Справа № 580/9910/24
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9910/24 Суддя (судді) першої інстанції: Валентина ЯНКІВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Грибан І. О., Ключковича В.Ю.
за участю секретаря: Рожок В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція» про включення до реєстру кредиторських вимог та стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Черкаській області звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позов до товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція», в якому просило суд:

- включити до реєстру кредиторських вимог та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбуд конструкція», податковий борг на користь бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області в сумі 36 550 519,69 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.10.2024, з урахуванням ухвали від 06 листопада 2024 року про виправлення описки, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція» про включення до реєстру кредиторських вимог та стягнення податкового боргу. Роз`яснено позивачеві, що розгляд даного спору віднесений до юрисдикції місцевого загального суду в порядку господарського судочинства.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції, вважаючи, що оскаржувана ухвала прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відмовляючи у відкриті провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у Черкаській з наведеної підстави, суд першої інстанції виходив з того, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань за рішенням засновників (учасників) від 19.10.2021 юридична особа ТОВ «Сантехбудконструкція» перебуває в стані припинення.

Також судом встановлено, Головним управлінням ДПС у Черкаській області 09.08.2024 за вих. № 5929/5/23-00-13-03-04 на адресу голови ліквідаційної комісії з припинення направлено претензію щодо визнання кредиторських вимог Головного управління ДПС у Черкаській області в сумі 36 550 519,69 грн.

Листом від 09.09.2024 за вих. № 64 (вх. ГУ ДПС № 3688/6 від 13.09.2024) ТОВ «Сантехбудконструкція» (в особі голови ліквідаційної комісії) повідомило, що не визнає заявлені кредиторські вимоги.

Процедура припинення юридичної особи шляхом ліквідації за рішенням її учасника регулюється Цивільним кодексом України.

Відповідно ст.13. ЦКУ права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом;

Відповідно до ч. 1, 5 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації /.../. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з ч.4-6 ст. 105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.110 ЦК України Юридична особа ліквідується: 1) за рішенням її учасників, суб`єкта управління державної або комунальної власності або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами. Орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи відповідно до частини першої цієї статті, призначає ліквідаційну комісію (ліквідатора) такої юридичної особи.

Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом (ч.3 ст.110 ЦК України).

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується ліквідаційною комісією (ліквідатором) юридичної особи. Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи. Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) затверджує ліквідаційний баланс та забезпечує його подання до податкового органу (ч.8, 9, 11 ст.111 ЦК України).

У разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; 2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; 3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів); 4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги. 2. Черговість задоволення вимог кредиторів за договорами страхування визначається законом. 3. У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. 4. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. 5. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними (ст.112. 1. ЦК України).

Відповідно до ч.6 ст.105 Цивільного кодексу України, за наслідками розгляду кожної окремої вимоги кредитора має бути прийняте відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Разом з тим, закон гарантує право кредиторів на розгляд його вимог ліквідатором, а також права на звернення до суду з у разі відмови у визнанні цих вимог (ухиленні від їх розгляду).

Пунктом 8, 9 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

З огляду на наведене та враховуючи зміст спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов до цілком обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в частині включення податкового органу до реєстру кредиторських вимог не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Поряд із цим, як вірно зауважено апелянтом, станом на час звернення до суду з даним позовом редакція Пунктом 8, 9 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України виключала можливість розгляду в порядку господарського судочинства позову про стягнення податкового боргу.

А відтак, у цій частині спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали в частині та направлення справи для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 294, 308, 310, 312, 315, 320, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехбудконструкція" про включення до реєстру кредиторських вимог та стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року в частині відмові у відкритті щодо вимог Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про стягнення податкового боргу скасувати.

В цій частині направити справу № 580/9910/24 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя І. О. Грибан

(Повний текст ухвали складено 26.02.2025)