Справа № 420/23586/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

28 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства ГЕЛІОС-ВАН до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 року адміністративний позов ПП ГЕЛІОС-ВАН до Одеської митниці задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UА500500/2024/000373/2 від 15.07.2024 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці () на користь Приватного підприємства ГЕЛІОС-ВАН (, 68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Шевченка, буд. 7-А, офіс 44) судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Про розподіл судових витрат та орієнтовну суму таких витрат позивач зазначив у позовній заяві.

12.02.2025 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить про стягнути з відповідача витрати на залучення перекладача у сумі 600,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20975,00 грн.

Враховуючи те, що докази на підтвердження судових витрат подано до суду у строки визначені ч. 7 ст. 139 КАС України, заява підлягає розгляду.

Відповідач своєї позиції щодо розподілу судових витрат не заявив.

Дослідивши матеріали справи та зміст поданої заяви разом із доданими до неї доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданої заяви з огляду на такі обставини.

Порядок та підстави винесення додаткового судового рішення встановлені статтею 252 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо ... судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частинами 2-4 статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу врегульовано ст. 134 КАС України.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: договір про надання правової/правничої допомоги, платіжна інструкція на суму 18950,00 грн, акт приймання-передачі правової допомоги, договір про залучення адвоката для надання правової допомоги.

Так, за умовами договору про надання правової/правничої допомоги від 25.07.2024 року, укладеного між адвокатом Шевченко М.В. та ПП ГЕЛІОС-ВАН, за правову допомогу, передбачену в пункті 1 підп. 1.1. Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду в розмірі 25170 грн. (підп. 1.9)

Відповідно до акта приймання-передачі наданої правової/правничої допомоги від 12.02.2025 року адвокатом надано такі послуги:

- ознайомлення з документами наданими Клієнтом для підготовки правової позиції щодо звернення до суду із позовом;

- підготовка та подача позову до суду;

- підготовка та подача до суду заперечення на відзив;

- супровід справи в суді.

Так, позивач надав докази сплати адвокату частини гонорару у розмірі 20975,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією.

Проаналізувавши зміст поданої заяви, дослідивши матеріали справи, співставивши наведені позивачем аргументи із категорією цієї справи, суд вважає заявлену до стягнення суму неспівмірною зі складністю справи та обсягом наданих послуг.

Виходячи із переліку наданих адвокатом послуг, що наведений в акті, незрозуміло скільки часу адвокат витратив на надання позивачеві правничої допомоги, що виключає можливість оцінки затрати часу на надання допомоги, як ресурсу при оцінці обсягу наданих послуг. Крім того, фіксована сума не дає можливості оцінити вартість наданих послуг окремо одна від одної згідно із переліком в акті.

Варто зауважити, що кількість заявлених позивачем вимог свідчить про невеликий обсяг спірних питань, які підлягали оцінці.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає співмірним розміром зі складністю цієї справи та обсягом наданих адвокатом послуг суму витрат у розмірі 5000,00 грн.

З приводу витрат на залучення перекладача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 137 КАС України перекладач отримує винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження таких витрат позивач надав рахунок від 29.07.2024 року, виставлений ФОП ОСОБА_1 за переклад експортної митної декларації з французької та англійської мов українською мовою на суму 600,00 грн, акт приймання-передачі виконаних робіт від 29.07.2024 року та платіжну інструкцію від 30.07.2024 року про оплату таких послуг.

З аналізу наданих позивачем документів, а також із урахуванням того, що переклад експортної декларації замовлений 29.07.2024 року, тобто після подачі позовної заяви до суду 26.07.2024 року, суд вважає, що ці витрати пов`язані із розглядом цієї справи та доведені належними доказами.

Таким чином, заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 139, 242 - 246, 252 КАС України, суд

вирішив:

Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Одеської митниці (, 65078, Одеська обл., м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А) на користь ПП ГЕЛІОС-ВАН (, 68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Шевченка, 7-а, офіс 44) за рахунок бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень) та витрати, пов`язані із залученням перекладача у сумі 600,00 грн (шістсот гривень).

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов