Справа № 185/8862/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 185/8862/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року в адміністративній справі №185/8862/24 (головуючий суддя І-ї інстанції - Болдирєва У.М.) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 4 роти 3 батальону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Сєнчика Дмитра Романовича, (третя особа - Департамент патрульної поліції) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 20.08.2024 року звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до поліцейського 1 взводу 4 роти 3 батальону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Сєнчика Дмитра Романовича, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА №2801445 від 10 серпня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з порушенням посадовою особою норм процесуального права при складанні цієї постанови.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову серії ЕНА № 2801445 від 10 серпня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрито справу про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Скаржник вказує, що до відзиву на позовну заяву долучався відеозапис з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано вчинене позивачем правопорушення та процес розгляду справи відповідно до вимог КУпАП. Відповідач вважає, що спірна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції справа розглянута в порядку статті 311 КАС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою серії ЕНА №2801445 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 122 КУпАП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова обґрунтована тим, що позивач неподалік будинку 55 по вулиці Київській в місті Дніпрі, керуючи транспортним засобом Хюндай Соната з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався у населеному пункті зі швидкістю 79 км/год, чим перевищив дозволену швидкість руху на 29 км/год та порушив вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху. Замірювання швидкості руху транспортного засобу під керуванням позивача здійснювалось лазерним вимірювачем швидкості TruCam №008358 (а.с.7).

Не погодившись із постановою про накладення штрафу, позивач оскаржив таку постанову до суду.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, зазначив, що відповідачем допущено суттєве порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, позивачу не були роз`яснені права, передбачені статтею 268 КУпАП, позивачу не надали можливість ознайомитися з доказами вчинення правопорушення та зі змістом оскаржуваної постанови.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Згідно із пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідач - поліцейського 1 взводу 4 роти 3 батальону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Сєнчика Дмитра Романовича має спеціальне звання «рядовий», а тому має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення на території Діпропетровської області.

За приписами п.12.9.б Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год..

Згідно із частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначалось вище, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення 10.08.2024 року об 17 год. 55 хв. в місті Дніпро, по вулиці Київській, 55, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Хюндай Соната з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/г, чим перевищив обмеження швидкості знаку 3.29 «Обмеження швидкості руху 50 км/г», на 29 км/г (а.с.7).

Також в постанові зазначено, що до постанови додається: 472873.

Вказане є посиланням на відеоматеріал.

Згідно частини 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Апеляційний суд зазначає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Скаржником зазначено, що до відзиву на позовну заяву відповідачем було долучено відеозапис з нагрудних камер поліцейських (в електронному файлі - додаток 10 в квитанції №1776050 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету) та відповідні фотодокази (а.с.39, 40).

Оскільки у апеляційного суду відсутній доступ до електронних справ міських та районних судів, з метою ознайомлення зі змістом вказаного вище відеозапису, судом апеляційної інстанції ухвалою витребувано у відповідача відеозапис №472873, який, згідно пункту 7 спірної постанови долучений до неї в якості доказу.

На виконання ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025 року відповідачем надіслано до суду через підсистему «Електронний суд» відеозапис №472873 у форматі «mp4», який міститься в матеріалах електронної справи.

Дослідивши наданий відеозапис, апеляційний суд зазначає, що на відеозаписі зафіксовано дату, час та місце фіксації правопорушення (географічні координати), процес вимірювання швидкості за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam № 008358 та процес розгляду справи про адміністративне правопорушення посадовими особами відповідача.

З відеозапису судом встановлено, що позивачу роз`яснювались права та обов`язки, позивач відмовився ознайомитись з доказами фіксації правопорушення, не заперечував скоєння такого правопорушення, хоча припустив можливу несправність спідометру його автомобіля, пропонував поліцейським «домовитися».

На відеозаписі також зафіксовано процес розгляду справи, в ході якого позивачу було роз`яснено суть адміністративного правопорушення та прийняте за результатами розгляду справи рішення.

Як зазначалось вище, вказаний відеозапис долучений до оскаржуваної постанови, а тому такий доказ апеляційним судом визнається належним та допустимим.

Посилання позивача на відсутність доведення його вини спростовується наявними в матеріалах справи доказами, що наведені вище.

Вказане порушення відображено у спірній постанові, підтверджує зміст такої постанови та спростовує посилання позивача, що він не порушував правил дорожнього руху.

Натомість, судом першої інстанції вказаному відеодоказу вчиненого порушення взагалі не надано буд-якої оцінки.

Позивачем ані суду першої ані суду апеляційної інстанції не надано доказів на спростування наведених вище обставин, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, що відповідачем, при винесенні постанови, порушено вимоги ст. ст. 258, 268, 280, 283 КУпАП, зокрема позивачу не були роз`яснені права, передбачені статтею 268 КУпАП та не надано можливість ознайомитися з доказами вчиненого правопорушення, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на змість відеозапису фіксації як порушення ПДР, так і розгляду справи про адміністративне правопорушення посадовими особами відповідача.

Колегією судді не встановлено порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розмір штрафу визначений в межах встановленої вказаною вище нормою санкції.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність прийняття постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановлені рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 286, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року в адміністративній справі №185/8862/24 задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року в адміністративній справі №185/8862/24 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 4 роти 3 батальону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Сєнчика Дмитра Романовича, (третя особа - Департамент патрульної поліції) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко