Справа № 381/504/25
Суддя: Самуха В. О.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Рішення

Іменем України

27 лютого 2025 року Фастівський міськрайонний суд у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Беленчук Я.В., розглянувши у відкритому судового засіданні в спрощеному позовному провадженні в м. Фастів Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

Встановив:

20 січня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі, позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі, ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про скасування постанови № 48 від 24.01.2025 року у справі про адміністративне правопорушення.

За змістом заявлених позовних вимог, позивач стверджує, що незаконно, на його думку, був притягненим до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП внаслідок не уточнення військово-облікових даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України № 3633-ІХ від 11.04.2024 року.

Зокрема, позивач стверджує, що службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно нього була винесена постанова № 48 від 24 січня 2025 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

В зазначеній вище постанові вказано, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не уточнив свої військово-облікові дані протягом 60 днів від дати набрання чинності Законом України № 3633-ІХ від 11.04.2024 року.

На позивача, як особу, що скоїла адміністративне правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 гривень.

Позивач стверджує про незаконність оскаржуваної постанови та просить суд її скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Посилаючись на приписи статті 8, 210, 288, 289 КУпАП, позивач стверджує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, що підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, згідно тверджень позивача, зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити, які саме персональні дані він не оновив, які з цих даних містяться в реєстрах, а до яких з них ІНФОРМАЦІЯ_2 не має доступу.

Позивач зазначає, що відомості про нього містяться в державних реєстрах та є відкритими.

З урахування наведених доводів, позивач стверджує про незаконність постанови у справі про адміністративне правопорушення та просить її скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_3 належним чином засвідчені копії військово-облікової справи (інші документи щодо перебування на військовому обліку) ОСОБА_1 та всі інші документи, пов`язані із винесенням оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Станом на дату розгляду справи вимоги ухвали про надання витребуваних документів не виконані.

В судове засідання, призначене на 27 лютого 2025 року, не з`явився позивач, подав заяву про проведення судового засідання без його участі, заявлені вимоги підтримав.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи належним чином повідомленим про час і дату проведення судового засідання, для участі в судовому засіданні не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов не подав.

З урахуванням строків розгляду цієї категорії справ, передбачених частиною 1 статті 286 КАС України, керуючись приписами частини 1 статті 205 КАС України, суд ухвалив проводити судове засідання без участі представника відповідача та позивача.

У відповідності до приписів частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви.

Так, судом встановлено, що 24.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 винесена постанова № 48 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

За змістом цієї постанови, ОСОБА_1 в порушення вимог статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», не уточнив свої військово-облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України № 3633-ІХ від 11.04.2024 року.

У зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

До позовної заяви позивачем долучена копія електронного документу щодо перебування на обліку ОСОБА_1 та уточнення ним даних 03 грудня 2024 року.

Відповідач обставини щодо уточнення позивачем військово-облікових даних 03 грудня 2024 року не спростував, заперечень щодо наданого позивачем електронного доказу не навів.

Встановивши зазначені обставини справи, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин сторін наступні правові норми.

Так, згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року, внесені редакційні зміни до статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та встановлено обов`язок військовозобов`язаним протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Аналогічні редакційні зміни внесені в статтю 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Цей Указ прийнятий до дати набрання чинності Законом України № 3633-ІХ від 11.04.2024 року.

Відповідно, 60-денний строк для уточнення військовозобов`язаними своїх облікових даних починає свій відлік з дати набрання чинності цим законом, тобто з 18 травня 2024 року.

Згідно приписів частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення є протиправність діяння та вина особи, що його вчинила.

Згідно приписів частини 1 статті 210 КУпАП, відповідальність передбачена за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Згідно приписів частини 3 статті 210-1 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Диспозиції цих норм є відсильними та передбачають можливість притягнення до відповідальності за порушення необмеженого переліку профільних законодавчих норм, як законів, так і підзаконних нормативно-правових актів. В даному випадку термін «законодавство», на думку суду, повинен вживатися у значенні, наведеному в рішенні КСУ від 09 липня 1998 року по справі № 17/81-97 (справа про тлумачення терміну «законодавство»).

Далі, використаний в статті 210 та 210-1 КУпАП термін «порушення», на думку суду, включає як активну протиправну поведінку, так і бездіяльність, тобто утримання від виконання обов`язкових дій, що характеризується протиправністю.

Далі, у відповідності до примітки до статті 210 КУпАП, статті 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом п. 1 частини 1 ст. 247 КУпАП умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, на підставі належних та допустимих доказів поза розумним сумнівом встановити, що особою вчинено протиправне та винне діяння, що містить всі ознаки конкретного складу адміністративного правопорушення.

В контексті наведених правових норм та встановлених обставин справи, суд повинен з`ясувати, чи є в діях ОСОБА_1 , як особи, що притягується до адміністративної відповідальності склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3статті 210-1 КУпАП, так як саме така кваліфікація діяння зазначена в оскаржуваній постанові № 48 від 24.01.2025 року.

Відповідаючи на зазначене питання, суд констатує, що як прості (основні), так і кваліфіковані склади адміністративних правопорушень, передбачені статтями 210 і 210-1 КУпАП стосуються схожої сфери суспільних правовідносин і об`єктом цих правопорушень є суспільні відносини у сфері оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

На думку суду, суспільні відносини у сфері військового обліку є складовою суспільних правовідносин у сфері оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Отже, якщо особі інкримінується не вчинення (чи несвоєчасне вчинення) дій щодо оновлення своїх військово-облікових даних, то суспільно-шкідливі наслідки настають у сфері саме військового обліку, а отже, такі дії повинні бути кваліфіковані за статтею 210 КУпАП, як спеціальною правовою нормою щодо статті 210-1 КУпАП.

При цьому, в межах повноважень суду, визначених статтею 286 КАС України, суд, у випадку неправильної кваліфікації діяння особи, позбавлений можливості самостійно здійснити перекваліфікацію діяння і визнати особу винною за іншою статтею КУпАП.

Отже, неправильна кваліфікація дій особи за статтею КУпАП свідчитиме про відсутність в її діях інкримінованого складу адміністративного правопорушення та, як наслідок, про необхідність скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та подальшого закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Як слідує з встановлених судом обставин, дії ОСОБА_1 щодо не уточнення своїх військово-облікових даних кваліфіковані за частиною 3 статті 210-1 КУПАП.

При цьому, як зазначалося вище, у випадку доведеності вини особи у не уточненні своїх військово-облікових даних у строк, встановлений законом, нею порушені правила військового обліку і таке діяння повинно бути кваліфікованим за відповідною частиною статті 210 КУпАП України, а не статті 210-1 КУпАП.

Тому, вказане свідчить про незаконність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за частиною 3 статі 210-1 КУпАП за не вчинення дій щодо не уточнення у строк, визначений законом, своїх військово-облікових даних.

Тому, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, що свідчить про доведеність позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Крім того, як зазначалося вище, згідно з приміткою до статті 210 КУпАП, статті 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

В даному випадку суд звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення не вказано, яку саме інформацію, необхідну для уточнення та актуалізації військово-облікових даних про ОСОБА_1 , як військовозобов`язаного, не можливо було отримати ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно та які заходи вживались для отримання цієї інформації.

Вказане додатково свідчить про недоведеність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Далі, згідно приписів пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду цієї справи суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Дана правова норма не конкретизує підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, тому судом в даному випадку мають бути застосовані підстави, передбачені частиною 1 статті 247 КУпАП.

З огляду на те, що в діях позивача не встановлений склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі приписів пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Далі, згідно зі ст. 246 ч. 5 п. 2 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду, зокрема, позовної заяви.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 вказала на те, що судовий збір за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

З урахуванням викладеного, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 605,60 гривень підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Інша частина судового збору за подання позовної заяви, як надмірно сплачена, може бути повернена позивачу у відповідності до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Міністерством Фінансів України від 03.09.2013 року № 787.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 255, 265, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 46, 72, 77, 229, 241-256, 257, 286 КАС України,-

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 48 від 24.01.2025 року у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати Постанову № 48 від 24 січня 2025 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Суддя Самуха В.О.