Справа № 280/366/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 280/366/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №7" Запорізької міської ради

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.10.2024 року (головуючий суддя Сіпака А.В.)

в адміністративній справі №280/366/21 за позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області до відповідача Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №7" Запорізької міської ради про застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, звернувся 18.01.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №7" Запорізької міської ради, в якому просив:

-застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі та приміщень Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня №7 Запорізької міської ради, розташованої за адресою: 691 18, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Привокзальна, буд.9, шляхом зобов`язання Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня № 7 Запорізької міської ради повністю зупинити експлуатацію будівлі та приміщень за вказаною адресою, окрім робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень, що повинно бути встановлено на підставі перевірки Головного управління ДСНС України у Запорізькій області.

В обґрунтування позову зазначено, що проведеною позаплановою перевіркою встановлено, що об`єкт відповідача - приміщення Комунальної установи «Запорізький обласний художній музей» Запорізької обласної ради за адресою: м.Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 76-Б експлуатується з порушенням норм пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей. За результатами перевірки складено акт № 663 від 04.12.2018 року. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду (ч.7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"). Просить суд застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі та приміщень Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня №7 Запорізької міської ради та задовольнити заявлені позовні вимоги. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення у справі №908/2489/18 (а.с. 44 т.1).

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.07.2021 року провадження у справі поновлено (а.с. 120 т.1).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.10.2024 року позов задоволено.

Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі та приміщень Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня №7 Запорізької міської ради, розташованої за адресою: 691 18, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Привокзальна, буд. 9, шляхом зобов`язання Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня № 7 Запорізької міської ради повністю зупинити експлуатацію будівлі та приміщень за вказаною адресою, окрім робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень, що повинно бути встановлено на підставі перевірки Головного управління ДСНС України у Запорізькій області.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що станом на дату прийняття рішення у справі відповідачем не надано доказів усунення порушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що судом не було надана належна правова оцінка тому, що відповідачем вимоги припису виконані, що в свою чергу, також призвело до винесення незаконного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що апелянт вказує, що більшість порушень виконано, однак з таким твердженням позивач не погоджується. Посилається на те, що відсутність порушень має бути доведена актом перевірки стану усунення порушень, однак такого акту немає.

Також матеріали справи містять відповідь на відзив, що подана відповідачем. В відповіді зазначено, що повне зупинення роботи медичного закладу є злочинним, оскільки медичний заклад надає цілодобову медичну допомогу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що Запорізьким міськрайонним управлінням Головного управління ДСНС України у Запорізькій області в період з 05.10.2020 по 09.10.2020 року проведено позапланову перевірку Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №7» Запорізької міської ради.

За наслідками перевірки складено акт №719 від 09.10.2020 року.

В ході перевірки позивачем встановлено, що об`єкт відповідача, експлуатується з порушенням норм пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Позивач вважає, що наявні підстави для застосовано до відповідача заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі та приміщень Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня №7 Запорізької міської ради.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Кодексу цивільного захисту України.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Законом, який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) є Закон України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності».

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що виключно законами встановлюються:

органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;

види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю);

повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг;

вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;

спосіб здійснення державного нагляду (контролю);

санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Згідно частини 1 статті 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема:

11) складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень;

12) звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Зміст вказаної норми дає підстави для висновку, що право на звернення до суду виникає у органу державного нагляду на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, та за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

При цьому, виходячи із системного аналізу положень Кодексу цивільного захисту України та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи ДСНС мають право звертатися до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.

У разі якщо такі порушення не створюють загрозу життю та здоров`ю людей, орган ДСНС зобов`язаний скласти припис за допомогою якого зобов`язати підконтрольний об`єкт усунути виявлені порушення та застосувати штрафні санкції у разі невиконання у встановлені строки припису, що не потребує зупинення виробництва та відповідно звернення до адміністративного суду.

Матеріалами справи підтверджується, що Запорізьким міськрайонним управлінням Головного управління ДСНС України у Запорізькій області в період з 05.10.2020 по 09.10.2020 року проведено позапланову перевірку Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №7» Запорізької міської ради.

За наслідками перевірки складено акт № 719 від 09.10.2020 року.

В ході перевірки позивачем встановлено, що об`єкт відповідача, експлуатується з порушенням норм пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

Не обладнано будівлі та приміщення закладу системою протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (системою пожежної сигналізації та керування евакуювання людей) в супереч вимогам пункту 8.1 таблиці А.1 додатку А (обов`язковий), пункту 10.2 таблиці Б.1 додатку Б ( обов`язковий) ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Відповідно до вимог пункту 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014, зареєстрованих у Мін`юсті України 05.03.2015 р. за N252/26697, будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Відсутність системи протипожежного захисту (пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу) не дає можливості виявлення загорання, минаючи людський фактор, на його ранній стадії та сповіщення працюючого персоналу і підрозділів оперативно-рятувальної служби про загорання.

У такому випадку суттєво збільшується час розвитку пожежі до моменту її виявлення, що створює загрозу для здоров`я і життя людей.

Допускається опорядження (облицювання) стін на шляхах евакуації лікарні матеріалами з не визначеними показниками пожежної небезпеки: горючістю, займистістю димоутворювальною здатністю та токсичністю відповідно вимогам пункту 7.3.3 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва».

Відповідно до вимог пункту 2.17 глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014, зареєстрований у Мін`юсті України 05.03.2015 р. за N252/26697 у приміщеннях громадського призначення (крім приміщень, розташованих у будинках V ступеня вогнестійкості), в яких можливе перебування 50 та більше осіб, опорядження (облицювання) стін та стель забороняється з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж Г2. В2, Д2, Т2.

Відповідно до вимог пункту 2.23 глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014, зареєстрований у Мін`юсті України 05.03.2015р. за №252/26697, забороняється зменшувати кількість та розміри евакуаційних виходів з будівель і приміщень, класи вогнестійкості несучих та огороджувальних конструкцій, застосовувати будівельні матеріали з вищими показниками пожежної небезпеки, змінювати інженерні та планувальні рішення й умови освітлення згідно з нормованою вимогою.

Для недопущення швидкого поширення полум`я та сильного димоутворювання при пожежі, що може нанести шкоду здоров`ю та загрозу життю людини, матеріали повинні бути помірно небезпечними щодо токсичності продуктів горіння, мати помірну димоутворювальну здатність та відповідати матеріалами груп Г2, В2, Д2, Т2.

У разі виникнення пожежі і горіння даних будівельних матеріалів з невизначеними показниками виникає загроза для здоров`я і життя людей.

Застосування будівельних матеріалів з вищими показниками пожежної небезпеки в приміщеннях будівель та споруд на території лікарні сприяє швидкому розповсюдженню вогню, утворенню великої кількості продуктів горіння, підвищенню температури горіння в разі виникнення пожежі, що, в свою чергу, несе загрозу життю та здоров`ю людей.

Система протипожежного водопостачання в підвальному приміщенні (вводи, розподільчі труби) виконано з пластикових труб в супереч вимог пункту 9.3 розділу 9 частини І ДБН 8.2.2-64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація».

Відповідно до вимог пункту 4 розділу 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України до завдання і обов`язків суб`єктів господарювання відноситься організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання, відповідно до вимог пункту 3 розділу VI «Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України» затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 15.08.2016 № 974 зареєстрованих у Мін`юсті України 08.09.2016р. за №1229/29359, мережа внутрішнього протипожежного водопроводу повинна відповідати вимогам ДБН В.2.5-64:2012 Внутрішній водопровід та каналізація" та підпункту 2.2 пункту 2 розділу V Правил пожежної безпеки.

Виконання внутрішнього протипожежного водопроводу з пластикових труб може привести до неможливості використання води через руйнування або пошкодження пластикового матеріалу труби при виникненні пожежі, що може призвести до розповсюдження вогню на значну площу, а також розповсюдження продуктів горіння, що несе загрозу для здоров`я та життя людей.

Допускається улаштування та використання в підвальному поверсі лікарні, вхід до якого не ізольованний від загальних евакуаційних сходових кліток, складів горючих матеріалів і майстерні, де використовуються горючі матеріали.

Відповідно до вимог пункту 2.11 глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014, зареєстрованого у Мін`юсті України 05.03.2015 р. за N 252/26697, у підвальних та цокольних поверхах не допускаються:

улаштування вибухопожежонебезпечних приміщень категорій А і Б;

зберігання та застосування ЛЗР, вибухових речовин, балонів з газами, карбіду кальцію та інших речовин і матеріалів, що мають підвищену вибухопожежну небезпеку.

Допускається улаштувати в підвальних та цокольних поверхах склади горючих матеріалів, майстерні, де використовуються горючі матеріали, якщо вхід до них ізольований від загальних евакуаційних сходових кліток

Складування горючих матеріалів у підвальному приміщенні закладу сприяє, у разі виникнення пожежі, швидкому розповсюдженню вогню та продуктів горіння на значну площу, що спричинить значні матеріальні збитки, а також несе загрозу для здоров`я і життя людей.

Електророзетки, вимикачі, перемикачі та інші подібні апарати в приміщеннях лікарні встановлено на горючі основи (конструкції) без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0.01 метра.

Відповідно до вимог пункту 1.17 глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014, зареєстрованих у Мін`юсті України 05.03.2015 р. за N 252/26697, електророзетки, вимикачі, перемикачі, та інші подібні апарати повинні встановлюватися не на горючі основи (конструкції) або з підкладанням під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра.

Встановлення приладів електроживлення (розеток, вимикачів та інших подібних апаратів) на горючі основи сприяє виникненню пожежі та розповсюдженню вогню по горючим матеріалам, яка може виникнути в результаті експлуатації електророзеток, вимикачів та інших подібних апаратів і несе загрозу для здоров`я і життя людей від виниклої пожежі або ураження електричним струмом. При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що наразі відповідачем не усунуто в повному обсязі порушення правил пожежної та техногенної безпеки, що викладені у Акті перевірки № 719 від 09.10.2020, оскільки докази їх виконання на момент розгляду справи судом першої інстанції не надано.

Згідно з п. 4 Розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про пожежну безпеку», забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції вищезазначені порушення правил пожежної та техногенної безпеки, які викладені у акті, складеному за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду № 719 від 09.10.2020, дійсно створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно вимог п. 24 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, надзвичайна ситуація це обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

В силу пункту 25 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

У розділі 6 Класифікатору зазначені коди надзвичайних ситуацій у наслідок пожеж та вибухів.

За визначенням ДСТУ 2272-06 "Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять" небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Згідно з вимогами пункту 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України, пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Таким чином, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі.

Отже, вищезазначені порушення, що виявлено під час перевірки будівель та споруд відповідача були такими, що створювали загрозу життю та/або здоров`ю людей, а відтак і достатніми підставами для застосування до відповідача заходів реагування, саме у вигляді зупинення експлуатації будівель, споруд та приміщень Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №7" Запорізької міської ради.

Встановлене та неусунене порушення, свідчить про високі ризики пожежі та в разі настання техногенної або пожежної події можуть завдати істотну шкоду життю та здоров`ю відвідувачів закладу так і працівників.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що станом на дату прийняття рішення у справі відповідачем не надано доказів усунення порушення. Зокрема, відсутність порушень має бути доведена актом перевірки стану усунення порушень, однак такого акту матеріали справи не містять.

Слід зазначити, що правову позицію щодо наявності акту перевірки стану усунення порушень висловлено Верховним Судом у постанові від 26.02.2020 у справі №826/7073/18.

Крім того Верховний Суд зазначив, що фотокартки не свідчать про фактичне усунення порушень, фотокартки не можливо пов`язати з усуненням виявлених під час перевірки порушень і у своїй сукупності не дають змогу дійти висновку про усунення порушень.

Також Верховний Суд зазначив, що відповідач, згідно частини 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повинен був звернутися з відповідною письмовою заявою до відповідного органу державного нагляду/контролю про здійснення заходу державного нагляду/контролю за його бажанням та для перевірки усунення порушень вимог законодавства виявленої під час перевірки.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В силу частини 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази, що можуть підтвердити відсутність порушень (відсутній акт перевірки стану усунення порушень), то відповідачем не доведено усунення порушень, що були встановлені в ході перевірки.

Правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов.

1. Факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю і здоров`ю людей;

2. звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду;

3. наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень/об`єктів якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.

Вході розгляду справи підтверджено наявність зазначених складових для застосування адміністративним судом заходів реагування.

При цьому надання цілодобової медичної допомоги має бути безпечним та не створювати загрози життю та здоров`ю людей.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача-1.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №7" Запорізької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.10.2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 20.02.2025 та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко