Справа № 300/7163/23
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 лютого 2025 року

м. Київ

справа №300/7163/23

адміністративне провадження № К/990/63/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Котика Р.В. - представника ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 лютого 2025 року у справі №300/7163/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дії та бездіяльності протиправними, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, у якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення від 09 серпня 2023 року №98 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язати розглянути повторно заяву про призначення пенсії за віком з урахуванням наявного стажу, у тому числі пільгового.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року, позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 09 серпня 2023 року №98 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01 серпня 1990 року по 31 грудня 1990 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 серпня 2023 року про призначення пенсії за віком та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні суду.

В подальшому представником позивача - Котиком Р.В. подано до суду заяву про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 11 березня 2024 року №98, яке прийнято на виконання судового рішення в справі №300/7163/23 й яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке прийняте на виконання судового рішення в справі №300/7163/23, відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам пункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) із наданням скаржнику можливості протягом десяти днів після отримання копії ухвали подати документ про сплату судового збору.

У зв`язку з тим, що у встановлений йому строк позивач не усунув недоліку апеляційної скарги, Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02 грудня 2024 року на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України повернув апеляційну скаргу на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року особі, що її подала.

Не погоджуючись з ухвалою про повернення апеляційної скарги від 02 грудня 2024 року, представником позивача - Котиком Р.В. подано до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати вказану ухвалу та направити справу до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження її розгляду.

Постановою Верховного Суду від 11 лютого 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року - без змін.

25 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача - Котик Р.В. звернувся із заявою про роз`яснення судового рішення у справі №300/7163/23, у якій просить роз`яснити постанову Верховного Суду від 11 лютого 2025 року в аспекті того, чи обставини, встановлені у цій справі, є подібними до обставин, що склалися у справі №440/8929/24, рішення суду касаційної інстанції в якій, як вважає заявник, свідчить про різне правозастосування та, як наслідок, упередженість суду при розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі №300/7163/23.

Розглянувши подану заяву, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Верховний Суд неодноразово та послідовно вказував на те, що (1) роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення, (2) роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України «Про виконавче провадження», тобто судове рішення, яким спір вирішено по суті.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Роз`ясненню підлягає судове рішення, яким суд вирішив спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин. При цьому роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню й без такого роз`яснення його важко виконати або існує значна ймовірність неправильного його виконання.

У той же час, як вже вказувалось в цій ухвалі, постановою Верховного Суду від 11 лютого 2025 року, щодо якої подано заяву про роз`яснення, було залишено без змін ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року, якою, у свою чергу, повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України (оскільки скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк).

Такі судові рішення як суду касаційної інстанції, так і апеляційного суду, ухвалу якого залишено без змін, не потребуватимуть вчинення будь-яких дій, спрямованих на їх виконання.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу й на те, що механізм, визначений статтею 254 КАС України, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення, або якщо рішення не є остаточним.

Водночас мотиви, які наводить заявник у своїй заяві, по суті полягають у його незгоді з постановою Верховного Суду від 11 лютого 2025 року у цій справі внаслідок прийняття судом касаційної інстанції у іншій справі №440/8929/24, як він вважає, іншого за своїм змістом рішення. Проте, такі обставини не є підставою для роз`яснення судового рішення; до того ж, вони не були предметом судового розгляду у справі №300/7163/23.

З огляду на викладене, постанова Верховного Суду від 11 лютого 2025 року у цій справі не може бути об`єктом роз`яснення у розумінні процесуального закону.

Ураховуючи наведене та виходячи з положень статті 254 КАС України, Верховний Суд дійшов висновку, що заява Котика Р.В. - представника ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 253, 254 КАС України, Суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви Котика Р.В. - представника ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 лютого 2025 року у справі №300/7163/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко

Т.Г. Стрелець

Л.В. Тацій ,

Судді Верховного Суду