Справа № 688/724/25
Суддя: Цідик А. Ю.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 688/724/25
№ 2-а/688/6/25
Рішення

Іменем України

28 лютого 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Кілікевич І.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою старшого інспектора 3 взводу 2 роти батальйону забезпечення супроводження департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Пискуна В.Ю. серії ЕНА № 4012313 від 05.02.2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн за ч. 3 ст. 122 КУпАП за те, що 05.02.2025 року о 16:17 годині в м. Київ по вул. Одеській, 1, керуючи транспортним засобом "Scania G410" з державним номерним знаком НОМЕР_1 здійснив стоянку транспортного засобу на виїзді на естакаду та ближче 10 метрів до нерегульованого пішохідного переходу, що створило істотну перешкоду в русі іншим автомобілям і заторові явища, чим порушив п.15.10 а ПДР.

Вважає, що винесена постанова є незаконною, оскільки будь-яких об`єктивних доказів вчинення порушення поліція не надала та не збирала їх. Для об`єктивного розгляду справи поліцейські мали здійснити замір від його автомобіля безпосередньо до пішохідного переходу, але даного заміру поліцією здійснено не було, що підтверджують матеріали справи, так як у постанові не було вказано яка саме відстань була від автомобіля до пішохідного переходу. Ознаками порушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП є саме порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Під час розгляду справи поліція не надала жодних доказів того, що авто створювало перешкоду чи небезпеку дорожньому руху. Авто не створювало перешкоди дорожньому руху та ніяк не заважало проїзду інших транспортних засобів. Поліція не провела жодних замірів та не надала достатніх доказів того, що було вчинено правопорушення, передбачене саме ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Інспектор при складанні постанови вказав пункт правил 15.10 а, у якому йдеться про те, що стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка. Відповідно до п. 15.9 б ПДР зупинка заборонена на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях. У постанові серії ЕНА № 4012313 не вказано, що саме транспортний засіб саме здійснив стоянку на естакаді, а на виїзді на естакаду, тобто біля естакади, а не на самій естакаді. П.15.10 а забороняє стоянку саме на естакаді, а у зупинці біля естакади ознак порушення правил дорожнього руху немає. Відповідно до п. 15.10 г зупинку (а також і стоянку) заборонено на пішохідних переходах і ближче 10 метрів від них з обох боків, крім випадків надання переваги у русі. Поліція не надала жодних доказів того, що вказаний автомобіль стояв саме більше 5 хвилин, та шо у вказаному випадку була здійснена саме стоянка транспортного засобу.

При розгляді справи поліція не встановила хто саме керував транспортним засобом, тобто не встановила особу порушника, жодним чином не зібрала та не оцінила докази, чим порушила вимоги ст. ст. 222, 251, 252, 280 КУпАП, а тому вважає, що дана постанова підлягає скасуванню. Інспектор під час розгляду справи грубо порушив вимоги ст. 268 КУпАП, не надавши скористатись позивачу правовою допомогою, у постанові не вказана марка транспортного засобу "Scania", а лише вказано модель та номерний знак, що є порушенням вимог ст. 283 КУпАП та підставою для скасування постанови.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з тих же підстав.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав суду відзив на позов з відеозаписом події.

У відзиві на позов зазначено, що під час здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та оформлення дорожньо-транспортної пригоди в Голосіївському районі міста Києві, за адресою: площа Одеська, 1 екіпажем батальйону забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції був помічений транспортний засіб «G410» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача, котрий здійснив стоянку ТЗ на виїзді на естакаду та ближче 10 метрів до нерегульованого пішохідного переходу, що створило істотну перешкоду в русі іншим автомобілям і заторові, чим порушив п. 15.10 (а). Вказане правопорушення зафіксовано на портативну боді камеру поліцейського. Позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, та не обґрунтував, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу. Взявши до уваги викладене вище, інспектор діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, отже позов не підлягає задоволенню.

2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 17.02.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду на 27.02.2025.

3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 05.02.2025 інспектором Департаменту патрульної поліції Пискуном В.Ю. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4012313, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 05.02.2025 року о 16:17 годині в м. Київ по вул. Одеській, 1, керуючи транспортним засобом "G410" з державним номерним знаком НОМЕР_1 здійснив стоянку транспортного засобу на виїзді на естакаду та ближче 10 метрів до нерегульованого пішохідного переходу, що створило істотну перешкоду в русі іншим автомобілям і заторові явища, чим порушив п.15.10 а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

На диску, наданому представником відповідача, міститься відеозапис, на якому зафіксовано місце вчинення правопорушення, а саме видно як транспортний засіб "Scania G410" (автопоїзд) з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 більше ніж годину стоїть у забороненому місці - на естакаді та ближче 10 метрів до нерегульованого пішохідного переходу, чим створює істотну перешкоду в русі іншим автомобілям і заторові явища.

Отже, вказаним відеозаписом зафіксовано вчинення позивачем порушення п. 15.10 а ПДР, а саме: стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

4.Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою статті 122 цього Кодексу, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.

Згідно з ч. 2-3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Правила дорожнього руху (далі - ПДР), відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п.1.1 Правил дорожнього руху).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 15.10 а ПДР стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Відповідно до п. 15.9 ПДР зупинка забороняється на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до п. 1.10 ПДР естакада інженерна споруда для руху транспортних засобів та (або) пішоходів, підняття однієї дороги над іншою у місці їх перетину, а також для створення дороги на певній висоті, яка не має з`їздів на іншу дорогу; стоянка припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; пішохідний перехід ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками, чи дорожньою розміткою, чи пішохідними світлофорами, нерегульованим є пішохідний перехід, на якому немає регулювальника, світлофори відсутні або вимкнені чи працюють у режимі миготіння жовтого сигналу.

За порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху встановлена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУПАП.

5.Оцінка суду.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, надав суду належні і допустимі докази, що свідчать про правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення, що є підставою для залишення позову без задоволення.

Доводи позивача про те, що він не порушував правил дорожнього руху, спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом.

З відеозапису чітко видно, що великогабаритний транспортний засіб тривалий час стоїть ближче 10 метрів до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений дорожньою розміткою 1.14.2 (пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод).

Крім того, транспортний засіб також стоїть у забороненому місці, а саме на естакаді.

Доводи позивача про те, що він здійснив вимушену зупинку, оскільки не міг фізично об`їхати автопоїзд, який стояв перед ним, суд відхиляє, оскільки позивач, щоб не створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, не був позбавлений можливості, для виконання потрібного йому маневру, здійснити рух заднім ходом, залучивши для цього інших осіб, в тому числі поліцейських, які в той час оформляли матеріали ДТП.

Стосовно доводів позивача про те, що притягнення його до відповідальності за порушення вимог п. 15.10а ПДР можливе лише на підставі здійснення виміру відстані його автомобіля до пішохідного переходу, чого не було зроблено відповідачем, суд оцінює критично, оскільки з наявного в матеріалах справи відеозапису чітко вбачається стоянка автомобіля в безпосередній близькості до пішохідного переходу і недотримання позивачем регламентованої відстані у 10 метрів та не викликає жодного сумніву.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 28 лютого 2019 року справі №520/12520/16-а та від 02 липня 2020 року у справі №336/4224/16-а(2-а/336/199/2016), в яких факт зупинки транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу підтверджується відеозаписом з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, що вказує на правомірність притягнення до відповідальності за вказане правопорушення на основі відеодоказів.

Крім того, до подібних висновків прийшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 19 березня 2024 року в справі № 681/1625/23.

Враховуючи вищевказані матеріали у відповідача не було необхідності вимірювати відстань від пішохідного переходу до того місця, де був припаркований автомобіль позивача, адже факт невиконання вимог п. 15.10 "а" ПДР, є очевидним.

Щодо заперечень позивача про вчинення стоянки на естакаді, суд зазначає таке.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, додав відеозапис, з якого вбачається, що транспортний засіб перебував на площі Одеська, 1 у м. Києві на естакаді, що створювало перешкоду дорожньому руху та загрозу безпеці руху іншим транспортним засобам, що рухались проїзною частиною дороги, а тому матеріали справи містять достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин на яких ґрунтується притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб, зокрема розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, у тунелях (п.п. в) п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП).

Посилання позивача на те, що ним було здійснено вимушену зупинку не на естакаді, а на виїзді на естакаду, тому відсутні підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності, суд оцінює критично, враховуючи наступне.

Місце, з якого починається міст, естакада чи шляхопровід, зазвичай визначається точкою, де закінчується насип або виїмка і починається власне прогонова будова споруди. Тобто, це місце, де земляне полотно плавно переходить у штучну споруду. Отже, межі мосту, естакади чи шляхопроводу визначаються місцем початку і закінчення їх прогонових будов, де вони з`єднуються з насипами або виїмками.

З метою запобігання дорожньо-транспортним пригодам, пов`язаним із наїздом на транспортний засіб, що стоїть, а також для збільшення пропускної спроможності доріг заборонено будь-яку зупинку/стоянку на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях.

З відеозапису видно, що при повороті праворуч розпочалася естакада, де стоянка заборонена, а тому в даному випадку порушення пп. «а» п. 15.10 Правил дорожнього руху України є очевидним.

Доводи щодо ненадання можливості скористатися правовою допомогою суд вважає необґрунтованими, оскільки під час розгляду справи позивач заявив клопотання про бажання скористатися послугами адвоката, на що інспектор задовольнив клопотання, та надав позивачу достатньо часу в телефонному режимі скористатись своїм правом.

Також не знайшли свого підтвердження інші доводи позивача в частині протиправності дій інспектора при оформленні постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Істотних порушень при складанні оспорюваної постанови, які б стали підставою для задоволення позову, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що постанова поліцейського про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах, яким надана належна юридична оцінка та правильно застосовані норми, які визначають підстави та порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, при накладенні адміністративного стягнення, не допущено порушень прав особи, яка притягується до відповідальності, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», зазначає, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, позивач як водій транспортного засобу, маючи посвідчення водія, зобов`язаний дотримуватися Правил дорожнього руху, а в разі їх невиконання повинен нести відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Доводи позивача, викладені у позовній заяві та у судовому засіданні не спростовують висновків відповідача, тому підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та задоволення позову, відсутні.

Керуючись ст.ст. 77, 78, 268-269, 271, 286 КАС України, ст. 122, 251, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Алла ЦІДИК