Справа № 520/25099/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

27 лютого 2025 року № 520/25099/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Харківської митниці про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 19.03.2024 р. №UА807000/2024/000241/2.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення про коригування митної вартості від 19.03.2024 р. №UА807000/2024/000241/2 є необґрунтованим та безпідставним, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів і обраного методу її визначення.

Ухвалою суду від 11.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача зазначено, що заявлена до митного оформлення вартість заявлених до митного оформлення товарів не підтверджується поданими документами, а додаткових підтверджуючих доказів підприємством позивача до митного оформлення подано не було.

Суд зазначає, що згідно положень ч.ч.1, 2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , зареєстрований у відповідності до чинного законодавства України як суб`єкт господарювання.

У позовній заяві позивачем вказано, що 06.10.2023 року між позивачем, в якості покупця, та Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited, в якості продавця, було укладено контракт № 0610/2023, відповідно до п.1.2 якого продавець зобов`язується передати товар у власність покупцю в асортименті, кількості та строках, погоджених у додатках (специфікаціях) на товар, а покупець зобов`язується купити цей товар та сплатити його вартість (ціну) за період, зазначений у контракті. Відповідно до п.2.1 контракту передбачено, що ціни за товар, що продається за цим контрактом, зазначені у додатках (специфікаціях) до цього Контракту та встановлюються в доларах США на умовах FOB - Guangzhou (Інкотермс 2010), якщо інше не обумовлено в додатках (специфікаціях). Відповідно до п.2.2 контракту в ціну товару увійшли витрати доставки товару до порту, витрати на навантаження товару на судно, вартість упаковки, маркування, вартість митного оформлення. Відповідно до п.3.2 контракту продавець постачає покупцю товари, що продаються за цим Контрактом на умовах FOB - Guangzhou, якщо інше не зазначено у додатку (специфікації). Термін постачання товару - 165 календарних днів з моменту перерахування покупцем передоплати. Відповідно до п.4.1 контракту платежі, за товар, що поставляється за цим Контрактом, здійснюються в Доларах США (USA), шляхом перерахування валюти банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця у наступному порядку, а саме: 100% від вартості партії товару передоплата на підставі підписаного додатку (специфікації). Для поставки окремої партії товару сторонами, у додатку (специфікації), може бути узгоджена інша форма сплати. Відповідно до п.9.8 контракту відвантаження зразків та рекламних матеріалів здійснюється, як на платній, так і на безоплатній основі без подальшого повернення. Відповідно до п.9.1 контракту передбачено, що контракт діє з 06.10.2023 р. до 06.10.2025 р., але у будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань за контрактом.

Згідно із специфікацією № 1/1 від 01.12.2023 до контракту було погоджено поставку товару, а саме: ПВХ плівка, товщина 0,18 мм, ширина 1260 мм, у кількості 315,00 кв.м., ціна за один кв.м. 0,360 доларів США, на суму 113,40 доларів США; ПВХ кромка, товщина 0,70 мм, ширина 630 мм, у кількості 126,00 кв.м., ціна за один кв.м. 1,150 доларів США, на суму 144,90 доларів США, а всього сторонами погоджено поставку товару на загальну суму 258,30 доларів США.

Під час розгляду справи встановлено, що поставка вказаного товару позивачем здійснена за коносаментом SZSE23120719A (товар вагою брутто 40320 кг) від 02.01.2024 р. та продавцем було оформлено дві експортні декларації: №62840924 від 02.01.2024 р. (товар вагою брутто 25980 кг) та №62840917 від 02.01.2024 р. (товар вагою брутто 14340 кг), який при імпорті був задекларований позивачем за митними деклараціями: №24UА40U3 від 19.03.2024 р. (товар вагою брутто 40078) кг та №24UА39U0 від 19.03.2024 р. (товар вагою брутто 242 кг).

Отже, 19.03.2024 року до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) була подана до митного контролю та митного оформлення електронна митна декларація (далі - ЕМД) № 24UA13U7 (UA807200/2024/004613) на товар: № 1 «Декоративна плівка ПВХ товщиною до 1мм вміст пластифікатора 5%, у рулонах.… код товару », що надійшов на адресу ФОП ОСОБА_1 за зовнішньоекономічним контрактом з Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited.

Разом з електронною митною декларацією декларантом були подані документи, реквізити яких зазначені у гр. 44: пакувальний лист (Packing list) б/н від 18.12.2023; рахунок-проформа (Proforma invoice) OMJD231218-1 від 18.12.2023; коносамент (Bill of lading) SZSE23120719A від 02.01.2024; сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) 23C4401A1243/01000 від 31.01.2024; залізнична накладна для внутрішнього сполучення від 25.02.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги трансп. рахунок 900 від 26.02.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги трансп. рахунок 901 від 26.02.2024; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг 8874 від 19.03.2024; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг 8875 від 19.03.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару трансп. довідка 234443452 від 26.02.2024; некласифікований зовнішньоекономічний договір (контракт) 0610/2023 від 06.10.2023; договір (контракт) про перевезення C852/23 від 29.08.2023; інші некласифіковані документи NV-000441 08.12.2023; інші некласифіковані документи опис крайки 0,7 від 18.03.2024; інші некласифіковані документи опис плівки 0,18 від 15.03.2023; копія митної декларації країни відправлення 62840924 від 02.01.2024; митна декларація 24UA13U7 від 19.03.2024.

Під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої позивачем митної вартості відповідач прийняв рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 19.03.2024 №UА807000/2024/000241/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000278.

Зі змісту вказаного рішення, а саме графи 31 вбачається таке: «У відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленим декларанту. Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54,55,57,58,59 Митного кодексу України: невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема, наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству; відсутній договір щодо морського перевезення згідно коносаменту SZSE23120719A; відсутній договір ВС/112/2022-ЦЮ, зазначений у залізничній накладній ; відсутні специфікації до контракту від 06.10.2023 №0610/2023, обов`язковість яких передбачена умовами контракту; відсутність морського фрахту, не відповідає інформації, зазначеній в листах ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 16.01.2024 №81; відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; до митного оформлення не надано інвойс ОМJD231218, зазначений в експортній митній декларації 62840924, декларантом не доведено правильність розподілу транспортних витрат в наданому рахунку на оплату транспортних послуг від 25.02.2024 №900 розрахунку митної вартості, що суперечить інформації в листі ДФСУ від 15.03.2016 №5591/6/99-99-19-03-02-15, а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості товару; не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари».

У рішенні також зазначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить: товар 1) 1,80 дол.США/кг. Враховуючи вищезазначене, митну вартість даного товару скориговано до цього рівня Джерелом інформації для даного рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація на подібний (аналогічний) товар, оформлений на таких саме вагових умовах (контейнер) у максимально наближений час, що наявні: МД №UА205170/2024/002055 від 26.01.2024.

Також, позивачем до Харківської митниці було направлено заяву №2024/05/30-3 від 30.05.2024 в порядку ч.8 ст.55 Митного кодексу України щодо перегляду рішення про коригування митної вартості від 19.03.2024 №UA807000/2024/000241/2.

В обґрунтування вказаної заяви позивачем зазначено, що митним органом винесено незаконне рішення про коригування митної вартості від 19.03.2024 №UA807000/2024/000241/2, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства України митним органом не вказано на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості, у зв`язку з чим просив прийняти письмове рішення щодо визначення митної вартості по митній декларації №24UA39U0 від 19.03.2024, за якою було відмовлено у випуску товарів, та скасувати рішення про коригування митної вартості від 19.03.2024 №UA807000/2024/000241/2.

Відповідач листом від 07.06.2024 №7.14-1/15-02/13/3986 повідомив позивача, що подані додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнів митниці щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваних товарів, у зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товару від 19.03.2024 №UA807000/2024/000241/2.

Позивач, вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів прийнятим із порушенням порядку, передбаченого митним законодавством та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При цьому, п.23 ч.1 ст.4 Митного кодексу України передбачено, що митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п.29 ч.1 ст.4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Як передбачено положеннями ст.248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.8 ст.257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч.1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст.52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч.1 ст.53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.1 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до приписів ч.3 ст.53 Митного кодексу України підставами для видання органом доходів і зборів письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, положеннями ч.4 ст.53 Митного кодексу України визначено, що обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму Імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Суд вважає необхідним зазначити, що якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч.1 ст.55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч.2 ст.55 Митного кодексу України, має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Суд вказує, що якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із ч.4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, відповідно до п.п.5, 6, 7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд зазначає, що приписами ч.3 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч.1 ст.64); митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч.2 ст.64).

Відтак, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст.60 Митного кодексу України, де, зокрема, вказано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч.2 ст.60); для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.3 ст.60); ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.60); у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч.5 ст.60).

Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного у цій справі рішень про коригування митної вартості товару вбачається, що останнє містять висновки митного органу про встановлення порушень під час митного оформлення товарів.

Митним органом було направлено на адресу позивача лист, яким витребовувались додаткові документи, однак, після направлених позивачем на адресу митного органу листів, останнім було прийнято спірне у цій справі рішення про коригування митної вартості, в якому вказано на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Так, представником відповідача вказано на обставини наявності недоліків у поданих до митного оформлення документів, а саме:

- задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями раніше. У результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, було встановлено, що рівень митної вартості товару згідно ЄАІС 1,8 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 1,2345 дол. США/кг. (джерело: ЕМД № UA205170/2024/002055 (24UA55U1) від 26.01.2024 (тов. 27);

- зазначені при митному оформленні документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: згідно специфікації №1/1 від 01.12.2023р. до контракту покупець та продавець погодили поставку наступного товару: ПВХ плівка, товщина 0,18 мм, ширина 1260 мм, у кількості 315,00 кв.м., ціна за один кв.м. 0,360 доларів США, на суму 113,40 доларів США; ПВХ кромка, товщина 0,70 мм, ширина 630 мм, у кількості 126,00 кв.м., ціна за один кв.м. 1,150 доларів США, на суму 144,90 доларів США, загальною кількістю 441 кв.м., на загальну суму 258,30 доларів США. 18.12.2023р. продавцем на адресу покупця виставлено проформу інвойс №OMJD231218-1. Продавцем оформлено пакувальний лист до інвойсу № OMJD231218-1 від 18.12.2023 р., яким зафіксована поставка товару у складі контейнеру TCNU8621458. У контейнеру TCNU8621458 разом з зазначеною партією товару, переміщувався товар за інвойсом № OMJD231218 від 18.12.2023р., який був оформлений по ЕМД № 24UA40U3 від 19.03.2024 р. Не зрозуміло яким чином дві різні партії товарів, заявлених до митного контролю за ЕМД № 24UA12U8 від 19.03.2024 р. та № 24UA13U7 від 19.03.2024 р. були оформлені за однією експортною митною декларацією країни відправлення №62840924 від 02.01.2024 р. Згідно довідки про транспортні витрати №234443452 від 26.02.2024р., що надана ТОВ «НАВІС ГРУП», експедитором зазначено, що рахунок №900 від 26.02.2024р. та дана довідка відображають витрати на умовах FOB Yantian, CHINA до м/п Мостиська - Пшемисль. Вся вартість перевезення за межами території України включена в довідку про транспортні витрати. Згідно листа ФОП ОСОБА_1 до Харківської митниці про транспортні витрати на перевезення товару за інвойсом № OMJD231218-1 складає 1142,98 грн, що не підтверджується ні довідкою ТОВ «НАВІС ГРУП» №234443452 від 26.02.2024 р., ні іншими документами. Зазначене свідчить про те, що експедитором ТОВ «НАВІС ГРУП» не було зроблено розподіл витрат на транспортування товарів, заявлених до митного контролю за ЕМД № 24UA12U8 від 19.03.2024р. та № 24UA13U7 від 19.03.2024р., тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості, що суперечить інформації зазначеної в листі ДФСУ від 15.03.2016 №5591/6/99-99-19-03-02-15;

- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству;

- аналізуючи транспортні (перевізні) документи подані декларантом при митному оформлені зазначено, що митна вартість в частині понесених транспортних витрат не була підтверджена на основі поданих позивачем транспортних документів;

- відсутній договір ВС/112/2022-ЦЮ, зазначений в залізничній накладній ;

- відсутній транспортний договір щодо морського перевезення згідно коносаменту SZSE23120719A.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор», та наявністю у митного органу інформації, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше, суд зазначає, що інформація в автоматизованій системі митного оформлення та спрацювання ризиків є рекомендацією, обов`язковою до виконання, посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного контролю та митного оформлення документи.

Таким чином, у митного органу виникли підстави для більш детального аналізу умов зовнішньоекономічної операції щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості.

Приписами ч. 1 ст. 337 Митного кодексу України визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МК України.

Згідно з вимогами п.2 ч .2 ст. 52 Митного кодексу України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право упевнюватися в достовірності або точності будь - якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Матеріали справи свідчать на користь того, що позивач надав розширений пакет документів для підтвердження правильності та достовірності визначення ним митної вартості задекларованих товарів.

Судом встановлено, що при прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу було взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС).

Застосування митним органом ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості зазначеної системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 09.11.2022 у справі № 520/10381/2020.

Стосовно посилань митного органу на те, що наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству, суд зазначає, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

У постанові від 04.11.2021 у справі № 120/2634/19-а Верховний Суд навів ряд причин, з яких показники автоматизованої інформаційної системи не є безумовним джерелом інформації для визначення митної вартості товару, оскільки в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Відтак зазначені доводи представника відповідача не можуть вважатися судом доведеними та обґрунтованими.

Стосовно посилань митного органу на встановлені розбіжності суд зазначає таке.

Під час розгляду справи встановлено, що поставка товару позивачем було здійснена відповідно до умов укладеного договору та згідно із специфікацією № 1/1 від 01.12.2023 до контракту, якою було погоджено поставку товару, а саме: ПВХ плівка, товщина 0,18 мм, ширина 1260 мм, у кількості 315,00 кв.м., ціна за один кв.м. 0,360 доларів США, на суму 113,40 доларів США; ПВХ кромка, товщина 0,70 мм, ширина 630 мм, у кількості 126,00 кв.м., ціна за один кв.м. 1,150 доларів США, на суму 144,90 доларів США, а всього сторонами погоджено поставку товару на загальну суму 258,30 доларів США.

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що ціна 0,360 доларів США ПВХ плівки товщиною 0,18 мм за 1 кв.м. та ціна 1,150 доларів США ПВХ плівки товщиною 0,70 мм за 1 кв.м. відповідають цінам, які зазначені в прайс листах Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited від 09.10.2023 р., від 21.03.2024 р.

Разом з тим, згідно вказаної специфікації, сторонами погоджено строк поставки товару - 165 днів, умови поставки - FОВ YANTIAN, Сhina, умови оплати - ціна вказана не для комерційних цілей, товари ввозяться на безоплатній основі.

18.12.2023 р. продавцем на адресу покупця виставлено проформу інвойс №ОМJD231218-1 на поставку: ПВХ плівка, товщина 0,18 мм, ширина 1260 мм, у кількості 315,00 кв.м., ціна за один кв.м. 0,360 доларів США, на суму 113,40 доларів США; ПВХ кромка, товщина 0,70 мм, ширина 630 мм, у кількості 126,00 кв.м., ціна за один кв.м. 1,150 доларів США, на суму 144,90 доларів США, загальною кількістю 441 кв.м., на загальну суму 258,30 доларів США.

Продавцем оформлено пакувальний лист до інвойсу № ОМJD231218-1 від 18.12.2023 р., яким зафіксована поставка товару у складі контейнеру ТСNU8621458 за наступними ваговими та кількісними характеристиками товару: ПВХ плівка (товщина 0,18 мм, ширина 1260 мм) у кількості 315 кв.м., та ПВХ кромка (товщина 0,70 мм, ширина 6,30 мм) у кількості 126 кв.м., загальною вагою нетто 233 кг, вагою брутто 242 кг.

Отже, позивачем у позовній заяві вказано, що доставка товару, зазначеного в комерційному інвойсі № ОМJD231218-1 від 18.12.2023 р. та в пакувальному листі до інвойсу № ОМJD231218-1 від 18.12.2023 р., підтверджується наступними документами: митною декларацією країни відправлення №62840924 від 02.01.2024 р.; коносаментом SZSE23120719A від 02.01.2024 р.; залізничною накладною № від 25.02.2024р.

Разом з цим, за коносаментом SZSE23120719A (товар вагою брутто 40320 кг) від 02.01.2024 р. продавцем було оформлено дві експортні декларації: №62840924 від 02.01.2024 р. (товар вагою брутто 25980 кг) та №62840917 від 02.01.2024 р. (товар вагою брутто 14340 кг), який при імпорті був задекларований позивачем за митними деклараціями: №24UА40U3 від 19.03.2024 р. (товар вагою брутто 40078) кг та №24UА39U0 від 19.03.2024 р. (товар вагою брутто 242 кг).

Також позивачем у позовній заяві вказано, що поставка товару здійснювалась за допомогою послуг експедитора на підставі договору транспортного-експедиторського обслуговування №С852/23 від 29.08.2023 р., укладеного між позивачем, в якості клієнта та ТОВ «НАВІС ГРУП», в кості експедитора, відповідно до п.1.1 якого експедитор зобов`язується надавати клієнту за його дорученням і за винагороду послуги у сфері транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити послуги експедитора. Відповідно до п.1.4 договору сторони домовилися, що пункт призначення, найменування вантажу, вага, ціна, термін та інші істотні умови кожного конкретного перевезення вказуються в заявках, і є невід`ємною частиною цього договору. Видана експедитору заявка повинна містити всі дані, необхідні для належного виконання послуг.

Позивачем у позовній заяві вказано, що 08.12.2023 р. ним та експедитором було погоджено додаток (заявка - імпорт) №NV-000441 до договору транспортного-експедиторського обслуговування №С852/23 від 29.08.2023 р., відповідно до п.2 якого сторони погодили комплекс міжнародних транспортно-екпедиторських послуг за напрямком Yantain (Сhina) - Харків (Україна): 4945 USD/40 (9890 USD/2*40).

На виконання вказаної заявки експедитором було виставлено позивачу рахунок №900 від 26.02.2024 р. та рахунок №901 від 26.02.2024 р., які були оплачені позивачем згідно платіжних інструкцій №8874 від 19.03.2024 р., №8875 від 19.03.2024 р.

Загальна сума рахунку №900 від 26.02.2024 р. та рахунку №901 від 26.02.2024 р. у розмірі 379308,00 грн. за курсом 38,3527 дол. США, на дату виставлення вказаних рахунків, відповідає вартості транспортно-експедиційних послуг, яка погоджена сторонами п.2 додатку (заявки - імпорт) № NV-000441 від 08.12.2023 р. до договору на транспортне експедиторське обслуговування №С852/23 від 29.08.2023 р.

Згідно довідки про транспортні витрати №234443452 від 26.02.2024 р., що надана ТОВ «НАВІС ГРУП», експедитором зазначено, що рахунок №900 від 26.02.2024 р. та дана довідка відображають витрати на умовах FОВ Yantain, CHINA до пункту-переходу м/п Мостиська-Пшемисль. Вся вартість перевезення за межами території України включена в довідку про транспортні витрати.

Згідно довідки декларанта про транспортні витрати згідно довідки про транспортні витрати №234443452 від 26.02.2024 р. вбачається, що декларантом сплачено вартість перевезення товару за коносаментом SZSE23120719A постачальник Ноng Коng Yісk Sai Tat Trading Limited, вагою брутто 242 кг, вартістю 1142,98 грн.

Таким чином, позивач подав відповідачу всі необхідні та наявні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення за ціною договору

Стосовно посилання митного органу на обставини ненадання позивачем усіх витребуваних додаткових документів, передбачених частиною 3 ст. 53 МКУ, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

В рамках спірних правовідносин до суду не надано доказів наявності ознак недостовірності задекларованої позивачем вартості.

Також, як встановлено судом з матеріалів справи, декларантом надано до контролюючого органу необхідні документи, а відповідачем, у свою чергу, не наведено обґрунтованих підстав для витребування у позивача додаткових документів та подальшого прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

Стосовно посилання митного органу на обставини відсутності договору ВС/112/2022-ЦЮ, зазначеного в залізничній накладній та відсутності транспортного договору щодо морського перевезення згідно коносаменту SZSE23120719A судом встановлено доводи позивача стосовно того, що експедитор ТОВ «НАВІС ГРУП» листом №2805 від 28.05.2024 р. повідомив наступне: «Цим листом повідомляємо, що ТОВ «НАВІС ГРУП» не може падати вам транспортний договір щодо морського перевезення згідно коносаменту SZSE23120719A та договір №ВС/112/2022-ЦЮ, що зазначений в залізничній накладній , оскільки сторони умовами договору передбачили зобов`язання про не розголошення інформації будь якій третій стороні без попередньої письмової згоди іншої сторони по даному договору. За інформацією наданою сторонами, останні не надали згоду про поширення укладеного транспортного договору щодо морського перевезення згідно коносаменту SZSE23120719A та договору №ВС/112/2022-ЦЮ, що зазначений в залізничні накладній ».

Крім того, суд зазначає, що з огляду на приписи ст. 53 Митного кодексу України декларант не зобов`язаний надати такий документ (інформацію), оскільки він не передбачений у переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Своєю чергою суд зазначає, що зі змісту спірного у цій справі рішення вбачається, що відповідач, обґрунтовуючи останнє наголошує на існуванні митних оформлень ідентичного товару.

Однак, зі змісту спірного у цій справі рішення не вбачається наведення відповідачем того які конкретно відомості митної вартості товарів не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні, а також відповідачем не зазначено про відсутність хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Усі документи, що підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України були надані позивачем разом з митною декларацією.

Крім того, під час розгляду справи не надано доказів проведення відповідачем порівняння умов поставки з попередніх митних оформлень та поставки, якої стосуються позовні вимоги у цій справі.

Відтак зазначені доводи відповідача не можуть вважатися судом обґрунтованими та доведеними.

Отже, відповідачем у графі 31 «Код МВВ митного органу» визначено, що коригування відбудеться за другорядним методом, проте у графі 33 спірного у цій справі рішення про коригування відповідач не надав пояснення щодо корегувань на обсяг партії, не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом визначено таку вартість товару, що є порушенням ст. 55 Митного кодексу України.

При цьому, оскільки відповідачем не надано жодних доводів та доказів стосовно визначення скоригованої вартості товару, то зазначене свідчить про необґрунтованість вказаних доводів відповідача.

Суд зазначає, що вказане підтверджується Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затверджені наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за №883/21195; далі за текстом - Правила №598), оскільки у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Так, відповідачем у направленому на адресу позивача повідомленні було вказано номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, що свідчить про помилковість зазначених доводів відповідача.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2018 р. по справі №815/1670/17.

Відповідачем під час розгляду справи не надано до суду доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували аналогічність характеристик імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості в цій частині.

Стосовно доводів представника відповідача, викладених у спірному у цій справі рішенні, щодо не підтвердження декларантом документально всіх складових митної вартості товарів та документи містять розбіжності, що послугувало підставою для запиту додаткових документів в порядку, передбаченому ч.3 cт.53 Митного кодексу України суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи зі змісту наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що підприємством позивача було надано до митного оформлення необхідний перелік документів, передбачений ч.ч. 1-2 ст. 53 Митного кодексу України.

Однак, як встановлено судом, відповідачем під час винесення спірних у даній справі рішень не було наведено належних обґрунтувань щодо наявності сумніву в числових значеннях наданих документів, що могло б бути підставою для запиту додаткових документів. При цьому, такий запит повинен містити як обґрунтування причин запиту, так і конкретизацію того які саме складові митної вартості не підтверджені або викликали сумніви, в чому саме полягають розбіжності, чи впливають вони на митну вартість, які додаткові документи можуть спростувати ці сумніви.

Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, зазначених обґрунтувань митним органом під час листування із декларантом наведено не було, проте наведено у спірному у цій справі рішенні про коригування митної вартості.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що доводи митного органу стосовно наявності підстав, передбачених ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, для витребування від позивача додаткових доказів, визначених приписами п.1 ч.3 ст.53 Митного кодексу України, стосовно спірних у даній справі митних декларацій не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Вищевикладені обставини свідчать про не підтвердження під час розгляду справи правомірності рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів від 19.03.2024 р. №UА807000/2024/000241/2.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із положеннями ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б, м. Харків, 61003) про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 19.03.2024 р. №UА807000/2024/000241/2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.