Справа № 560/16651/24
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/16651/24

Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

27 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2024 року позивач, Головне управління ДПС у Хмельницькій області, звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу в сумі 49 132,38 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 кошти у рахунок погашення податкового бору в сумі 49 132 (сорок дев`ять тисяч сто тридцять дві) грн 38 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідач має декілька полісів пенсійного страхування, а тому вирішила скористатися правом на податкову пільгу. 22.05.2024 через електронний кабінет платника податків відповідач подала декларацію про майновий стан і доходи №, у якій помилково вказала суму податку, що підлягає сплаті самостійно.

Апелянт вказує, що про помилковість подачі декларації дізналась лише 19 листопада 2024 року, коли ознайомилась із ухвалою про відкриття провадження у справі №560/16651/24 в електронному кабінеті суду (ЄСІТС).

З огляду на викладене, 20.11.2024 відповідач звернулась до ГУ ДПС у Хмельницькій області із заявою про відкликання декларації про доходи № від 22.05.2024 у зв`язку із помилковістю, а 02.12.2024 через електронний кабінет платника податків відповідач подала уточнену декларацію про доходи, копія якої долучена до матеріалів апеляційної скарги.

Так, апелянт зауважує, що відсутність заборгованості по сплаті податків підтверджується інформацією з електронного кабінету платника податків, а також довідкою про стан розрахунків з державним бюджетом України за 2023 рік.

Враховуючи викладене, на думку відповідача, станом на 2 грудня 2024 року у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову.

Отже, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог.

31.01.2025 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому позивач вказує, що 02.12.2024 відбулось корегування ІКП, у результаті чого податковий борг, що був предметом позовних вимог Головного управління ДПС України в Хмельницькій області до ОСОБА_1 відсутній. 05.12.2024 контролюючий орган надіслав до Хмельницького окружного адміністративного суду заяву про залишення позовної заяви Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу без розгляду, однак 05.12.2024 Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв рішення - задовольнити позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Позивач вказує, що станом на 29.01.2025 податковий борг у сумі 49 132,38 грн., що був предметом позовних вимог по справі №560/16651/24 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу, відсутній.

З огляду на вказане, позивач вказує про наявність підстав для закриття провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 по справі №560/16651/24 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу.

Визначаючись щодо викладеного у відзиві на апеляційну скаргу питання про закриття провадження у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частина 1 статті 319 КАС України встановлює, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Відтак, процесуальним законодавством регламентовано право позивача відмовитися від позову, однак, такі дії позивача не повинні суперечити закону та не повинні порушувати чиї-небудь права, свободи або інтереси.

В свою чергу, зазначаючи про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю податкового боргу ОСОБА_1 , позивач не обґрунтовує та не зазначає норму права, на підставі якої суд апеляційної інстанції має розглянути питання про закриття провадження в даній справі.

Крім того, судом враховано, відповідь на відзив від ОСОБА_1 , в якій апелянт просить суд розглянути апеляційну скаргу і скасувати рішення суду про стягнення податкового боргу з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Як передбачено абз.1 ч.2 ст.167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Отже, надаючи оцінку викладеному, колегія суддів вважає, що зазначене позивачем клопотання є необґрунтованим, а тому підлягає поверненню без розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку, з огляду на те, що за відповідачем обліковується податковий борг в сумі 49 132,38 грн, який виник по:

1. податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на підставі податкової декларації про майновий стан і доходи № від 23.05.2024 за датою нарахування 31.07.2024 у сумі 45 352,97 грн;

2. військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на підставі податкової декларації про майновий стан і доходи № від 23.05.2024 за датою нарахування 31.07.2024 у сумі 3 779,41 грн.

Зазначена заборгованість виникла на підставі самостійно нарахованого платником зобов`язання відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік.

У зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених податкових зобов`язань контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 08.08.2024 № 0-2201, яка була направлена поштою, однак повернута, оскільки «адресат відсутній за вказаною адресою».

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з адміністративним позовом про стягнення податкового боргу.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України позивач надіслав відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 08.08.2024 №0-2201. В свою чергу, податкова вимога відповідачем не оскаржувалася.

Суд вказав, що за відповідачем обліковується податковий борг, що підтверджується: розрахунком суми позовних вимог, інформацією про наявність податкового боргу, корінцем податкової вимоги форми "Ф" від 08.08.2024 №0-2201, податковою декларацією про майновий стан і доходи № від 23.05.2024.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Приписами п. 87.11 ст. 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи, що відповідачем заборгованість в добровільному порядку не сплачена, суд дійшов висновку, що вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області про стягнення з ОСОБА_1 коштів у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 49132,38 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. п. 95.1 - 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Приписи абз. 1 п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України визначають, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 статті 59 ПК України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

При цьому, за правилами п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 42.2 та абзацом 2 пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Аналізуючи викладені вище положення чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що податкова вимога, яка направлена відповідачу на податкову адресу та була повернута контролюючому органу у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, вручена відповідачу належним чином.

Аналогічна висновки щодо належності вручення рішень податкових органів викладені Верховним Судом у постанові від 20.10.2020 у справі № 140/30/20.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що відсутність заборгованості по сплаті податків підтверджується інформацією з електронного кабінету платника податків, а також довідкою про стан розрахунків з державним бюджетом України за 2023 рік.

Досліджуючи матеріали справи в розрізі заявлених доводів апеляційної скарги та долучених відповідачем на підтвердження відсутності податкового боргу документів, колегія суддів зазначає наступне.

Так, зі змісту листа Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 12.12.2024 судом встановлено, що станом на 31.12.2023 згідно інтегрованих карток платника податків ІКС «Податковий блок» у фізичної особи ОСОБА_1 відсутня заборгованість з платежів перед бюджетом, контроль за якими покладено на контролюючий орган. Додатково повідомлено, що згідно інтегрованих карток платника податків ІКС «Податковий блок» у фізичної особи ОСОБА_1 станом на 09.12.2024 у Хмельницькій області відсутня заборгованість з платежів перед бюджетом, контроль за якими покладено на контролюючий орган та наявна заборгованість по земельному податку з фізичних осіб у сумі 53,57 грн у Чернігівській області.

Також, судом апеляційної інстанції враховано, що у відзиві на апеляційну скаргу Головним управління ДПС у Хмельницькій області підтверджується факт корегування ІКП 02.12.2024, у зв`язку з чим станом на вказану дату податковий борг відсутній.

Тобто, надаючи оцінку викладеному, колегія суддів приходить до висновку, що станом на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення, за ОСОБА_1 заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору не обліковується.

Таким чином, з огляду на вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про стягнення з ОСОБА_1 коштів у рахунок погашення податкового бору в сумі 49 132,38 грн, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції не надано оцінку усім обставинам у справі, що мають значення для її вирішення, а тому рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції належить скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних із сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, в сумі 3633,60 грн, сплаченого згідно платіжної інструкції від 18.12.2024 №0.0..1.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Хмельницькій області відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 копійок.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.