Справа № 160/23472/23
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 160/23472/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., секретар судового засіданні Беседа Г.Р, за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Артеменка О.В., представника відповідача ГУ НП в Дніпропетровській області Блохіна О.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 року в адміністративній справі №160/23472/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП» № 1563к від 22.08.2023 року, яким було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 609о/с від 04.09.2023 року про звільнення начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільненні зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.09.2023 року до дня ухвалення судом рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 року відмовлено у задавлені повних вимог.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 609 о/с від 04.09.2023 року «По особовому складу» про звільнення позивача зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» прийнятий у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від №1563к від 22.08.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП ГУНП», прийнятого за наслідками проведеного службового розслідування, оформленого висновком року та затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області.

За вказаним висновком під час службового розслідування були встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що полягає у порушенні службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзацу 2 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, пунктів 12, 13 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 року № 757, Присяги поліцейського.

Скаржник наголошує, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, склад якого включає суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт і об`єктивну сторону.

З метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, проводиться службове розслідування, яке полягає у перш за все у зборі, перевірки та оцінці матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського та яке має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (яких) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно- розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього, відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у дисциплінарних стягнень, вид і розмір заподіяної шкоди, причини та умови, що до вчинення дисциплінарного проступку.

Наявними у справі матеріалами службового розслідування, висновки якого покладено в основу оскаржуваного наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, не свідчать про доведеність відповідачем вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, несумісного зі званням поліцейського, що підриває довіру до нього, як до правоохоронця, носія влади, а також унеможливлює подальше виконання ним обов`язків поліцейського.

У Висновку в порушення положень пункту 4 розділу VI Порядку №893 не в повній мірі відображені відомості щодо обставин вчинення майором поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, його наслідки (тяжкість), що настали у зв`язку з цим; відсутні відомості, що характеризують особу позивача, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; відсутні у висновку і пояснення безпосереднього керівника позивача щодо обставин справи, а також пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи.

За таких обставин, службове розслідування не можна вважати таким, що проведено при повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

За змістом висновку службового розслідування щодо позивача встановлено, що ОСОБА_1 не вжито заходів, зокрема щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань під час розгляду заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , щодо вчинення кримінальних правопорушень та погодженні висновків про списання до справи матеріалів за вказаними заявами, не проведено об`єктивної та повної перевірки за заявами , не здійснено контроль за веденням дорожньої документації та порядком використання службових транспортних засобів, закріплених за сектором кримінальної поліції, не забезпечив належний контроль за виконанням ухвали суду про здійснення приводу, вхідних документів та доручень слідчих у встановлений термін підлеглими поліцейськими, діяльність яких координує та контролює.

Доводи відповідача про те, що позивачем не було вжито всіх заходів щодо внесення в ЄРДР відомостей при розгляді заяв осіб є передчасними, з огляду на те, що комісією не було досліджено, належно не встановлено, що значені матеріали перевірки оперативним працівником, якому було доручено збір матеріалів та уведення перевірки, були направлені для вивчення до слідчого відділу ВП №1, який має прийняти рішення щодо внесення/невнесення відомостей отриманих матеріалів до ЄРДР.

Згідно позиції позивача, після вивчення вказаних матеріалів начальником цього відділу, відповідним листом - повернення матеріали були скеровані до сектора кримінальної поліції.

У вказаному листі було зазначено про відсутність в даних матеріалах відомостей до підлягають внесенню до ЄРДР.

Після повернення вказаних матеріалів оперативним працівником сектору кримінальної поліції складено висновок про відсутність кримінального порушення та списання їх до справи і саме вказаний висновок був погоджений із позивачем.

Під час погодження даних матеріалів позивачем, крім висновку керівника СВ про відсутність відомостей, які підлягають внесенню до ЄРДР, було враховано що дані заяви розглядались та по ним збирались матеріали оперативними працівниками з багаторічним досвідом роботи в органах поліції та саме в оперативних підрозділах.

Висновок про списання матеріалів без внесення відомостей до ЄРДР без будь-яких зауважень та додаткових вказівок був затверджений, начальником ВП.

Слід вказати, що всі особи, які згідно посадової інструкції, причетні до збору, перевірки, вивчення таких матеріалів та встановлення того, що останні не мають/чи мають ознак кримінального правопорушення, прийняття відповідного рішення про списання, виконавці даних матеріалів, працівники СВ ВП в ході службового розслідування опитано не було.

Щодо посилання відповідача про веденням дорожньої документації та порядком використання службових транспортних засобів, скаржник зазначає, що відповідно до Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 року № 757, за автомобілями СКП ВП №1 закріплено ряд співробітників серед, яких є ОСОБА_1 . Отже, матеріалами справи підтверджено, що для здійснення оперативних невідкладних виїздів поліцейські сектору кримінальної поліції користуються службовим автомобілем.

Список осіб які мають право користування та управління вказаним автомобілем затверджений начальником відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП. До вказаного списку занесений також і позивач.

У спірному наказі про порушення позивачем службової дисципліни також вказано також про порушення пунктів 12,13 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 року № 757 яке полягає в не проходженні поліцейськими інструктажу перед виїздом на службовому транспорті, окрім того зазначено про особисту відповідальність ОСОБА_1 за експлуатацію та технічний стан т/з Dacia Logan д.н.з НОМЕР_1 , та ВАЗ « 2107» д.н.з. НОМЕР_2 .

У наказі № 293 від 31.01.2023 року «Про закріплення працівників КРУП ГУНП в Дніпропетровській області за службовими транспортними засобами та призначення Оповідальних за транспортну діяльність» взагалі не визначено обсяг дій, які повинні вчиняти закріплені особи, відносно ввірених автомобілів.

Вести необхідну документацію по автомобільній службі, перевіряти роботу та діяльність ведення дорожньої документації згідно п.3.1 інструкції 122 є обов`язком посадової особи, на яку покладено функції контролю. Контроль за своєчасним поверненням автомобіля, здаванням ключів та дорожніх листів згідно п 4.12 інструкції 122 покладено на чергову частину. Жодних рапортів відносно позивача та його ігнорування такої інструкції, матеріали справи не місять.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, службовим розслідуванням всиновлені обставини, передчасно, що засвідчує неповноту проведеної щодо позивача службової перевірки, без повного з`ясування всіх обставин справи, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок позивача.

Констатуючи про вчинення позивачем дисциплінарного проступку відповідачем конкретно не зазначено та не доведено відповідними доказами, які саме дії позивача кваліфіковано відповідачем як такі, що дискредитують звання працівника поліції та підривають довіру до органів Національної поліції України.

Крім того, до позивача було застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, без співставлення тяжкості допущених позивачем порушень службової дисципліни, без врахування даних, що його характеризують, та вважає, що такий вид, стягнення не є співмірним.

З огляду на викладені обставини у сукупності з наданими сторонами доказами, звільнення позивача зі служби в поліції у спірних правовідносинах відбулось не на підставі та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством, тому наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, дати, нібито, вчинених дисциплінарних проступків співпадають з датами перебування позивача на лікарняних, тому він не може бути притягнутий за те, що не вчиняв.

У момент проведення службового розслідування позивач перебував на лікарняному.

З огляду на викладене, скаржник вважає, що він підлягає поновленню на попередній посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що судом вірно встановлено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, а не обов`язок, надавати пояснення, відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються. ОСОБА_1 таким правом не скористався, не надав дисциплінарній комісії ні усних, ні письмових пояснень під час проведення службового розслідування.

Відповідач наголошує, що висновком під час службового розслідування були встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що полягає у невжитті заходів щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань під час розгляду заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо вчинення кримінальних правопорушень та погодженні висновків про списання до справи матеріалів за вказаними заявами, непроведені об`єктивної та повної перевірки за заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , нездійснення контролю за веденням дорожньої документації та порядком використання службових транспортних засобів, закріплених за сектором кримінальної поліції, неналежному контролі за виконанням ухвали суду про здійснення приводу, вхідних документів та доручень слідчих у встановлений термін підлеглими поліцейськими, діяльність яких координує та контролює, тобто вчиненні в умовах воєнного стану проступку, який суперечить покладеним на працівників поліціїосновним обов`язкам, вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Суд прийшов до вірного твердження, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, склад якого включає суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт і об`єктивну сторону.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції аналізуючи матеріали адміністративної справи прийшов до правомірного висновку, що матеріали службового розслідування, висновки якого покладено в основу оскаржуваного наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, свідчать про доведеність відповідачем вини останнього у вчиненні в умовах воєнного стану дисциплінарного проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, вчиненні дій, що підривають авторитет поліції

Також, відповідач з посиланням на правові висновки Верховного Суду зазначає, що рішення у кримінальному провадженні не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєнні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, оскільки у цьому випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кримінального кодексу України. Предметом цього спору є саме порушення позивачем службової дисципліни.

Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, хоч і прийнято в тому числі на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого стосовно нього за раками кримінального правопорушення, однак ґрунтується на ^постійних правових підставах.

З огляду на наведені правові норми та встановлені висновком службового розслідування обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що знайшли своє підтвердження під час розгляду цієї справи судом першої інстанції встановлено, що відповідач правомірно застосовував до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у зв`язку із підтвердженням факту вчинення ним дисциплінарного проступку.

Таким чином, відповідач вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що в матеріалах службового розслідування зібрано достатню кількість доказів, які у своїй сукупності надають суду можливість стверджувати про вчинення позивачем дисциплінарного проступку в умовах воєнного стану, який детально описано у висновку службового розслідування. В межах проведеного службового розслідування встановлені фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, висновки службового розслідування відповідають вимогам щодо обґрунтованості, такі містять всі необхідні відомості, які повинні враховуватись при прийнятті вмотивованого рішення.

Від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що в наказі ГУНП від 02.08.2023 року № 1620 зазначена підстава проведення службового розслідування - повідомлення позивачу про підозру за вчинення кримінального правопорушення передбаченого статтею 368 КК України та затримання останнього у порядку статті 208 КПК України.

Зазначаємо, відповідно до пункту 1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України 07.11.2018 року № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

У пункті 2 розділу II Порядку 893 зазначено, службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення.

Згідно з частинами 1,2,3 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Так, підставою проведення службового розслідування стала інформація стосовно повідомлення ОСОБА_1 про підозру за вчинення кримінального правопорушення та затримання останнього у порядку статті 208 КПК України.

Проте, за змістом наказу ГУНП від 02.08.2023 року № 1620 «Про організацію проведення службового розслідування», в якому, зокрема зазначено, що проведення службового розслідування призначено з метою повної та всебічної перевірки службової діяльності ОСОБА_1 , у тому числі встановлення можливих порушень службової дисципліни, що призвели до вищевказаної події (повідомлення про підозру та затримання).

Таким чином, проведення перевірки членами дисциплінарної комісії службової діяльності позивача, а також надання їй оцінки повністю охоплювалося наказом ГУНП від 02.08.2023 року № 1620 та відповідала повноваженням членів дисциплінарної комісії.

Щодо питання реалізації позивачем під час проведення службового розслідування норм статті 18 Дисциплінарного статуту НПУ, а саме надання пояснень з виявлених проступків, відповідач зазначає, що законодавець не визначає, які саме підстави відсутності поліцейського на службі (у даному випадку перебування позивача на лікарняному), а лише зобов`язує та покладає обов`язки на уповноважену особу викликати його для надання пояснень, при цьому визначає способи виклику такі як вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

Відповідач посилається на вжиття належних заходів вчинених уповноваженими особами, спрямованих на отримання від ОСОБА_1 пояснень під час проведення службового розслідування.

Про що було складено відповідний акт щодо ознайомлення останнього з викликом.

Однак останній станом на 18.08.2023 року не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин не прибуття. Зазначене підтверджується актом «Про відмову надати пояснення»,

18.08.2023 року членами дисциплінарної комісії здійснено виїзд за місцем мешкання майора поліції ОСОБА_1 , з метою опитування останнього в рамках службового розслідування, призначеного наказом ГУНП від 02.08.2023 року № 1620. Виїзд було здійснено за адресою: АДРЕСА_1 , яка зазначена в особовій справі майора поліції ОСОБА_1 . Прибувши за вказаною адресою, з квартири ніхто не вийшов, двері не відчинив.

Крім цього, 09.08.2023 року під час телефонної розмови ОСОБА_1 повідомив члену дисциплінарної комісії майору поліції Пяткову О.Ю. , що він відмовляється надавати будь-які письмові або усні пояснення в рамках службового розслідування призначеного наказом ГУНП від 02.08.2023 року № 1620. Зазначене підтверджується відповідним рапортом.

Таким чином, ГУНП вжило всіх можливих та вичерпних заходів з метою відібрання пояснень, під час службового розслідування.

ОСОБА_1 , при цьому жодним чином не позбавляло позивача права на захист та надання пояснень щодо встановлених обставин службового розслідування.

ОСОБА_1 на підтвердження факту перебування його на стаціонарному лікуванні під час проведення службового розслідування не надано до суду жодного доказу.

Щодо строків проведення службового розслідування та затвердження висновку службового розслідування раніше аніж 30 днів визначених для його проведення, відповідач зазначає, що законодавством, яке діє в умовах воєнного стану чітко визначені строки проведення службового розслідування це 15 календарних днів, з можливістю їх продовження ще на 15 календарних днів. ГУНП при проведенні службового розслідування витримано строки визначені законом, при цьому законодавством не передбачено, що висновок службового розслідування повинен бути затверджений саме в останній день строку, а тому жодних процесуальних порушень, при затверджені висновку службового розслідування раніше ніж 30 календарний день, ГУНП не допущено.

Що стосується дисциплінарного проступку позивача, то матеріалами службового розслідування встановлено, в чому саме полягає порушення службової дисципліни з боку ОСОБА_1 , відповідач зазначає про:

- 5 фактів передчасного списання до справи матеріалів ЄО з явними ознаками вчинення кримінального правопорушення, за якими у подальшому було внесено відомості до ЄРДР та розпочаті досудові розслідування (2 - за ч. 1 ст. 190 та 3 - за ч. 4 ст. 185 КК України);

- порушення строків виконання 14 доручень наданих слідчими до сектору кримінальної поліції ВП № 1 Криворізького РУП;

- порушено строки виконання по 3 ухвалам суду про привід, з яких одна ухвала була доручена для організації виконання безпосередньо майору поліції ОСОБА_1 ;

- не виконання 19 документів вхідної кореспонденції;

- неналежному контролі за автотранспортною дисципліною у підпорядкованому ОСОБА_1 підрозділі;

- вчинення дій, що підривають авторитет поліції (наявність кримінального провадження № 0000379, в межах якого ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України та затримання останнього у порядку статті 208 КПК України; на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2023 року (справа № 203/4035/23) проведення обшуку у службовому кабінеті № 441 ВП № 1 Криворізького РУП ГУНП; обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 214720,00 грн).

Крім цього матеріали службового розслідування містять докази його вчинення.

Щодо видання наказу ГУНП від 04.09.2023 року N8 609о/с в період тимчасової непрацездатності, відповідач зазначає, що ГУНП не володіла інформацією стосовно наявності 04.09.2024 року лікарняного у ОСОБА_1 . Зазначена обставина не є свідченням протиправності спірного наказу про звільнення позивача.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 з 07.11.2015 року проходив службу в Національній поліції України та склав присягу працівника Національної поліції України.

Згідно з витягом із наказу від 05.07.2022 року № 674 о/с «По особовому складу» майора поліції ОСОБА_1 було переміщено на посаду заступника начальника відділення поліції - начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції з 05.07.2022 року.

Наказом начальника відділення поліції № 1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області № 34 від 24.01.2023 року призначено відповідальних за організацію роботи з дотримання належного стану дисципліни та законності, у тому числі транспортної дисципліни серед керівного складу відділення поліції № 1 Криворізького РУП, у тому числі заступника начальника відділення поліції - начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 .

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 293 від 31.01.2023 року закріплено службовий автотранспорт за працівниками Криворізького районного управління поліції, зокрема у відділі поліції № 1 у секторі кримінальної поліції автомобілі Dacia Logan, н.з. НОМЕР_1 , ВАЗ-2107, н.з. НОМЕР_2 , за наведеним у наказі переліком працівників, у тому числі за заступником начальника ВП - начальником СКП ВП № 1 Криворізького РУП майором поліції ОСОБА_1 , відповідальний за експлуатацію та технічний стан - оперуповноважений СКП ВП № 1 КРУП старший лейтенант поліції Самойленко В.В. , призначено відповідальним за автотранспортну діяльність у відділенні поліції № 1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області - заступника начальника ВП з превентивної діяльності ВП № 1 Криворізького РУП майора поліції Явдощенка М.В .

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1620 від 02.08.2023 року «Про організацію проведення службового розслідування» було призначено службове розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни заступником начальника відділення поліції - начальником сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП майором поліції ОСОБА_1 та неналежної організації роботи останнього окремими поліцейськими Криворізького РУП ГУНП.

У наказі зазначено, що 31.07.2023 року о 08.10 у межах кримінального провадження № 0000379 від 30.06.2023 року за ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України поліцейськими Дніпропетровського управління ДВБ НП НП України спільно з працівниками Дніпропетровської обласної прокуратури та слідчими ТУ ДБР (з дислокацією в м. Дніпро), розташованого в м. Полтаві, задокументовано факт вимагання та отримання заступником начальника відділення поліції - начальником сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП майором поліції ОСОБА_1 неправомірної вигоди у розмірі 30000 грн у посадової особи Дичанського лісництва філії ДП «Дніпровське лісове господарство» за невтручання у господарську діяльність. ОСОБА_1 було затримано в порядку статті 208 КПК України. З метою повної та всебічної перевірки службової діяльності, у тому числі встановлення можливих порушень службової дисципліни, що призвели до вказаної події, відповідно до ст.ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та ст. 70 Закону України «Про Національну поліцію» призначено службове розслідування. Цим же наказом на час проведення службового розслідування з 03.08.2023 року відсторонено ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків.

Організацію проведення службового розслідування ініціював начальник УГІ ГУНП в Дніпропетровській області Таран О. рапортом від 02.08.2023 року, поданим на ім`я начальника ГУНП в Дніпропетровській області Щадила А. за інформацією, яка надійшла до ГУНП 31.07.2023 року.

Листом третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 13.08.2023 року № 4277/15-02-3 повідомлено начальника управління головної інспекції ГУНП в Дніпропетровській області, що у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000379 від 30.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, 31.07.2023 року було затримано заступника начальника відділення поліції - начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_1 у порядку ст. 208 КПК України та повідомлено йому про підозру у вчненні кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2023 року ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 03.08.2023 року його було звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1696 від 15.08.2023 року внесено зміни до наказу № 1620 від 02.08.2023 року та продовжено строк проведення службового розслідування на 15 днів.

22.08.2023 року т.в.о. начальника ГУНП в Дніпропетровській області затверджено висновок дисциплінарної комісії за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни заступником начальника відділення поліції - начальником сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП майором поліції ОСОБА_1 та неналежної організації роботи останнього окремими поліцейськими Криворізького РУП ГУНП. Відповідно до вказаного висновку дисциплінарна комісія відомості про порушення службової дисципліни заступником начальника відділення поліції - начальником сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП майором поліції ОСОБА_1 та неналежної організації роботи останнього окремими поліцейськими Криворізького РУП ГУНП вважала такими, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, а в діях окремих поліцейських Криворізького РУП ГУНП дисциплінарні проступки вважала встановленими. Дисциплінарною комісією було запропоновано, зокрема, за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзацу 2 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 2, 3 пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, пункту 11 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року № 100, пунктів 13, 14 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 року № 757, пункту 1.4 розділу 1, абзацу 2 пункту 2.1 розділу 2, абзацу 7 пункту 2.3 розділу 2 посадової інструкції № 45.1/2-5дск, Присяги поліцейського, що виразилось у невжитті заходів щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань під час розгляду заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо вчинення кримінальних правопорушень та погодженні висновків про списання до справи матеріалів за вказаними заявами, непроведенні об`єктивної та повної перевірки за заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , нездійснення контролю за веденням дорожньої документації та порядком використання службових транспортних засобів, закріплених за сектором кримінальної поліції, неналежному контролі за виконанням ухвали суду про здійснення приводу, вхідних документів та доручень слідчих у встановлений термін підлеглими поліцейськими, діяльність яких координує та контролює, тобто вчиненні в умовах воєнного стану проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, застосувати до заступника начальника відділення поліції - начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції майора поліції ОСОБА_1 (0047058) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

У висновку службового розслідування, затвердженому 22.08.2023 року, зазначено, що службовим розслідуванням встановлено, зокрема, таке.

ОСОБА_1 діючих дисциплінарних стягнень не має, за місцем проходження служби характеризується посередньо. 31.07.2023 року до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла інформація про те, що поліцейськими УВБ в Дніпропетровській області ДВБ НП України та працівниками третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпро) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, під процесуальним керівництвом Дніпропетровської обласної прокуратури, у межах кримінального провадження № 0000379 від 30.06.2023 року за ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України 31.07.2023 року проводилися заходи із документування протиправної діяльності (вимагання неправомірної вигоди) заступника начальника відділення поліції - начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , який перебував на лікарняному з 21.07.2023 року, у цивільному одязі та без вогнепальної зброї. Було з`ясовано, що майор поліції ОСОБА_1 вимагав та 31.07.2023 року о 08.00 годині, перебуваючи біля магазину «Радушаночка», розташованого по АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_12 неправомірну грошову винагороду у розмірі 30000 грн за неперешкоджання у проведенні господарської діяльності на посаді лісничого Дичанського лісництва філії ДП «Дніпровське лісове господарство». ОСОБА_1 , помітивши працівників внутрішньої безпеки, прокуратури та ДБР, які наближалися до його автомобіля з метою затримання, намагався приховати сліди протиправної діяльності, викинувши грошові кошти, отримані як хабар, з вікна транспортного засобу. Грошові кошти, що передавалися як неправомірна вигода, було оглянуто та вилучено слідчим ДБР поблизу автомобіля поліцейського. 31.07.2023 року ОСОБА_1 було затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2023 року ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - до 28.09.2023 року з можливістю внесення застави у розмірі 214720 грн. 03.08.2023 року ОСОБА_1 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави. Під час проведення службового розслідування було здійснено перевірку службової діяльності сектору кримінальної поліції ВП № 1 Криворізького РУП, встановлено окремі недоліки та порушення. 02.08.2023 року під час проведення перевірки порядку ведення єдиного обліку виявлено 5 фактів передчасного списання до справи відділення поліції № 1 Криворізького РУП матеріалів ЄО з явними ознаками вчинення кримінального правопорушення та невнесення відповідних відомостей до ЄРДР за заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Майор поліції ОСОБА_1 не вжив заходів щодо повернення вазаним матеріалів до СВ та СД ВП для внесення відповідних відомостей до ЄРДР. У подальшому вказані матеріали поліцейськими ВП було розглянуто у порядку Закону України «Про звернення громадян» та висновками списано до справи, які погодив майор поліції ОСОБА_1 . Також дисциплінарною комісією встановлено неналежне здійснення ОСОБА_1 контролю за окремими напрямками діяльності сектору кримінальної поліції ВП № 1 Криворізького РУП. Було виявлено порушення строків виконання 14 доручень, наданих слідчими до сектору кримінальної поліції ВП № 1 Криворізького РУП, порушення строків виконання 3 ухвал суду про привід, організацію виконання однієї з яких було доручено безпосередньо ОСОБА_1 . Станом на 31.07.2023 року особовим складом сектору кримінальної поліції ВП № 1 Криворізького РУП не було виконано 19 документів вхідної кореспонденції. Крім того, встановлено порушення вимог Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 року № 757. Відповідно до наказу начальника ГУНП в Дніпропетровській області від 31.01.2023 року № 293 заступник начальника відділення поліції - начальник сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ОСОБА_1 відповідальний за експлуатацію та технічний стан службового автотранспорту, закріпленого за сектором кримінальної поліції (Dacia Logan, н.з. 04 1929, ВАЗ-2107, н.з. НОМЕР_2 ). Відповідно до наказів ВП «Про призначення складу конвойного наряду» від 26.05.2023 року № 157, від 29.05.2023 року № 159, від 01.06.2023 року № 163, від 04.07.2023 року № 209 поліцейські сектору кримінальної поліції ВП здійснювали конвоювання взятих під варту осіб на службових автомобілях, що закріплені за СКП ВП, при цьому записи до книги виїзду та повернення транспортних засобів ВП не здійснювали, інструктаж перед виїздом на службовому транспорті не проходили. Під час службового розслідування 09.08.2023 року на адресу місця проживання ОСОБА_1 було надіслано виклик для надання письмових пояснень, однак виклик вручено не було. Крім того, фотокопію виклику 13.08.2023 року було надіслано з використанням електронної комунікації у месенджері «Whatsapp» за контактними даними ОСОБА_1 , яким зазначені повідомлення було переглянуто, однак не надано відповіді. ОСОБА_1 18.08.2023 року не прибув за викликом та не повідомив про причини неприбуття, у зв`язку з чим членами дисциплінарної комісії складено акт про відмову надати пояснення. 18.08.2023 року членами дисциплінарної комісії здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_1 з метою його опитування у межах службового розслідування, проте двері квартири їм не відчинили. Під час телефонної розмови 09.08.2023 року ОСОБА_1 повідомив члену дисциплінарної комісії Пяткову О.Ю. про те, що відмовляється надавати пояснення у межах службового розслідування. Згідно з відомостями Електронного реєстру листків непрацездатності майор поліції ОСОБА_1 з 21.07.2023 року до 01.08.2023 року, з 04.08.2023 року до 13.08.2023 року, з 14.08.2023 року до 17.08.2023 року та з 18.08.2023 року до 23.08.2023 року перебував та перебуває на лікарняному у КНП «Криворізька міська лікарня № 3» Криворізької міської ради. Майор поліції ОСОБА_1 не вжив заходів щодо внесення відомостей до ЄРДР під час розгляду заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо вчинення кримінальних правопорушень та погодив висновки про списання до справи матеріалів за вказаними заявами, не забезпечив проведення об`єктивної та повної перевірки за цими заявами, не здійснив контроль за ведення дорожньої документації та порядком використання службових транспортних засобів, закріплених за сектором кримінальної поліції, не забезпечив належний контроль за виконанням ухвали суду про здійснення приводу, вхідних документів та доручень слідчих у встановлений термін підлеглими поліцейськими, діяльність яких координує та контролює, чим порушив вимоги пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзацу 2 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 2, 3 пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, пункту 11 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пунктів 13, 14 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 року № 757, пункту 1.4 розділу 1, абзацу 2 пункту 2.1 розділу 2, абзацу 7 пункту 2.3 розділу 2 посадової інструкції № 45.1/2-5дск, Присяги поліцейського. З урахуванням викладеного, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що вказані вчинки дискредитують звання рядового і начальницького складу Національної поліції України, майор поліції ОСОБА_1 вчинив діяння, несумісне зі званням поліцейського, оскільки скоїв проступок, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, а також унеможливлює подальше виконання ним обов`язків поліцейського.

У наданих відповідачем копіях матеріалів службового розслідування містяться зокрема копії погоджених заступником начальника відділення поліції - начальником сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1. висновків за результатами перевірки інформації, яка надійшла до відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції від ОСОБА_13 (матеріали ЄО № 10929 від 12.07.2023 року), ОСОБА_14 (матеріали ЄО № 10975 від 12.07.2023 року), ОСОБА_2 (матеріали ЄО № 9980 від 27.06.2023 року), ОСОБА_15 (матеріали ЄО № 9945 від 27.06.2023 року), ОСОБА_16 (матеріали ЄО № 10070 від 29.06.2023 року) про закінчення перевірки та списання матеріалів до справи.

22.08.2023 року Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області видано наказ № 1563к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП ГУНП», згідно з пунктом 1 якого за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзацу 2 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 2, 3 пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, пункту 11 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року № 100, пунктів 13, 14 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 року № 757, пункту 1.4 розділу 1, абзацу 2 пункту 2.1 розділу 2, абзацу 7 пункту 2.3 розділу 2 посадової інструкції № 45.1/2-5дск, Присяги поліцейського, що виразилось у невжитті заходів щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань під час розгляду заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо вчинення кримінальних правопорушень та погодженні висновків про списання до справи матеріалів за вказаними заявами, непроведенні об`єктивної та повної перевірки за заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , нездійснення контролю за веденням дорожньої документації та порядком використання службових транспортних засобів, закріплених за сектором кримінальної поліції, неналежному контролі за виконанням ухвали суду про здійснення приводу, вхідних документів та доручень слідчих у встановлений термін підлеглими поліцейськими, діяльність яких координує та контролює, тобто вчиненні в умовах воєнного стану проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, застосовано до заступника начальника відділення поліції - начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції майора поліції ОСОБА_1 (0047058) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. Пунктом 4 цього наказу з 22.08.2023 року ОСОБА_1 допущено до виконання службових обов`язків за посадою заступника начальника відділення поліції - начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції.

Згідно із записом, що міститься у наказі, позивач ознайомлений з ним 28.08.2023 року.

04.09.2023 року Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області видано наказ № 609 о/с «По особовому складу», яким звільнено майора поліції ОСОБА_1 (0047058) заступника начальника відділення поліції - начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції з 04.09.2023 року відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Підстава: наказ ГУНП від 22.08.2023 року № 1563к.

Примірник наказу № 609 о/с від 04.09.2023 року позивач отримав 04.09.2023 року, що підтверджується його підписом у наказі.

Відповідно до виданих КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КПМ виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 23П20855 від 06.09.2023 року та довідки № 78 від 06.09.2023 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні у стаціонарному відділенні з 03.09.2023 року до 06.09.2023 року.

Згідно з відомостями на сайті «Судова влада України» та Єдиного державного реєстру судових рішень станом на час розгляду даної адміністративної справи у провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальна справа № 177/77/24 (провадження № 1-кп/177/104/24) (кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 000379 від 30.06.2023 року) за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 368 КК України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII (далі - Закон №580-VІІІ).

У відповідності до ч.1 ст.3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №580-VІІІ, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За змістом частини 1 статті 59 Закону №580-VІІІ, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з ч.1 ст.64 Закону №580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Аналіз тексту Присяги поліцейського є підставою для висновку, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх невиконання.

Стаття 18 Закону передбачає, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зобов`язані: 1) у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, здійснювати профілактику правопорушень; 2) виконувати письмові доручення слідчого, вказівки прокурора та ухвали слідчого судді суду і запити повноважних державних органів, установ та організацій про проведення оперативно-розшукових заходів; 3) виконувати у межах своєї компетенції запити правоохоронних органів інших держав або міжнародних правоохоронних організацій відповідно до законодавства України, міжнародних договорів України, а також установчих актів та правил міжнародних правоохоронних організацій, членом яких є Україна; 4) інформувати відповідні державні органи про відомі їм факти та дані, що свідчать про загрозу безпеці суспільства і держави, а також про порушення законодавства, пов`язані з службовою діяльністю посадових осіб; 5) здійснювати взаємодію між собою та іншими правоохоронними органами, в тому числі відповідними органами іноземних держав та міжнародних антитерористичних організацій, з метою швидкого і повного попередження, виявлення та припинення кримінальних правопорушень; 6) забезпечити із залученням інших підрозділів безпеку працівників суду і правоохоронних органів, осіб, які надають допомогу, сприяють оперативно-розшуковій діяльності, осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, членів їх сімей та близьких родичів цих осіб; 7) брати участь у здійсненні заходів щодо фізичного захисту ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, а також у проведенні спеціальної перевірки щодо допуску до особливих робіт.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За нормами пункту 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018р. за № 2337-VIIІ.

Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018р. №2337-VIII, визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Приписами ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Також ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

З аналізу вищевказаних положень Дисциплінарного статуту слідує, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

За правилами ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із ч. 1 - 3 ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У відповідності до ч. 1 - 4, 6, 10 ст.14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

За ст. 16 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Відповідно до ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

При цьому, указом Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022р. № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р. Воєнний стан наразі триває.

Розділ V Дисциплінарного статуту Національної поліції України регулює особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

Так, статтею 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, зокрема, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії .

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.

На виконання вимог Дисциплінарного статуту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.11.2018р. за №1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок).

Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку №893, службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про, зокрема: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку; недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування; приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядкую

Відповідно до п. 1-4 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

За змістом п. 1, 2, 9 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Відповідно до п. 1 розділу VIІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19 - 22 Дисциплінарного статуту.

Згідно з ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

За статтею 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

При цьому, стаття 29 Дисциплінарного статуту визначає особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, стаття 30 особливості доведення до поліцейського наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Так приписами вказаних норм визначено, зокрема, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

У разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.

У разі встановлення поважних причин відсутності поліцейського до наказу по особовому складу, яким виконується застосоване до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції, вносяться зміни щодо дати його виконання.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179, відповідно до статті 37 Закону України "Про запобігання корупції", Закону України "Про Національну поліцію", з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, затверджені Правила етичної поведінки поліцейських.

Абзацами 2, 3 пункту 1 розділу ІІ Правил № 1179, встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно з пунктом 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Аналіз вище наведених нормативно-правових актів свідчить про обов`язок поліцейських неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

У своїй практиці Верховний Суд, аналізуючи норми законодавства, які регулюють особливості проходження служби в поліції, неодноразово висновував, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, курсанта, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Невиконання чи неналежне виконання дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

Обов`язок поліцейського полягає у тому, щоб неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги, поважати і не порушувати прав і свобод людини та дотримуватися службової дисципліни.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07.03.2019 р.у справі за №819/736/18, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Аналіз положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені. Вчинення особою дій, за які передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Притягнення до різних видів юридичної відповідальності передбачає виконання/дотримання відмінних і самостійних (окремих) процедур, які передують ухваленню рішення що накладення певного виду стягнення.

Питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування.

За вимогами вищезазначених норм, при проведенні службового розслідування посадові особи повинні дотримуватися вимог законодавства, а висновки службового розслідування мають ґрунтуватись на фактичних обставинах, підтверджуватись належними доказами та не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Висновок службового розслідування лише фіксує певні обставини та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Висновок службового розслідування, не породжує певних правових наслідків, його результати не мають обов`язкового характеру для позивача, а є лише передумовою для прийняття уповноваженим суб`єктом відповідного рішення. Висновок службового розслідування не є документом, який містить норми права загальної або індивідуальної дії. Він не може створювати нових правових норм, доповнювати чи змінювати чинне законодавство та не має обов`язкового характеру для суб`єкта по відношенню, до якого він винесений.

Повноваження щодо оцінки результатів службового розслідування, тяжкості проступку та обставин, за яких його скоєно, розмір заподіяної шкоди, попередньої поведінки винної особи та визнання нею вини тощо, а також безпосередньо затвердження висновку службового розслідування та визначення виду дисциплінарного стягнення, яке слід застосувати до конкретної особи є виключними повноваженнями відповідного керівника, який реалізуючи такі повноваження приймає відповідний наказ про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Судом в межах розгляду цієї справи надана правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а не питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення кримінального правопорушення.

Досліджуючи питання дотримання відповідачем вимог законодавства в частині проведення службового розслідування, колегія суддів зазначає наступне.

За положенням ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та п. 1 розділу ІІ Порядку №893 підставою для призначення службового розслідування є зокрема заяви, повідомлення посадових осіб, інших поліцейських, про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Так, підставою проведення службового розслідування стала інформація стосовно повідомлення ОСОБА_1 про підозру за вчинення кримінального правопорушення та затримання останнього у порядку статті 208 КПК України.

За змістом наказу ГУНП від 02.08.2023р. № 1620 проведення службового розслідування призначено з метою повної та всебічної перевірки службової діяльності ОСОБА_1 , у тому числі встановлення можливих порушень службової дисципліни, що призвели до вищевказаної події (повідомлення про підозру та затримання).

За висновком комісії дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно - етичних якостей поліцейського.

Така оцінка не пов`язана з діями, які були виявлені під час досудового розслідування у межах кримінального провадження.

Таким чином, службове розслідування проведено не в межах обставин за яким воно було призначено.

Щодо посилання на порушення строку проведення службового розслідування, колегія суддів зазначає наступне.

З аналізу положень Дисциплінарного статуту вбачається, службове розслідування має бути проведено з дотриманням п`ятнадцятиденного терміну та може бути продовжено не більш як на 15 календарних днів. Отже, у сукупності, максимальний строку проведення службового розслідування має бути не більш ніж 30 календарних днів. Відповідачем дотримано строки проведення службового розслідування.

Щодо посилання скаржника на неналежне повідомлення та його виклик, не відібрання пояснень, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначалось, Розділ V Дисциплінарного статуту Національної поліції України регулює особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

Так, у період воєнного стану службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження. Під час якого уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

За положенням ст. 27 Розділу V Дисциплінарного статуту, передбачено, що у разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Отже, положеннями законодавства передбачено обов`язок відповідача викликати позивача для надання пояснень, при цьому, виклик може здійснюватися, як особисто, поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

Матеріали справи свідчать, що відповідач надіслав виклик засобами поштового зв`язку на адресу проживання позивача, та в подальшому виїхав на вказану адресу.

Також, як свідчать матеріали справи, 13.08.2023 з використанням електронної комунікації у месенджері «Whatsapp», за контактними даними майора поліції ОСОБА_1 , а саме за номером телефону НОМЕР_3 , останньому відправлено фотокопію виклику (вих. УГІ ГУНП від 09.08.2023р. №50/2-694) щодо необхідності прибуття для надання пояснення в рамках службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 02.08.2023 р.№ 1620.

При цьому, згідно з відомостями Електронного реєстру листків непрацездатності майор поліції ОСОБА_1 з 21.07.2023р. до 01.08.2023р., з 04.08.2023р. до 13.08.2023р., з 14.08.2023р. до 17.08.2023р. та з 18.08.2023р. до 23.08.2023р. перебував та перебуває на лікарняному у КНП «Криворізька міська лікарня № 3» Криворізької міської ради.

Відповідно до виданих КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КПМ виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 23П20855 від 06.09.2023р. та довідки № 78 від 06.09.2023р. ОСОБА_1 перебував на лікуванні у стаціонарному відділенні з 03.09.2023р. до 06.09.2023р.

З огляду на матеріали справи, про перебування позивача на лікарняному відповідачу було відомо.

Отже, вищевказані дії відповідача з метою виклику позивача для надання пояснень не можуть вважатись належними у розумінні чинного законодавства.

Щодо підтвердження факту порушення позивачем службової дисципліни, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначалось, оскаржуваним наказом позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, що виразилось у невжитті заходів щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань під час розгляду заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо вчинення кримінальних правопорушень та погодженні висновків про списання до справи матеріалів за вказаними заявами, непроведенні об`єктивної та повної перевірки за заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , нездійснення контролю за веденням дорожньої документації та порядком використання службових транспортних засобів, закріплених за сектором кримінальної поліції, неналежному контролі за виконанням ухвали суду про здійснення приводу, вхідних документів та доручень слідчих у встановлений термін підлеглими поліцейськими, діяльність яких координує та контролює.

Так, у своїх поясненнях відповідач зазначав, що матеріалами службового розслідування встановлено, у чому саме полягає порушення службової дисципліни з боку ОСОБА_1 :

-5 фактів передчасного списання до справи матеріалів ЄО з явними ознаками вчинення кримінального правопорушення, за якими у подальшому було внесено відомості до ЄРДР та розпочаті досудові розслідування (2 - за ч. 1 ст. 190 та 3 - за ч. 4 ст. 185 КК України);

-порушення строків виконання 14 доручень наданих слідчими до сектору кримінальної поліції ВП № 1 Криворізького РУП;

-порушено строки виконання по 3 ухвалам суду про привід, з яких одна ухвала була доручена для організації виконання безпосередньо майору поліції ОСОБА_1 ;

-не виконання 19 документів вхідної кореспонденції;

-неналежному контролі за автотранспортною дисципліною у підпорядкованому ОСОБА_1 підрозділі;

-вчинення дій, що підривають авторитет поліції (наявність кримінального провадження № 0000379, в межах якого ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України та затримання останнього у порядку статті 208 КПК України; на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2023р. (справа № 203/4035/23) проведення обшуку у службовому кабінеті № 441 ВП № 1 Криворізького РУП ГУНП; обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 214720,00 грн).

При цьому, у висновку службового розслідування в порушення положень пункту 4 розділу VI Порядку №893 не в повній мірі відображені відомості щодо обставин вчинення майором поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1-2 розділу 4 Порядку розгляду звернень та організацію, проведення особистого прийому громадян в органах і підрозділах Національної поліції, затвердженого наказом МВС України № 930 від 15 листопада 2017 року, звернення першочергово оцінюють керівники поліції, начальник ВП та його заступники.

Так, з наявних матеріалів справи вбачається та не спростовано відповідачем, що матеріали перевірки заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були направлені оперативним працівником, якому було доручено збір матеріалів та проведення перевірки, для вивчення до слідчого відділу ВП №1, який відповідно має прийняти рішення щодо внесення/невнесення відомостей отриманих з матеріалів до ЄРДР. Після вивчення вказаних матеріалів начальником цього відділу, відповідним листом - повернення матеріали були скеровані до сектора кримінальної поліції. У вказаному листі було зазначено про відсутність в даних матеріалах відомостей які підлягають внесенню до ЄРДР.

Після повернення вказаних матеріалів оперативним працівником сектору кримінальної поліції складено висновок про відсутність кримінального порушення та списання їх до справи, вказаний висновок був погоджений із позивачем.

Висновок про списання матеріалів без внесення відомостей до ЄРДР без будь-яких зауважень та додаткових вказівок був затверджений, начальником ВП.

Колегія суддів зазначає, що під час службового розслідування, відповідачем вказаним обставинам належна оцінка не надавалась, опитування осіб відповідальних за списання та виконавці даних матеріалів, не було проведено.

Також, щодо строків виконання доручень слідчих, ухвал та матеріалів вхідної кореспонденції.

Так, вимогами ч. 3 ст. 41 КПК України передбачено, що відповідальність повинна наставати за невиконання доручень слідчих та дізнавачів.

Під час проведення службового розслідування встановлено саме порушення строків виконання, та, не встановлено, чи мають доручення внесені слідчими зміни, щодо продовження строків виконання, не встановлені наслідки та кінцеві виконавці.

Щодо не проходження поліцейськими інструктажу перед виїздом на службовому транспорті, колегія суддів зазначає наступне.

Так, службовим розслідуванням не було з`ясовано підстави не проведення інструктажу безпосередньо із позивачем, та чи дійсно саме позивач виїжджав в указані дні на вказаному автомобілі під час знаходження на лікарняному.

Також, відповідачем не встановлено та не опитано відповідальну особу, яка здійснює ведення документації по автомобільній службі та її контроль. Не досліджено наявність рапортів від такої особи щодо користування саме позивачем автомобілем.

Жодних рапортів посадовими особами відповідача щодо ігнорування безпосередньо позивачем вимог щодо видачи/отриманні листів, не проходження інструктажу тощо, матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, судова колегія, вважає, що відповідач, у даному випадку, належним чином не обґрунтував та не надав беззаперечних доказів порушення позивачем службової дисципліни.

Складом комісії не здійснено в достатній мірі спроби оцінити вірогідність фактичної наявності будь-яких складових елементів події, зв`язку з особою позивача, ступенем вчиненого порушення.

Колегія суддів зазначає, що відповідне дисциплінарне провадження повинно бути здатним призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб. Отже, розслідування повинно бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно з`ясовувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні або необґрунтовані висновки. Вони повинні вживати всіх розумних і доступних заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події. Будь-який недолік розслідування, що перешкоджає встановленню причин порушення, є загрозою недотримання цього стандарту.

Оцінюючи обґрунтованість вищеозначеного висновку, суд виходить із того, що відповідний висновок має прийматися на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які були досліджені під час перевірки і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

При цьому, належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов`язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

Суб`єкт владних повноважень, у свою чергу, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові від 06 лютого 2020 року у справі № 826/1916/17.

Колегія суддів вважає, що службове розслідування, дисциплінарною комісією проведено поверхнево, без належного, повного та всебічного дослідження всіх обставин, що могли вплинути на встановлення наявності чи відсутності у діях поліцейського складу дисциплінарного проступку та міри відповідальності, що в даному випадку могла бути застосована.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, всупереч приписам ст. 71 КАС України не надано переконливих доказів, які б підтверджували порушення позивачем вимог Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179.

Європейський суд з прав людини неодноразово констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Цей принцип так само застосовується до процедур, що були використані для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, включаючи процес прийняття оскаржуваного наказу.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі "Суомінен проти Фінляндії" Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі Серявін та інші проти УкраїниЄвропейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як зазначено в рішенні ЄСПЛ по справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" і "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер`їлдіз проти Туреччини").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Принцип презумпції невинуватості є обов`язковим для будь-яких суб`єктів владних повноважень (справа "Аллене де Рібемон проти Франції").

Порушення цього принципу може відбуватися шляхом прийняття посадовою особою протиправних рішень.

Суд враховує, що принцип презумпції невинуватості перш за все є гарантією процесуального характеру по кримінальних справах, але за висновками ЄСПЛ його сфера застосування є значно ширшою: він є обов`язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для всіх інших державних органів. Так, на думку ЄСПЛ, замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад.

Отже, колегія суддів зазначає, що вищезазначене свідчить, що відповідачем фактично не було дотримано встановлену процедуру проведення службового розслідування, не забезпечено дотримання прав позивача, не здійснено повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин подій, не зазначено про врахування чи неврахування цих обставин, не надано оцінку всім обставинам, а висновки службового розслідування не ґрунтуються на всебічному дослідженню обставин справи.

Суд також звертає увагу на те, що відповідач, обмежився застосуванням крайнього і найтяжчого виду дисциплінарного стягнення, не дослідивши в повній мірі всі обставини та докази, а також особу працівника. Не досліджено, чи у період служби в органах поліції на позивача було накладено дисциплінарні стягнення. Суд зазначає, що висновок здійснений без належного вирішення питання про винуватість позивача чи невинуватість, без аналізу питання юридичної кваліфікації порушення позивача і без оцінки його свідчень з цього приводу.

Таким чином, відповідачем необґрунтовано застосовано принцип пропорційності відповідальності при застосуванні дисциплінарного стягнення в залежності від тяжкості проступку та застосовано крайній вид дисциплінарного впливу - звільнення зі служби без врахування обставин, які передбачені ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

На підставі викладеного, оскаржувані накази стосовно позивача є протиправними та підлягають скасуванню.

Верховний Суд в постанові від 07.12.2021 року по справі № 120/278/20-а зазначив, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином суд вважає, що вищевикладений спосіб захисту прав позивача не є втручанням у дискреційні повноваження, а скерований на дотримання балансу прав позивача з одного боку та інтересів суб`єкта владних повноважень з іншого.

Щодо вимог позивача про поновлення на попередній посаді, суд зазначає наступне.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Законом України «Про Національну поліцію»№580-VII не визначено процедури поновлення протиправно звільненого поліцейського на посаді, відповідно, застосуванню підлягають норми трудового законодавства.

За приписами частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Суд звертає увагу, що визнання протиправним та скасування акта індивідуальної дії (наказу про звільнення) має наслідком його недійсність з моменту прийняття. Тобто такий акт індивідуальної дії від моменту прийняття не породжує жодних правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його скасуванням.

Таким чином, встановлення судом факту незаконного звільнення поліцейського і, як наслідок, поновлення його на службі, є нерозривними складовими одного процесу із захисту порушеного права, що співпадають у часі.

Відповідно до положень статті 241-1 Кодексу законів про працю України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Таким чином, працівник вважатиметься звільненим з наступного дня після того дня, з якого починається строк звільнення.

Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. №58, днем звільнення вважається останній день роботи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що поновлення на службі незаконно звільненого поліцейського повинно відбуватись з дня, наступного за днем звільнення.

На підставі вказаного суд вважає за належне зобовязати відповідача поновити на посаді начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 .

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100).

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 Порядку №100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ. Ця норма є бланкетною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акту для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.

Такий Порядок і умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. № 260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.04.2016р. за № 669/28799 (далі - Порядок №260).

Згідно пунктом 9 Розділу 1 Порядку №260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Відповідно до абзацу 1 пункту 6 Розділу III Порядку №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Зі змісту Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Отже, при визначенні розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, необхідно застосовувати норми Порядку № 260, беручи до уваги кількість календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 815/6557/16, від 09 квітня 2020 року у справі № 540/426/19, від 26 квітня 2019 року і у справі №815/1829/17.

При цьому, розрахунок середньоденної заробітної плати повинен здійснюватися відповідно до Порядку №100 з урахуванням положень Порядку №260 в частині застосування при такому розрахунку саме календарних днів відповідного місяця.

Відповідно до пункту 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 Порядку №100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Суд зазначає, що період вимушеного прогулу позивача складає 343 робочих дні та обраховується, починаючи з першого дня після звільнення -по день прийняття рішення суду про поновлення позивача на роботі.

Згідно з наданої суду довідки ГУНП середньоденне грошове забезпечення позивача складає 754,84 грн.

Враховуючи викладене, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на його користь з відповідача, становить 258 910,12 грн. (754,84 грн. х 343).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 15 лютого 2019 у справі №826/6583/14, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, а суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Отже, стягненню підлягає сума середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, суд першої інстанції внаслідок порушення норм матеріального права, неправильно вирішив справу що суті спору, внаслідок чого рішення суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення вимог.

Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 року в адміністративній справі №160/23472/23 скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу №1563к від 22.08.2023 року начальника ГУНП в Дніпропетровській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП», яким було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Криворізького районного управління полі ГУНП в Дніпропетровській області та мав спеціальне звання майор поліції ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №609 о/с від 04.09.2023 року «По особовому складу» щодо звільнення начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровськ області ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Поновити на посаді начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20а, 6) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , середній заробіток з 04.09.2023 року по 25.12.2024 року в розмірі 258 910,12 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро,вул. Троїцька, 20а, 6) судовий збір в розмірі 2 732,31 (дві тисячі сімсот тридцять дві грн 31 коп.).

Постанова в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 23 399,84 грн. після поновлення на посаді підлягає негайному виконанню.

Вступна та резолютивна частина постанови складена та проголошена в судовому засіданні 25.12.2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2025 року.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко