Справа № 300/1168/22
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 300/1168/22 пров. № А/857/26303/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року про заміну стягувача у виконавчому листі, що прийняв суддя Остап`юк С.В. у м. Івано-Франківську за заявою ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі виданому у справі № 300/1168/22 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі від 12.04.2023 року, виданому Івано-Франківським окружним адміністративним судом у справі № 300/1168/22, у якій просить замінити стягувача ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

04 жовтня 2024 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийняв ухвалу, якою задовольнив заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі виданому 12.04.2023 року у справі № 300/1168/22.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 помер, а ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , тому має право на нараховану, на виконання судового рішення, пенсію в сумі 158785,47 грн.

Не погодившись із цією ухвалою суду, її оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області, подавши апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти рішення про відмову в задоволенні заяви, оскільки вважає, що нарахована сума пенсії не включається до спадкового майна, а виплачується членам сім`ї померлого військовослужбовця в порядку визначеному статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 15.06.2022 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким, зокрема, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок і виплату з 01.04.2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки № 9/1/4410 від 15.12.2021 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набрало законної сили 18.07.2022 року.

Сторони визнають, що 01.07.2023 року позивач помер.

Для виконання вищевказаного рішення, 12.04.2023 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд видав ОСОБА_2 виконавчий лист щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату з 01.04.2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки № 9/1/4410 від 15.12.2021 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 3853-3666/К-02/8-0900/22 від 28.09.2022, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.06.2022 у справі № 300/1168/22 Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області у липні 2022 року провело перерахунок пенсії ОСОБА_2 . Різниця між перерахованою сумою пенсії і фактично виплаченою за період з 01.04.2019 до 31.07.2022 становить 158 785, 47 гривень.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Закон № 2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі.

Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Порядок подання відповідною особою заяви про виплату недоодержаної пенсії, її форма, а також перелік необхідних документів визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 3-1 така заява подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера додаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Також, згідно з положеннями статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Для вказаної категорії пенсіонерів постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Порядком № 22-1, зокрема, пунктом 2.26 передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Водночас, зі смертю особи, незалежно від її статусу, пов`язаний інститут спадкування, що регламентується, головним чином, нормами цивільного права.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, у контексті спірних правовідносин, які виникли у цій справі, апеляційний суд зазначає, що особливість пенсійних (публічно-правових) відносин у сфері соціального захисту між конкретною особою та Пенсійним фондом України полягає в тому, що вони нерозривно пов`язані з особою пенсіонера, а відтак після смерті цієї особи зобов`язання Пенсійного фонду України, за загальним правилом, не можуть бути об`єктом спадкування та виплат на майбутнє його спадкоємцям.

Водночас, недоотримані пенсіонером за життя суми пенсії, на які він мав право, виплачуються в порядку Закону № 2262-ХІІ (для пенсіонерів-військовослужбовців), а також для іншої категорії пенсіонерів у порядку Закону № 1058-IV.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 28 листопада 2023 року по справі № 420/244/20.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі виданому 12.04.2023 року у справі № 300/1168/22 необхідно відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому листі виданому 12.04.2023 року у справі № 300/1168/22.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року про заміну стягувача у виконавчому листі виданому 12.04.2023 року у справі № 300/1168/22 скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі виданому 12.04.2023 року у справі № 300/1168/22.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель