Справа № 200/800/25
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року Справа№200/800/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Щербініна Євгена Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

05 лютого 2025 року адвокат Щербінін Євген Миколайович в інтересах ОСОБА_1 , позивача, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з вимогами зобов`язати Добропільський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції закрити виконавче провадження ВП №75111710 відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, залучено третіх осіб, встановлено строк для надання заяв по суті та витребуваних доказів.

12 лютого 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву та докази по справі.

Інших клопотань від учасників справи до суду не надходило.

У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив) (частина перша статті 269 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)).

Відповідно до положень статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23 січня 2025 року до Добропільського відділу ДВС у Покровському районі надіслано адвокатський запит щодо закриття виконавчого провадження №75111710, але листом від 29 січня 2025 року було повідомлено про те, що на примусовому виконанні перебуває ВП №75111710 з примусового виконання постанови №227/185/24, виданої 03 квітня 2024 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області, про конфіскацію у ОСОБА_1 предметів торгівлі, які були вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 11 січня 2024 року, яке відкрито 24 травня 2024 року. 11 січня 2024 року виявлені предмети торгівлі вилучені та передані для тимчасового зберігання до ВП №1 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області. З метою забезпечення належного виконання посадових обов`язків, працівникам запроваджено дистанційну роботу поза межами адміністративної будівлі ДВС за місцем фактичного проживання із застосуванням електронних комунікацій і технологій. Враховуючи частину першу статті 40, а також положення Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам ДВС, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року №985, здійснити заходи щодо розпорядження алкогольними напоями в порядку передбаченому діючим законодавством та відповідно закінчити ВП згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» неможливо.

Представник позивача зауважує, що на сьогоднішній день всі органи влади на території міста Добропілля працюють, як і працює ВП №1 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області, але дії державного виконавця задля закриття ВП не вчинено. Крім того, зазначає, що питання знищення предметів торгівлі, вилучених згідно з протоколами виявлення, огляду та вилучення, не залежать від волі позивача, та перебувають за межами вимог виконавчого документа щодо конфіскації у позивача зазначених предметів торгівлі. Позивач не має нести відповідальність та негативні наслідки у вигляді перебування у Єдиному реєстрі боржників лише у зв`язку з тим, що державними органами у встановленому порядку не вжито заходів щодо знищення вилучених у нього предметів торгівлі. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача вважає, що на даний час позивач не відповідає визначенню «боржника», яке міститься у статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відсутнє зобов`язання, яке б позивач зобов`язаний був виконати в межах спірного виконавчого провадження, та наявні підстави для закінчення виконавчих проваджень в силу пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки фактично рішення щодо конфіскації у позивача предметів торгівлі вилучених згідно з протоколами виявлення, огляду та вилучення виконано.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що Добропільський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції змінив місце розташування за наступною адресою: АДРЕСА_1 . З метою забезпечення належного виконання посадових обов`язків, працівникам відділу запроваджено дистанційну роботу поза межами адміністративної будівлі відділу ДВС за місцем фактичного проживання (перебування) із застосуванням електронних комунікацій і технологій. На примусовому виконанні у Добропільскому відділі державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №75111710 з примусового виконання постанови №227/185/24, виданої 03 квітня 2024 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області, про конфіскацію у ОСОБА_1 предметів торгівлі відповідно до протоколу огляду місця події від 11 січня 2024 року, а саме: три пляшки горілки «П`яна хата» об`ємом 0,5 л. кожна, пиво світле «Zibert» у кількості 2 пляшок об`ємом 2.25 л. кожна, пиво «Львівське» у кількості 2 пляшок об`ємом 2,25 л. кожна, та без конфіскації виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, яке відкрито 24 травня 2024 року. На підставі вищевикладеного, враховуючи положення Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року №985, не уявляється можливим здійснити заходи щодо розпорядження алкогольними напоями в порядку, передбаченому діючим законодавством.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 .

Відповідно до акта огляду місця події від 11 січня 2024 року виявлені предмети торгівлі вилучені та передані для тимчасового зберігання до ВП №1 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області, а саме: три пляшки горілки «П`яна хата» об`ємом 0,5 л. кожна, пиво світле «Zibert» у кількості 2 пляшок об`ємом 2,25 л. кожна, пиво «Львівське» у кількості 2 пляшок об`ємом 2,25 л. кожна, та без конфіскації виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області у справі №227/185/24 від 03 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) грн., який слід сплатити за реквізитами: отримувач Добропільське ГУК/Добропільська МТГ/21081100, код отримувача (ЕДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0005652, код класифікації доходів бюджету 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету адміністративні штрафи та інші санкції, призначення платежу - №227/185/24, із конфіскацією предметів торгівлі відповідно до протоколу огляду місця події від 11 січня 2024 року, а саме: три пляшки горілки «П`яна хата» об`ємом 0,5 л. кожна, пиво світле «Zibert» у кількості 2 пляшок об`ємом 2,25 л. кожна, пиво «Львівське» у кількості 2 пляшок об`ємом 2,25 л. кожна, та без конфіскації виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Добропільський міськрайонний суд Донецької області супровідним листом вих.№227/185/24/7112/2024 від 23 квітня 2025 року направив на адресу Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області у справі №227/185/24 від 03 квітня 2024 року. До зазначеного листа судом долучено довідку, в якій повідомлено, що в адміністративній справі №227/185/24 відносно ОСОБА_1 відсутній протокол про вилучення алкогольних напоїв (або довідка про відсутність майна).

24 травня 2025 року постановою головного державного виконавця Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дружбіною Юлією Василівною про відкриття виконавчого провадження №75111710 відкрито виконавче провадження з виконання постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області у справі №227/185/24 від 03 квітня 2024 року про конфіскацію у ОСОБА_1 предметів торгівлі відповідно до протоколу огляду місця події від 11 січня 2024 року, а саме: три пляшки горілки «П`яна хата» об`ємом 0,5 л. кожна, пиво світле «Zibert» у кількості 2 пляшок об`ємом 2,25 л. кожна, пиво «Львівське» у кількості 2 пляшок об`ємом 2,25 л. кожна, та без конфіскації виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

23 січня 2025 року представник позивача звернувся в інтересах позивача до Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з адвокатським запитом, в якому, зокрема, просив:

- повідомити, які підстави для відкриття виконавчого провадження №75111710;

- вжити заходи щодо завершення виконавчого провадження №75111710 та виключення відомостей відносно ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

29 січня 2025 року Добропільський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом вих.№22.23-711 надав відповідь на адвокатський запит в інтересах позивача, в якому повідомив наступне.

На примусовому виконанні перебуває ВП №75111710 з примусового виконання постанови №227/185/24, виданої 03 квітня 2024 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області, про конфіскацію у ОСОБА_1 предметів торгівлі, які були вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 11 січня 2024 року, а саме пиво: три пляшки горілки «Пьяна хата» об`ємом 0,5 л. кожна, пиво світле «Zibert» у кількості 2 пляшок об`ємом 2,25 л. кожна, пиво світле «Львівське» у кількості 2 пляшок об`ємом 2,25 л. кожна «без конфіскації виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі на користь держави, яке відкрито.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2022 року №679-р оголошено обов`язкову евакуацію населення Донецької області.

З 05 грудня 2022 року Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Харків) наказом від 05 грудня 2022 року №388/АГ «Про зміну місця розташування територіальних відділів державної виконавчої служби у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (із змінами), та відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 09 червня 2022 року №2297/5 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 09 червня 2022 року за №621/37957, з метою належної організації роботи територіальних відділів державної виконавчої служби у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), та у зв`язку зі змінами тимчасового розташування, визначено тимчасове місце розташування територіальних відділів державної виконавчої служби у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Добропільський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції змінив місце розташування за наступною адресою: 88019, Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Собранецька, 120.

З метою забезпечення належного виконання посадових обов`язків, працівникам відділу запроваджено дистанційну роботу поза межами адміністративної будівлі відділу ДВС за місцем фактичного проживання (перебування) із застосуванням електронних комунікацій і технологій.

На підставі вищевикладеного, враховуючи положення Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року №985, у зв`язку з неможливістю здійснити заходи щодо розпорядження алкогольними напоями в порядку, передбаченому діючим законодавством, закінчити виконавче провадження згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону не є можливим.

Спірним питання даної справи є правомірність бездіяльності щодо закриття відповідачем виконавчого провадження ВП №75111710 відносно ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступним.

Згідно із статтею 1 Конституції України Україна є соціальною та правовою державою.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку - Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).

За приписами частин першої та другої статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною восьмою статті 19 Закону №1404-VIII особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Приписами статті 9 Закону №1404-VIII визначено, що Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до частина п`ята статті 9 Закону №1404-VIII відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною стомою статті 9 Закону №1404-VIII відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Аналогічні норми передбачені Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5 (далі - Положення №2432/5).

Відповідно до пункту 2 розділу І Положення №2432/5 Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Саме включення позивача до зазначеного реєстру покладає на нього передбачені законом обмеження, на які він посилається в обґрунтування заявленого позову.

Так, згідно з пунктами 6, 7 розділу ХІ Положення №2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів; про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»; про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. У разі відновлення виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників.

Аналізуючи вищенаведені приписи Закону №1404-VІІІ та Положення №2432/5 суд висновує, що чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, до яких, зокрема, відноситься закінчення виконавчого провадження.

Тобто, в разі відсутності у особи невиконаних майнових зобов`язань така особа не повинна перебувати в Єдиному реєстрі боржників з огляду на мету його ведення.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною другою вказаної статті 39 Закону №1404-VІІІ встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що предметом виконавчого провадження №75111710 є конфіскація у ОСОБА_1 предметів торгівлі відповідно до протоколу огляду місця події від 11 січня 2024 року, а саме: три пляшки горілки «П`яна хата» об`ємом 0,5 л. кожна, пиво світле «Zibert» у кількості 2 пляшок об`ємом 2,25 л. кожна, пиво «Львівське» у кількості 2 пляшок об`ємом 2,25 л. кожна, та без конфіскації виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Разом із цим, матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що відповідно до акта огляду місця події від 11 січня 2024 року виявлені предмети торгівлі вилучені та передані для тимчасового зберігання до ВП №1 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області, а саме: три пляшки горілки «П`яна хата» об`ємом 0,5 л. кожна, пиво світле «Zibert» у кількості 2 пляшок об`ємом 2,25 л. кожна, пиво «Львівське» у кількості 2 пляшок об`ємом 2,25 л. кожна, та без конфіскації виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Тобто, матеріалами справи підтверджується, що позивач не має у своєму розпорядженні зазначених вище предметів торгівлі, які передано для тимчасового зберігання до ВП №1 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області згідно з актом огляду місця події від 11 січня 2024 року.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Отже, наведені вимоги статті 39 Закону №1404-VІІІ відповідачем не дотримано.

Підставою для відмови у закінченні виконавчого провадження відповідачем зазначена неможливість здійснити заходи щодо розпорядження алкогольними напоями щодо яких прийнято судове рішення про конфіскацію.

Проте, суд зазначає, що в силу вимог частини першої статті 62 Закону №1404-VIII виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, відповідні дії на виконання рішення суду щодо конфіскації майна повинен вчинити виключно орган державної виконавчої служби.

При цьому, у позивача відсутні жодні зобов`язання щодо вчинення дій, спрямованих на виконання рішення в частині конфіскації майна, і безпосереднє виконання рішення в цій частині не залежить від його волі, оскільки він не має правових підстав розпорядитися конфіскованим майном, що вилучене в нього в межах виконавчого провадження, в тому числі здійснити його знищення, та взагалі не має до нього доступу.

Разом з тим, тривале невиконання рішення щодо конфіскації майна за відсутності обов`язку позивача у його виконанні зумовлює наявність відомостей про нього в Єдиному реєстрі боржників та обмеження його прав.

Оскільки у позивача відсутні зобов`язання щодо вчинення дій, спрямованих на виконання постанови суду в частині конфіскації, а такі зобов`язання покладено виключно на орган державної виконавчої служби, позивач не може бути боржником у контексті частини другої статті 15 Закону №1404-VIII.

Як наслідок, відкрите за вказаними обставинами виконавче провадження №75111710 підлягає закінченню відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України №1404-VІІІ «Про виконавче провадження», наслідком чого є виключення відомостей щодо позивача з Єдиного реєстру боржників.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до квитанції ID №9764-3036-9577-8107 від 05 лютого 2025 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Згідно із частиною першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено, суд приходить висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 32, 139, 243 246, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов адвоката Щербініна Євгена Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_2 ) до Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Першотравнева, буд. 83, м. Добропілля, Донецька область, 85004; ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Добропільський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції закінчити виконавче провадження №75111710 відносно ОСОБА_1 відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України №1404-VІІІ «Про виконавче провадження».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 28 лютого 2025 року.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 272 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна