Справа № 140/2529/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 140/2529/24 пров. № А/857/16519/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Глушка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження, в електронній формі, в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року, що ухвалила суддя Каленюк Ж.В. у м. Луцьку, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 140/2529/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодімсервіс» до Волинської митниці про скасування рішення про коригування митної вартості товару,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 07 вересня 2023 року № UA205140/2023/000582/2.

31 травня 2024 року Волинський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким адміністративний позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 07 вересня 2023 року № UA205140/2023/000582/2.

Стягнув на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодімсервіс" за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, оскільки, у ньому відповідач не обґрунтував числове значення скоригованої митної вартості товарів та фактів, які вплинули на таке коригування. При цьому, сумніви відповідача щодо складових митної вартості товару, який імпортував позивач, ґрунтуються, виключно, на припущеннях відповідача та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені. Суд вважає, що позивач, під час митного оформлення, надав усі необхідні документи, які не мали розбіжностей, ідентифікували, товар, що оцінювався та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості товару, що імпортував позивач, натомість, відповідач не довів правомірності коригування митної вартості товару, який імпортував позивач.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

Таку позицію обґрунтовує тим, що, при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган встановив, що подані до митного оформлення документи не містять усіх відомостей на підтвердження митної вартості товару за ціною договору, а у документах, які позивач подав на підтвердження митної вартості є розбіжності.

З цих підстав, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийняв в порядку, з підстав, у спосіб та в межах повноважень митного органу, які визначені чинним законодавством України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 01 жовтня 2012 року ТзОВ «Автодімсервіс» (покупець) та компанія «Tomex A.J.C. Tomczyk Sp. Jawna» (продавець) уклали контракт № 7/2012, згідно з яким продавець зобов`язується передати у власність покупця автомобільні запчастини (товар) за найменуванням, асортиментом (номенклатурою), ціною та в кількості, погоджених сторонами. Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього узгоджену сторонами ціну. Поставка здійснюється з різних складів продавця, які зазначаються в товаросупровідних документах та рахунках-фактурах, на умовах FCA (Інкотермс-2010). За згодою сторін умови поставки можуть бути змінені. Сторони можуть вибрати будь-який з режимів поставки, відповідно до Правил Інкотермс-2010. Покупець оплачує 100% вартості у виставленому рахунку-фактурі.

07 вересня 2023 року позивач подав митну декларацію № 23UA48U7 для митного оформлення товару: гальмівні колодки дискові, гальмівні диски, гальмівні колодки барабанні, гальмівна рідина, датчики до гальмівних колодок, засоби для змащування машин і механізмів. Фактурна вартість імпортованого товару становить 20113,65 євро (еквівалентно 790176,81 грн), митну вартість визначено на рівні 792142,81 грн (з урахуванням транспортних витрат у сумі 1966,00 грн).

До митної декларації позивач додав: контракт від 01 жовтня 2012 року № 7/2012 з додатковими угодами від 05 квітня 2013 року № 1, від 27 січня 2014 року № 2, від 01 червня 2016 року № 4, від 20 січня 2018 року № 5, від 08 липня 2020 року № 6; рахунок-фактуру (інвойс) від 31 серпня 2023 року № (S)FSE-405/23, рахунок-фактуру (інвойс) від 31 серпня 2023 року № (S)FSE-406/23; прайс-лист виробника товару від 31 серпня 2023 року; договір від 26 квітня 2023 року № 1/26042023 на перевезення вантажу; заявку на перевезення вантажу від 04 вересня 2023 року № 05/09/23; рахунок на оплату від 06 вересня 2023 року № ТЛ00-0124, довідку про транспортні витрати від 06 вересня 2023 року № 18; автотранспортну накладну (CMR) А№ 872321 від 05 вересня 2023 року; копії митних декларацій країни відправлення від 31 серпня 2023 року № 23PL391010E2532014 та № 23PL391010E2532065, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.l PL/MF/AS0528933 від 31 серпня 2023 року, сертифікат про походження товару PL/MF/AT0349014 від 31 серпня 2023 року, договір доручення від 25 травня 2012 року № 75 на декларування та митне оформлення товарів.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган в електронному повідомленні декларанту вказав на наявність розбіжностей у поданих документах:

1) згідно з транспортною накладною (CMR) А№ 872321 від 05 вересня 2023 року, перевезення вантажу здійснив PE Pasichniuk Petro, тоді як, відповідно до договору про перевезення від 26 квітня 2023 року № 1/26042023, документів, що підтверджують вартість перевезення від 31 серпня 2023 року № 17100-0124, від 06 вересня 2023 року № 18, перевізником є ТзОВ «Транс-Експрес-Логістик»;

2) числові значення в деклараціях країни відправлення від 31 серпня 2023 року №23PL391010E2532014 та 23PL391010E2532065 не відповідають вартості в рахунку-фактурі від 31 серпня 2023 року № (S)FSE-405/23, № (S)FSE-406/23;

3) згідно з пунктом 3.5 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01 жовтня 2012 року № 7/2012 продавець зобов`язаний надати пакувальний лист, однак, даний документ не подано до митного оформлення;

4) відповідно до пункту 4.1 договору (контракту) від 01 жовтня 2012 року № 7/2012 покупець оплачує 100% від вартості виставленого рахунка-фактури, а також, згідно з пунктом 4.2. цього договору, оплата проводиться на умовах, зазначених в рахунках-фактурах. Проте, в рахунках-фактурах від 31 серпня 2023 року № (S)FSE-405/23 та № (S)FSE-406/23, відсутня інформація щодо умов оплати, а банківський платіжний документ, що підтверджує вартість товару, не поданий до митного оформлення.

Одночасно, відповідач запропонував подати такі документи: договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; банківські (платіжні) документи; транспортні (перевізні) документи.

На електронне повідомлення митниці позивач подав заяву від 07 вересня 2023 року № 1 до якої додав: інвойси від 31 серпня 2023 року № (S)FSE-405/23 та № (S)FSE-406/23 та прайс-лист до них; пакувальні листи до інвойсів; експортні декларації країни відправлення; видаткові накладні по оцінюваних товарах; картки рахунку 281 по товарах, зазначених у інвойсах; договір від 02 вересня 2023 року № 173 про надання транспортно-експедиційних послуг; рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року у справі № 140/6893/22.

07 вересня 2023 року Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000582/2 та сформувала картку відмови № UA205140/2023/006266 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Підставою для коригування митної вартості є те, що:

договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 02 вересня 2023 року № 173 укладений між ТзОВ «Транс-Експрес-Логістик» та ФОП ОСОБА_1 ;

видаткові накладні від 21 червня 2023 року № 140188, від 04 липня 2023 року № 151238, від 06 липня 2023 року № 154073, від 12 липня 2023 року № 158493, від 15 липня 2023 року № 161202, картки рахунку № 281 не стосуються партії товарів, поданої до митного оформлення.

Зважаючи на неподання декларантом витребуваних документів, відповідач визначив митну вартість самостійно за резервним методом, на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби (МД № 23UA26U0 від 03 серпня 2023 року), а саме: товар № 6 - на рівні 4,44 доларів США/кг.

Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як визначено у частині 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому, митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Під час проведення консультацій з декларантом, митний орган зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості товару, який задекларований, згідно із митною декларацією № 23UA48U7 від 07.09.2023 року, декларант має подати наступні документи:

- договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором;

- виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

- банківські (платіжні) документи; транспортні (перевізні) документи.

При цьому, під час проведення консультацій відповідач вказав на виявлені розбіжності у документах, які подані до митного оформлення, а саме:

1) згідно з транспортною накладною (CMR) А№ 872321 від 05 вересня 2023 року перевезення вантажу здійснив PE Pasichniuk Petro, тоді як відповідно до договору про перевезення від 26 квітня 2023 року № 1/26042023, документів, що підтверджують вартість перевезення від 31 серпня 2023 року № 17100-0124, від 06 вересня 2023 року № 18, перевізником є ТзОВ «Транс-Експрес-Логістик»;

2) числові значення в деклараціях країни відправлення від 31 серпня 2023 року №23PL391010E2532014 та 23PL391010E2532065 не відповідають вартості в рахунку-фактурі від 31 серпня 2023 року № (S)FSE-405/23, № (S)FSE-406/23;

3) згідно з пунктом 3.5 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01 жовтня 2012 року № 7/2012 продавець зобов`язаний надати пакувальний лист, однак даний документ не подано до митного оформлення;

4) відповідно до пункту 4.1 договору (контракту) від 01 жовтня 2012 року № 7/2012 покупець оплачує 100% від вартості виставленого рахунка-фактури, а також згідно з пунктом 4.2. цього договору оплата проводиться на умовах, зазначених в рахунках-фактурах, проте в рахунках-фактурах від 31 серпня 2023 року № (S)FSE-405/23 та № (S)FSE-406/23 відсутня інформація щодо умов оплати, а банківський платіжний документ, що підтверджує вартість товару, не поданий до митного оформлення.

З цього приводу позивач пояснив:

- в митних деклараціях країни відправлення № 23PL391010E2532014 та № 23PL391010E2532065 вказано статистичну вартість товару;

- згідно з інвойсами від 31 серпня 2023 року № (S)FSE-405/23 та № (S)FSE-406/23, партія товару поставлялась на умовах FCA-Хелм, що відповідає пунктам 1.3, 3.1 контракту від 01 жовтня 2012 року № 7/2012;

- умови оплати в інвойсах від 31 серпня 2023 року № FSE-405/23 і № FSE-406/23 чітко вказані в графі «Forma platnosti/Termin - 2023-10-30 (умови оплати/ термін до 30.10.2023 року).

Апеляційний суд, надавши оцінку доводам сторін, зазначає наступне.

З приводу сумнівів митного органу щодо перевізника товару позивач надав договір від 02 вересня 2023 року № 173 про надання транспортно-експедиційних послуг, який укладений з ТзОВ «Транс-Експрес-Логістик». В межах цього договору на ТзОВ «Транс-Експрес-Логістик» покладені обов`язки щодо організації перевезення належного позивачу товару. Тому ТзОВ «Транс-Експрес-Логістик» залучило до перевезення товару ПП Пасічника Петра, який вказаний, як перевізник у транспортній накладній (CMR) А№ 872321 від 05 вересня 2023 року.

Отже, на думку суду, позивач спростував сумніви митного органу щодо перевізника товару.

З приводу того, що числові значення в деклараціях країни відправлення від 31 серпня 2023 року №23PL391010E2532014 та 23PL391010E2532065 не відповідають вартості в рахунку-фактурі від 31 серпня 2023 року № (S)FSE-405/23, № (S)FSE-406/23, то апеляційний суд звертає увагу на те, що декларація країни відправлення не є документом, який підтверджує митну вартість, а лише документом, який митний орган вправі додатково витребувати для усунення певних розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість. Тобто, окремо цей документ не може бути предметом дослідження складових митної вартості.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що на зауваження митного органу позивач надав пакувальні листи, які передбачені у пункті 3.5 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01 жовтня 2012 року № 7/2012.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що пакувальні листи не є документами, які підтверджують митну вартість товару.

З приводу ненадання, при митному оформленні товарів, документів про оплату вартості товару, апеляційний суд зазначає, що у інвойсах від 31 серпня 2023 року № FSE-405/23 і № FSE-406/23 в графі «Forma platnosti/Termin - 2023-10-30 (умови оплати/ термін до 30.10.2023 року) вказані умови і термін оплати до 30.10.2023 року, тому позивач на момент оформлення не мав документів про оплату вартості товару, та, відповідно, не надав їх.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 53 МК України, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару подаються, якщо рахунок сплачено.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що сумніви митного органу, щодо митної вартості товару, яка визначена у митній декларації позивач усунув, а тому відповідач не мав права на коригування митної вартості товарів, які імпортував позивач.

Водночас, всупереч цим обставинам, відповідач здійснив корегування митної вартості товару, однак, в рішенні про коригування митної вартості товару вказав на розбіжності, які позивач усунув, зокрема про те, що договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 02 вересня 2023 року № 173 укладений між ТзОВ «Транс-Експрес-Логістик» та ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, у рішенні відповідач вказав, що видаткові накладні від 21 червня 2023 року № 140188, від 04 липня 2023 року № 151238, від 06 липня 2023 року № 154073, від 12 липня 2023 року № 158493, від 15 липня 2023 року № 161202, картки рахунку № 281 не стосуються партії товарів, поданої до митного оформлення, однак це твердження не стосується будь-яких розбіжностей у поданих до митного оформлення документах.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Поряд з тим, що сумніви митного органу щодо митної вартості товару позивач усунув, апеляційний суд встановив, що рішення про коригування митної вартості товарів не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Тому, враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів 07 вересня 2023 року № UA205140/2023/000582/2 є необґрунтованим та прийнятим з порушенням статей 53-55 МК України, а тому його необхідно скасувати.

Цей висновок є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року в справі № 140/2529/24 - без змін.

Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до Волинського окружного адміністративного суду для приєднання до матеріалів справи № 140/2529/24.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
І. В. Глушко