Справа № 420/37034/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплати пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.03.2005 роки та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,95262;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 30.10.2024 року перерахунок та виплату пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.03.2005 роки та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,95262.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 11.04.2005 року позивачу було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середньомісячної заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.03.2005 та на дату призначення пенсії індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати складав 1,95262. Після призначення пенсії ОСОБА_2 продовжувала працювати та 23.03.2009 переведена на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середньомісячної заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 28.02.2009 року. Коефіцієнт заробітку складає 1,58623.

Позивач вказує, що 30.10.2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, у якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.03.2005 роки та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,95262. За результатами розгляду поданого звернення, Відповідач листом від 13.11.2024 року у зазначеному у заяві перерахунку відмовив, зазначивши, що пенсію позивачу розраховано згідно чинного законодавства та відсутні підстави для проведення перерахунку.

Ухвалою суду від 04.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

До суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача зазначив, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. Так, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 (в редакції від 13.01.2009, тобто чинній на момент призначення Позивачу пенсії на пільгових умовах) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Відтак, Головне управління на момент призначення Позивачу пенсії за віком на пільгових умовах правомірно врахувало заробітну плату за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 на підставі довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 28.02.2009 на підставі відомостей персоніфікованого обліку.

Представник відповідача у відзиві також вказує, що як вбачається з матеріалів справи, індивідуальний коефіцієнт у розмірі 1,95262 був визначений в момент призначення пенсії по інвалідності. В подальшому, за заявою Позивача їй з 23.03.2009 було призначено інший вид пенсії - пенсію за віком (на пільгових умовах). Відтак, саме 23.03.2009 є датою призначення пенсії Позивачу та станом на цю дату індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 1,58623 та був обчислений з урахуванням заробітної плати з 01.07.1995 по 30.06.2000 та з 01.07.2000 по 28.02.2009 як того вимагало законодавство. Відтак, будь-яких законних підстав для повернення до індивідуального коефіцієнта заробітної плати. визначеного станом на 2005 рік не існує, оскільки пенсію за віком Позивачу було призначено з 23.03.2009.

Інші заяви по суті до суду від учасників справи не надходили.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Позивачу з 11.04.2005 року призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням заробітку, обчисленого за період з 01.07.1995 року по 31.03.2005 року, та індивідуального коефіцієнту 1,95262.

23.03.2009 позивача переведено на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середньомісячної заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 28.02.2009 року та коефіцієнту заробітку 1,58475.

При цьому, відповідно до протоколу перерахунку пенсії з 28.02.2024 року вбачається, що при обчисленні пенсії позивача відповідачем застосовано коефіцієнт заробітку 1,58623.

Позивач 30.10.2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, у якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи 01.07.1995 по 31.03.2005 роки та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,95262.

У відповідь на вказану заяву позивачу 13.11.2024 року надано відповідь у формі листа №30496-29064/Ш-02/8-1500/24, в якому зазначено, що: ...Згідно заяви від 11.04.2005 та долученими документами Вам призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону. Для обчислення пенсії по інвалідності приховано середньомісячний заробіток, визначений за періоди з 01.07.1995 по 30.06.2000 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.03.2005 за даними персоніфікованого обліку (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,95262).

Згідно заяви від 17.09.2007 проведено перерахунок пенсій у зв`язку із зміною даних по інвалідності, а саме: з причиною інвалідності трудове каліцтво. Розмір пенсії обчислено з урахуванням середньомісячного заробітку, визначений за періоди з 01.07.1995 по 30.06. 2000 підно довідки про заробітну плату та з 01.07.2003 по 31.03.2005 за даними персоніфікованого обліку, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,79929).

Згідно заяви від 23.03.2009 Вас переведено пенсію за віком на пільгових умовах обчислену відповідно до Закону при страховому стажі (стаж враховано по 28.02.2009) з урахуванням середньомісячного заробітку, визначений за періоди з 01.07.1995 по 30.06.2000 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 28.02.2009 за даними персоніфікованого обліку (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,58623) та її розмір з 01.03.2024 становить 7199,26 грн.

Розмір пенсії відповідає нормам чинного законодавства.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058).

Відповідно до ст. 40 Закону України №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України №1058, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться і заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Як встановлено судом, з 11.04.2005 року позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням заробітної плати, яка була обчислена за період з 01.07.1995 року по 31.03.2005 року та індивідуального коефіцієнту 1,95262.

Після призначення пенсії за віком у 2005 році, позивач продовжувала працювати і 23.03.2009 року її було переведено на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середньомісячної заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 28.02.2009 року та індивідуального коефіцієнту 1,58623, який як вбачається з протоколу перерахунку пенсії застосовується і дотепер.

Відповідно до п.3 п. 4 п. 7 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 18.05.2018 № 10-1, перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії: 1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Перерахунок проводиться тим особам, які станом на 01 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбачене пунктом 3 цього Порядку, на найбільш вигідних умовах. Перерахунок пенсії проводиться на підставі заяви пенсіонера у строки, встановлені частиною четвертою статті 45 Закону.

Як вбачається із проведених перерахунків пенсії позивача, відповідач при їх здійснені обрав метод обчислення заробітної плати, при якому враховується заробітна плата, з якої призначена пенсія у 2005 році та заробітна плата з 01.07.2000 по 28.02.2009, після призначення пенсії, який для позивача є найменш вигідним, оскільки зменшився коефіцієнт зарплати, визначений у 2005 році з 1,95262 до 1,58475.

Водночас зміст статті 42 Закону №1058 свідчить про те, що пенсіонеру, при здійсненні перерахунку пенсії на підставі наведених положень Закону № 1058, надано право обирати заробітну плату (дохід), зокрема той, з якого була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Суд зазначає, що чинне законодавство не наділяє орган Пенсійного фонду України правом самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні або останньому перерахунку.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 29.06.2022 року по справі № 160/1052/19.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 42 Закону №1058 при перерахунку пенсії позивача повинен був брати до уваги заробітну плату (коефіцієнт), з якої була призначена пенсія у 2005 році.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 969,00 грн.

З урахуванням того, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 968,96 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплати пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.03.2005 роки та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,95262.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 30.10.2024 року перерахунок та виплату пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.03.2005 роки та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,95262.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83).

Суддя П.П. Марин