Справа № 420/2669/25
Суддя: Бабeнко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2669/25
У Х В А Л А

27 лютого 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо відмови штаб-сержанту ОСОБА_1 у звільненні з військової служби на підставі абз.10 п.3 ч.12 ст.26 та п.п. «Г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною, яка є особою з інвалідністю IІ групи, на підставі рапорту від 06 січня 2025 року;

- зобов`язати НОМЕР_1 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі абз.10 п.3 ч.12 ст.26 та п.п. «Г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною, яка є особою з інвалідністю IІ групи, на підставі рапорту від 06 січня 2025 року.

21 лютого 2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.

Так, зазначене клопотання представника відповідача обґрунтовано тим, що в індивідуальній програмі реабілітації інваліда, виданій дружині позивача, наявна інформація про діагноз, супутні захворювання та ступінь обмеження життєдіяльності. Оскільки медичну документацію про особу може отримати лише безпосередньо сама особа, якої це стосується (ч. 1 ст. 285 ЦКУ), або її представник, на підставі доручення або договору про надання правової допомоги, а також батьки, як законні представники дитини, то представник відповідача просить суд витребувати індивідуальну програму реабілітації інваліда, яка видавалась разом з довідкою до акту огляду МСЕК від 19.06.2024 серії 12 ААГ № 887326.

Розглянувши клопотання представника відповідача про витребування доказів, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1, 2 ст.80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з приписами ч.3 ст.79 КАС України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до ч.5 ст.77 КАС України, суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що предметом розгляду цієї справи є визнання протиправними дії НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо відмови штаб-сержанту ОСОБА_1 у звільненні з військової служби на підставі абз.10 п.3 ч.12 ст.26 та п.п. «Г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною, яка є особою з інвалідністю IІ групи, на підставі рапорту від 06 січня 2025 року.

Не є предметом розгляду цієї справи проходження реабілітації та отримання відповідної програми реабілітації дружиною позивача.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зауважує, що ані Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», ані наказ Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 «Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» не передбачають надання такого документа як індивідуальна програма реабілітації інваліда.

Суд повторює, що відповідно до ч.5 ст.77 КАС України, суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів, а ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про витребування індивідуальної програми реабілітації інваліда, яка видавалась разом з довідкою до акту огляду МСЕК від 19.06.2024 серії 12 ААГ № 887326.

Суд відхиляє покликання представника відповідача на практику Європейського суду з прав людини з огляду на ст.53 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої ніщо в цій Конвенції не може тлумачитись як таке, що обмежує чи применшує будь-які права людини та основоположні свободи, які можуть бути визнані на підставі законів будь-якої Високої Договірної Сторони чи будь-якою іншою угодою, стороною якої вона є.

Також безпідставними є твердження представника відповідача про обов`язок позивача довести «небезпідставність» своїх доводів щодо порушеного права відповідачем, з огляду на приписи ч.2 ст.77 КАС України.

Керуючись ст.77, 79, 80, 166, 167, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування індивідуальної програми реабілітації інваліда, яка видавалась разом з довідкою до акту огляду МСЕК від 19.06.2024 серії 12 ААГ № 887326.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Суддя Дмитро БАБЕНКО