії за віком. На підтвердження необхідного стажу у позивачки були відсутніми трудова книжка та відповідні належні підтверджуючі трудовий стаж додаткові документи.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

24.06.2024 суд ухвалив відкрити спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників.

10.02.2025 у зв`язку з надходженням клопотання від позивачки про виклик свідків суд ухвалив розглядати справу за участі сторін та призначив судове засідання, викликав свідків в суд.

20.02.2025, заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, суд ухвалив за згодою позивачки, (відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи та дату судового засідання) продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

IV. Обставини, встановлені судом

Позивачка (відповідно до свідоцтва про шлюб дівоче прізвище ОСОБА_2 ) є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 30.03.2022 №5105-.

Трудова книжка позивачки була втрачена через окупацію м.Мар`їнки російською федерацією.

13.05.2024 позивачка у віці 63 років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком.

20.05.2024 відповідач прийняв рішення №552, яким відмовив у призначенні пенсії за віком. З огляду на спірне рішення відповідач зарахував позивачці до трудового стажу період догляду за дітьми до сповнення 3-х річного віку, а також дані трудового стажу, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка форми ОК-5), а саме 25 років 9 місяців 28 днів. Інші періоди не зараховані у зв`язку з відсутністю документа про стаж заявниці.

Позивачка надала відповідачу на розгляд довідку №390 від 27.12.2023 , із змісту якої випливає, що позивачка ОСОБА_3 дійсно навчалася в Вілейському технічному училищі №124 приладобудування з 01.09.1981 по 21.07.1982 рік. Довідку про період роботи №354 від 18.12.2023 відповідно до якої позивачка працювала на Вілейському заводі Зеніт на посаді фрезерувальника ІІ розряду у період з 22.07.1982 по 13.07.1983 рік.

Згідно з листом №34/01-32 від 04.06.2024 КЛПУ Донецький обласний госпіталь для ветеранів війни м.Мар`їнки не здійснює діяльність, керівництво відсутнє, документи втрачені. До державного архіву Донецької області документи щодо господарської діяльності не передавалися, тому надати підтвердження стажу роботи в період з 01.11.1995 по 18.11.2015 у госпіталі неможливо.

Відповідно до архівної довідки Вілейського державного професійно-технічного коледжу (Республіка Білорусь) від 27.12.2023 №390 позивачка (дівчое прізвище -І вашкова) навчалася у Вілейському технічному училищі №124 приладобудування (неодноразово переіменований, а з 01.10.2003 наказом №130 - у Вілейський державний професійно-технічний коледж) з 01.09.1981 по 21.07.1982 рік .

Згідно з довідкою Міністерства промисловості Республіки Білорусь, холдинг БелоМо, ВАТ Зеніт-БелоМо №335 від 18.12.2023 Вілейський завод Зеніт з 13.09.2000 року переіменований в оптико-механічне республіканське унітарне підприємство Зеніт. З 23.01.2009 оптико-механічне республіканське унітарне підприємство Зеніт реорганізоване у ВАТ Зеніт-БелоМо.

Довідкою Міністерства промисловості Республіки Білорусь , холдинг БелоМо, ВАТ Зеніт-БелоМо від 18.12.2023 №354 підтверджений період роботи позивачки на Вілейському заводі Зеніт фрезерувальницею третього розряду з 22.07.1982 по 13.07.1983.

На судовому засіданні свідки ОСОБА_4 (працював на посаді Головного лікаря КЛПУ Донецький обласний госпіталь для ветеранів війни м.Мар`янки з 10.05.1995 по листопад 2015 року ), ОСОБА_5 (зав. складом КЛПУ Донецький обласний госпіталь протягом 1995-2015 років) підтвердили період роботи позивачки з 01.11.1995 по 18.11.2015 в КЛПУ Донецький обласний госпіталь на посаді сестри-господарки в неврологічному відділенні.

Свідок ОСОБА_4 надав в судовому засіданні трудову книжку на підтвердження стажу своєї роботи, копії сторінок якої суд долучив до матеріалів справи. Свідок ОСОБА_5 свідчила про те, що вона є внутрішньо переміщеною особою, її трудова книжка була втрачена під час влучання бойового заряду в її будинок по АДРЕСА_1 .

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до часткового задоволення.

Згідно ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

В статті 26 Закону №1058-IV вказано у 2024 році мають право на призначення пенсії за віком особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 31 року.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку №637 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Звертаючись до фактів цієї справи, позивачка на підтвердження спірного періоду роботи надала відповідачу на розгляд архівну довідку Вілейського державного професійно-технічного коледжу (Республіка Білорусь) №390 від 27.12.2023 , із змісту якої випливає, що позивачка ОСОБА_3 дійсно навчалася в Вілейському технічному училищі №124 приладобудування з 01.09.1981 по 21.07.1982 рік. також позивачка надала довідку Міністерства промисловості Республіки Білорусь, холдинг БелоМо, ВАТ Зеніт-БелоМо №354 від 18.12.2023 відповідно до якої позивачка працювала на Вілейському заводі Зеніт на посаді фрезерувальниці ІІ розряду у період з 22.07.1982 по 13.07.1983 рік.

На судовому засіданні свідки, які працювали у спірний період разом з позивачкою в КЛПУ Донецький обласний госпіталь, підтвердили її стаж роботи в госпіталі з 01.11.1995 по 18.11.2015 рік.

Таким чином, суд вважає підтвердженим трудовий стаж позивачки у спірні періоди.

Суд встановив, що в прохальні частині позову позивачка просить, в тому числі, зарахувати до її загального страхового стажу періоди роботи в КЛПУ «Донецький обласний госпіталь для ветеранів війни м. Мар`їнки» з 01.11.1995 по 18.11.2015.

При цьому, відповідно до відзиву на позовну заяву та наявного в матеріалах справи розрахунку РС-право суд встановив, що спірний період роботи позивачки з 01.01.1999 по 18.11.2015 відповідач зарахував до її страхового стажу згідно з даними у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування (форма ОК-5).

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, спірними в рамках розгляду вказаної справи є періоди роботи позивачки в КЛПУ «Донецький обласний госпіталь для ветеранів війни м. Мар`їнки» з 01.11.1995 по 31.12.1998.

Стаття 16 ЗУ Про адміністративну процедуру визначає обов`язок адміністративного органу встановлювати обставини, що мають значення для вирішення справи, і за необхідності збирати для цього документи та інші докази з власної ініціативи, враховуючи принцип офіційності.

Стаття 53 Закону України Про адміністративну процедуру визначає перелік засобів доказування, що можуть використовуватися в адміністративному провадженні серед яких можуть бути пояснення свідків.

Пункт 2 Порядку № 637 визначає, що у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного

фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 17 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з п. 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Натомість при розгляді заяви позивачки відповідач не запропонував їй підтвердити стаж роботи шляхом допиту свідків, чим порушив, на думку суду, принцип офіційності. При цьому відповідач не врахував обставини окупації території України, де здійснювала свою трудову діяльність позивачка, що стало причиною втрати трудової книжки та неможливості отримання архівних даних щодо стажу роботи. Також відповідач не врахував довідки про навчання та роботу позивачки на заводі Зеніт, які вона додавала до заяви про призначення пенсії. Таким чином, суд вважає рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії необґрунтованим, прийнятим без урахування усіх необхідних обставин, відтак -протиправним та таким, що належить до скасування.

Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позовну вимогу про зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди до загального стажу роботи.

Щодо позовної вимоги з приводу призначення позивачці пенсії за віком з 13.05.2024, то суд зазначає, що відповідач наразі не реалізував свої повноваження щодо зарахування спірних періодів роботи позивачки до її страхового стажу, а тому позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити позивачці пенсію за віком не належить до задоволення у зв`язку з передчасністю її заявлення.

З урахуванням зазначеного, заявлені позовні вимоги належать до часткового задоволення.

VI. Судові витрати

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати портиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №52 від 20.05.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу роботи періоди навчання з 01.09.1981 по 21.07.1982 рік в Вілейському технічному училищі №124 приладобудування, період роботи на Вілейському заводі Зеніт на посаді фрезерувальника ІІ розряду у період з 22.07.1982 по 13.07.1983 рік, період роботи в КЛПУ Донецький обласний госпіталь для ветеранів війни м.Мар`їнки з 01.11.1995 по 31.12.1998 рік.

4.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.05.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

5.У задоволенні решти вимог - відмовити.

6.Стягнути з ГУ ПФУ в Івано-Франківській області (, адреса: м.Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців,15) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять), 20 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО