Справа № 120/8169/24
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/8169/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Свентух Віталій Михайлович

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

27 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницького міського комунального підприємства "Аварійно-диспетчерська служба" в особі голови комісії з припинення Олійника Альберта Борисовича на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом Вінницького міського комунального підприємства "Аварійно-диспетчерська служба" в особі голови комісії з припинення Олійника Альберта Борисовича до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У червні 2024 року Вінницьке міське комунальне підприємство "Аварійно-диспетчерська служба" в особі голови комісії з припинення Олійника Альберта Борисовича звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, в якому просило:

1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.03.2024;

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.03.2024;

3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.03.2024;

4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.03.2024;

5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.03.2024;

6) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 26.03.2024;

7) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування та нарахування пені за несплату (неперахування), неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску № від 26.03.2024;

8) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України ''Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування'' № від 26.03.2024;

9) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску № від 26.03.2024.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року позов залишено без розгляду.

IІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять достатніх, необхідних та суттєвих доказів для розгляду даної справи по суті. Суд першої інстанції вказав, що ненадання документів, які були витребувані судом, та які мають значення для встановлення всіх обставин у справі, виключає можливість вирішення спору та прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі. Суд першої інстанції зазначив, що позивач не надав витребувані судом докази, необхідні для повного, об`єктивного та всебічного дослідження обставин справи та для справедливого, неупередженого вирішення судом спору, що перешкоджає подальшому розгляду справи, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що позов слід залишити без розгляду відповідно до пункту 9 частини першої статті 240 КАС України.

ІV. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач, посилаючись на норми матеріального та процесуального права, оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду:

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що представником позивача було вжито усіх заходів щодо можливості подання необхідних доказів до суду, та повідомлення суду про розпорядника інформацією та документацією витребовану судом.

Зазначає, що судом не використано можливості самостійного витребування доказів, та вказує на передчасне та безпідставне прийняття позиції відповідача судом по даній справі.

Також зазначає що законодавчо встановлений строк на зберігання первинної бухгалтерської документації становить 1825 днів, тобто 5 років, а тому строк зберігання документації за 2017 рік минув у 2022 році, тому витребування такої документації ймовірно може не надати позитивного результату.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позовної заяви без розгляду. Зазначив, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Частина 4 статті 79 КАС України регламентує, що учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Частиною 9 статті 80 КАС України визначено, що у разі неподання позивачем витребуваних судом доказів без поважних причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно із частинами 1, 2 статті 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Правовою підставою для залишення судом позову без розгляду у такому випадку є сукупність таких умов: ненадання позивачем доказів, які витребував суд; ці докази є необхідними для вирішення спору; докази не надані у встановлений судом строк. При цьому, застосування наслідків, встановлених положеннями пункту 9 частини 1 статті 240 КАС України, можливе лише за умови беззаперечного встановлення та з`ясування судом дня вручення ухвали, якою витребувано докази, що є визначальним для обчислення строку встановленого судом для виконання вимог ухвали.

З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що представником позивача на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 07.11.2024 року повідомлено суд про неможливість виконання ухвали суду про витребування доказів, оскільки вся бухгалтерська та податкова документація передана до Вінницького міського комунального підприємства "Вінницяміськліфт".

В підтвердження таких доводів надано рішення 27 сесії 8 скликання Вінницької міської ради №1311 від 25.11.2022 року "Про затвердження Передавальних актів міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №16" та міського комунального підприємства "Аварійно-диспетчерська служба", передавальний акт, рішення 27 сесії 8 скликання Вінницької міської ради №1312 від 25.11.2022 року "Про правонаступництво Вінницького міського комунального підприємства "Вінницяміськліфт".

Також долучено відповідь на адвокатський запит адвоката Покоєвича А.О. №01-9/430 від 20.11.2024 року яким повідомлено, що згідно рішення Вінницької міської ради №1312 від 25.11.2022 року, Вінницьке міське комунальне підприємство "Вінницяміськліфт" є правонаступником Вінницького міського комунального підприємства "Аварійно-диспетчерська служба". Рішенням Вінницької міської ради №1311 від 25.11.2022 року було затверджено передавальний акт. Згідно з додатком 2 до рішення №1311 від 25.11.2022 року, до правонаступника передається бухгалтерська та податкова документація.

Таким чином, як вірно вказав суд першої інстанції, така обставина не є поважною причиною неподання витребуваних судом доказів, які необхідні для вирішення спору

Колегія суддів зазначає, що у випадку неподання витребуваних судом доказів, поважними підставами для їх не подання є лише обставини, які об`єктивно непереборні, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення дій та підтверджені належними доказами.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для надання суду витребуваних доказів, позивачем суду не наведено.

З матеріалів справи встановлено, що 20.11.2024 року позивач подав до суду першої інстанції заяву із долученням до неї відповіді на адвокатський запит з доданням документів, що не стосуються витребовуваних судом.

Крім того, судова колегія, проаналізувавши зміст поданої представником позивача заяви, вважає, що така не містить аргументів та обґрунтувань, що вказують на поважність неподання витребуваних доказів, а лише зазначено про факт правонаступництва юридичних осіб.

В призмі встановлених обставин справи, судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта про те, що представником позивача було вжито усіх заходів щодо можливості подання необхідних доказів до суду, та повідомлення суду про розпорядника інформацією та документацією витребовану судом, оскільки адвокатський запит також не є свідченням поважних причин неподання витребуваних доказів, так як вона стосується лише документів щодо правонаступництва, та не містить жодної інформації про непереборні обставини для надання витребуваних судом доказів.

Беручи до уваги встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що поведінка позивача не вказує про старанність та намір максимального використання засобів для виконання вимог ухвали про витребування доказів, а неподання позивачем витребуваних судом доказів унеможливлює встановлення судом обставин, які мають значення для вирішення справи.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

VI. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Згідно з частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницького міського комунального підприємства "Аварійно-диспетчерська служба" в особі голови комісії з припинення ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.