Справа № 200/2639/23
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року справа №200/2639/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Сіваченка І.В., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 р. у справі № 200/2639/23 (головуючий І інстанції Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУПФУ, відповідач), у якому просив:

- визнати неправомірними/протиправними дії ГУ ПФУ в Донецької області у зменшенні розміру державної пенсії ОСОБА_1 з 03.08.2014 р. по 31.12.2016 р. до попередніх перерахунків до виконання рішення суду по справі № 200/16100/22 та зобов`язати відповідача призначити розмір державної пенсії з 03 серпня 2014 року по 31.12.2016 р., у попередньому розмірі який був виконаний ГУ ПФУ в Донецькій області за рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/16100/22 з 01.01.2014 по 02.08.2014 р. у відповідності до ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- визнати протиправним дії Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївка щодо відмови в перерахунку пенсії та скасувати рішення № 135 від 13.12.2017 року Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївка "Про відмову в перерахунку пенсії" та зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву від 05.12.2017 року про перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з обчисленням в п`ятикратному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 01.01.2017.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.06.2023 у задоволенні заяви про поновлення строку для звернення до адміністративного суду відмовлено через невизнання поважними вказаних позивачем у цій заяві причин пропуску строку на звернення до суду з позовом; повернуто позивачу без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії, у частині позовних вимог про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївка щодо відмови в перерахунку пенсії та скасування рішення № 135 від 13.12.2017 року Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївка "Про відмову в перерахунку пенсії" і зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву від 05.12.2017 року про перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з обчисленням в п`ятикратному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 01.01.2017.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.06.2023 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії у частині позовних вимог про визнання неправомірними/протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення розміру державної пенсії ОСОБА_1 з 03.08.2014 року по 31.12.2016 року до попередніх перерахунків, до виконання рішення суду у справі № 200/16100/22, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити розмір державної пенсії з 03.08.2014 року по 31.12.2016 року в попередньому розмірі, який був виконаний Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/16100/22 з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відкрито провадження у справі № 200/2639/23 у вказаній частині позовних вимог та призначено дану справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

06.07.2023 представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд:

- визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень - ГУ ПФУ в Донецької області протиправною, яка полягає у залишенні без змін/перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_1 з 03.08.2014р. по відношенню до призначеної пенсії відповідачем з 01.01.2014 по 02.08.2014р. на виконання рішення суду по справі №200/16100/21;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області вчинити певні дії, а саме, нарахувати/призначити та виплатити пенсію з 03 серпня 2014 в розмірі раніше призначеної ГУ ПФУ в Донецької області пенсії на рівні з 01.01.2014 по 02.08.2014р. за рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/16100/21.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву.

В обґрунтування вимог скарги посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не застосував норму, якою визначено, що відповідно до пункту 4 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

На думку скаржника, у зв`язку з перерахунком призначеної пенсії з 01.01.2014 по 02.08.2014, що відбувся у відповідності до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» після виконання відповідачем рішення суду по справі № 200/16100/21, є підставою для проведення перерахунку пенсії після виконання відповідачем рішення суду по справі № 200/16100/21 та залишення пенсії на рівні раніше встановленому розмірі, тому що, якщо внаслідок прийняття будь-якого закону та/або норми права розмір пенсії зменшується то пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке було визначене при її призначенні, є незмінним.

З урахуванням вищенаведеного скаржник вважає, що, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. за рішенням суду № 200/16100/21, розмір пенсій збільшився, то призначена з 03.08.2014р. не повинна бути меншою, тобто, призначена пенсія з 03.08.2014 не повинна бути меншою по відношенню до призначеної пенсії з 01.01.2014 по 02.08.2014.

Судом першої інстанції не досліджувалися докази на які посилався представник позивача, а саме на розрахунок пенсії позивача, а саме за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 розрахований розмір пенсії на виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/16100/22 та з 03.08.2014 по 31.12.2016, розрахований розмір пенсії зменшався.

Відповідач не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки оскаржуване втручання не відповідає вимозі законності і було свавільним. Тобто, відповідач не використав повноваження з тією метою, з якою ці повноваження надані.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Також вказує на ймовірні попередньо понесені витрати на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 20000,00грн. за результатом розгляду справи апеляційним судом, який складається з складання, подання апеляційної скарги.

Від відповідача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2022 по справі №200/16100/21, Головне управління зобов`язане здійснити Позивачу перерахунок та виплату заборгованості державної пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року у розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, як інваліду третьої групи, у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Позивач звернувся до суду із позовною заявою у загальному порядку, в якій фактично оскаржує дії та рішення пенсійного органу щодо виконання судового рішення по справі № 200/16100/21, що, в свою чергу, не відповідає об`єкту порушеного права, оскільки в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі.

Відповідач зазначає, що якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Оскільки, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Вказаний правовий висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеного у постановах від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18), від 03 квітня 2019 року у справі №820/4261/18 (адміністративне провадження № К/9901/1062/19).

Також відповідач зазначає, що відповідно до пункту 4 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Розмір пенсії позивача у 2014 році змінився та був перерахований не в силу норм Закону № 1058 чи іншого закону з питань пенсійного забезпечення, а внаслідок виконання відповідачем рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/16100/21, яке набрало законної сили майже через 9 років після спірного періоду.

Після цього розмір пенсії позивача підвищувався, а з матеріалів пенсійної справи судом встановлено, що позивач спочатку був отримувачем пенсії за віком, при цьому, згідно з протоколом про перерахунок пенсії позивача від березня 2024 року, позивач отримує пенсію по інвалідності в сумі 18282,73 гривень.

Отже, фактичного зменшення розміру пенсії позивача внаслідок самостійного перерахунку відповідачем на підставі норм закону № 1058 чи іншого закону з питань пенсійного забезпечення, не відбулось, оскільки відповідачем було проведено 05.04.2023 перерахунок пенсії позивача за обмежений період 2014 року (з 01.01.2014 до 02.08.2014) та не самостійно, а в силу обов`язку виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/16100/21 яке набрало законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

17 листопада 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому позивач, з урахуванням уточненого позову, просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо відмови позивачу у перерахунку пенсійного забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити позивачу відповідно до ст. ст. 50, 54, п. 4, 67 п. 3, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , як інваліду третьої групи, основну пенсію з інвалідності із розрахунку шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію із розрахунку 50% мінімальної пенсії з дня порушеного права позивача відповідачем, а саме з 28.05.2013 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/16100/21 від 30.06.2022, яке набрало законної сили, адміністративний позов задоволено частково, а саме суд:

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку заборгованості з виплати державної пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року відповідно до ст. ст. 50, 54, п. 4, 67 п. 3, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду третьої групи.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату заборгованості державної пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року у розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, як інваліду третьої групи, у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 гривні.

Позивач не погоджується з діями відповідач щодо не вчинення певних дій для нарахування призначення та виплати пенсії з 03 серпня 2014 року на рівні призначеної пенсії з 01.01.2014 по 02.08.2014 за рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/16100/21.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Згідно зі статтею 60-2 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначення пенсій провадиться відповідно до законодавства, чинного на час звернення особи за призначенням пенсії. Перерахунок пенсій проводиться відповідно до законодавства, чинного на час проведення перерахунку пенсії.

Вказаний закон не визначає порядку перерахунку пенсій.

Неможливість зменшення розміру пенсії обумовлена нормою пункту 4 Розділу XV «Прикінцеві Положення» Закону № 1058-IV, згідно із якої у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пункт 4 Розділу XV Закону № 1058-IV встановлює спеціальну норму, направлену на недопущення зменшення розміру пенсії у разі її перерахунку за нормами Закону № 1058-IV, як гарантію незвуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів закріплену частиною третьою статті 22 Конституції України.

Наведена спеціальна норма застосовується при здійсненні органами пенсійного фонду перерахунку з підстав, передбачених Законом № 1058-IV, а також при виконанні судових рішень про перерахунок пенсії, яка має бути за таким судовим рішенням перерахована на підставі норм Закону № 1058-IV, у разі встановлення судом незастосування або неправильного застосування Закону № 1058-IV.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/16100/21 від 30.06.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату заборгованості державної пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року у розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, як інваліду третьої групи, у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Матеріали справи не містять доказів, що позивачу проводився перерахунок пенсії 01 січня 2014 року та 03 серпня 2014 року.

Також, суд у рішенні від 30.06.2022 по справі № 200/16100/21 дійшов до висновку, що виплачуючи позивачу з 03 серпня 2014 року додаткову та державну пенсії, передбачені статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, у порядку та розмірах, встановлених Порядком № 1210, відповідач діяв правомірно та, відповідно, жодним чином не порушив законні права та інтереси позивача щодо належного соціального забезпечення у старості. Суд у рішенні дійшов висновку, що вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, а також державної пенсії особам, віднесеним до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 28.05.2013 по 31.12.2013 та з 03.08.2014 по 17.11.2021 (дата звернення до суду), є безпідставними, спростовуються наведеними вище положеннями чинного законодавства, а тому в їх задоволенні належить відмовити.

З листа відповідача від 18.05.2023 вбачається, що загальний розмір пенсії позивача за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, з 03.08.2014, з 01.09.2015, з 01.09.2015, з 01.05.2016, з 01.12.2016, з 01.05.2017, не змінився та становив 949 грн. Також, позивачеві за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 була нарахована та виплачена сума доплати за рішенням суду у розмірі 5219,50 грн.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір пенсії позивача у 2014 році не змінився та не був перерахований в силу норм Закону № 1058 чи іншого закону з питань пенсійного забезпечення, а здійснено виплату заборгованості внаслідок виконання відповідачем рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/16100/21.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на правильній оцінці обставин справи та застосуванні норм матеріального права, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, висновок суду першої інстанції ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статями 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 р. у справі № 200/2639/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 27 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко