Справа № 520/22368/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 р. Справа № 520/22368/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., м. Харків, повний текст складено 09.12.24 у справі № 520/22368/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі також відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 22 о/с від 19.01.2024 про застосування дисциплінарного стягнення до полковника поліції заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 у вигляді звільнення;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 34 від 15.01.2024 про застосування дисциплінарного стягнення до полковника поліції заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Лозівського районного відділу поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу та додаткової винагороди за період з 19.01.2024 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України;

- допустити до негайного виконання постанови суду в частині поновлення полковника поліції ОСОБА_1 по посаді заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області на службі та стягнення середнього грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року про залишення позовної заяви без руху у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду, викладену в уточненій позовній заяві від 26.08.2024, відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без руху. Надано позивачеві термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду представником позивача надано до суду заяву про поновлення процесуального строку.

Також позивачем надано до суду уточнену позовну заяву, в якій позовні вимоги в такій редакції:

- визнати протиправними дії та бездіяльність начальника Головного управління Національної поліції України в Харківській області Тимошка Володимира Володимировича щодо неприйняття ним заходів по поновленню порушених прав та законних інтересів ОСОБА_1 , відмові у скасуванні наказів Головною управління Національної поліції в Харківській області №43 від 15.01.2024 та №22 о/с від 10.01.2024, викладеній у листі-відповіді ГУНП в Харківській області від 02.08.2024;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 22 о/с від 19.01.2024 про застосування дисциплінарного стягнення до полковника поліції заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 у вигляді звільнення;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 34 від 15.01.2024 про застосування дисциплінарного стягнення до полковника поліції заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Лозівського районного відділу поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу та додаткової винагороди за період з 19.01.2024 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України;

- допустити до негайного виконання постанови суду в частині поновлення полковника поліції ОСОБА_1 по посаді заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області на службі та стягнення середнього грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року заяву позивача про поновлення пропущеного строку залишено без задоволення. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернуто позивачеві в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування Наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 22 о/с від 19.01.2024 про застосування дисциплінарного стягнення до полковника поліції заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 у вигляді звільнення; визнання протиправним та скасування Наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 34 від 15.01.2024 про застосування дисциплінарного стягнення до полковника поліції заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Лозівського районного відділу поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції; поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області; стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу та додаткової винагороди за період з 19.01.2024 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України; допущення до негайного виконання постанови суду в частині поновлення полковника поліції ОСОБА_1 по посаді заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області на службі та стягнення середнього грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та задовольнити заяву про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що зі спірними наказами ГУНП в Харківській області № 34 від 15.01.2024 та №22 о/с від 19.01.2024 ОСОБА_1 ознайомився 22.01.2024 і в цей же день дізнався про своє звільнення; з матеріалами службового розслідування, які послугували підставою для винесення спірних наказів, ОСОБА_1 взагалі не був ознайомлений; копії наказів ГУНП в Харківській області №34 та №22 о/с, а також матеріали службового розслідування ОСОБА_1 надані не були, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся за правничою допомогою до адвоката, який 26.01.2024 направив відповідачеві запит про надання завірених належним чином копій всіх матеріалів службового розслідування відносно позивача, відповідь на який адвокатом Вдовидченко О.І. отримано лише 05.02.2024. Водночас позивач просить урахувати, що 19.02.2024 ОСОБА_1 через свого представника звертався до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про скасування наказів відповідача №34 та №22 о/с (справа № 520/4539/24), але на час звернення з позовом у справі № 520/4539/24, ще не були прийняті рішення у справах № 635/224/24 та № 643/290/24, отримавши які позивач 22.07.2024 звернувся до відповідача із заявою від 22.07.2024 про скасування наказів № 34 від 15.01.2024 та № 22 о/с від 19.01.2024 з метою досудового урегулювання спору; станом на дату звернення до суду з позовом у цій справі письмової відповіді на зазначену заяву від 22.07.2024 на адресу ОСОБА_1 не надходило, усно представник відповідача 09.08.2024 повідомив про відмову в задоволенні заявлених позивачем вимог. Отже, ураховуючи, що ОСОБА_1 09.08.2024 отримано лише усну відмову відповідача про скасування спірних наказів та поновлення на роботі, після чого, в цей же день подано адміністративний позов, а 15.08.2024 отримано письмову відповідь ГУНП в Харківській області від 02.08.2024 із зазначеного питання, днем, коли ОСОБА_1 достовірно дізнався про порушення своїх прав, позивач уважає саме 15.08.2024.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що судом першої інстанції оскаржувану ухвалу прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права. Вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Мотивами оскаржуваної ухвали суду першої інстанції є відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду у відповідній частині позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції з урахуванням такого.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В той же час Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану" від 15.03.2022 за № 2123-IX Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", доповнено розділом V "ОСОБЛИВОСТІ ПРОВЕДЕННЯ СЛУЖБОВОГО РОЗСЛІДУВАННЯ В ПЕРІОД ДІЇ ВОЄННОГО СТАНУ", який, зокрема, включає статтю 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України" (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом позовної заяви, у тому числі уточненої, з Наказом від 15.01.2024 за № 34 «Про застосування дисциплінарного стягнення відносно поліцейських ГУНП в Харківській області та від 19.01.2024 № 22 о/с позивача ознайомлено 15.01.2024 та 22.01.2024 відповідно.

Тобто останнім днем строку оскарження Наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 22 о/с від 19.01.2024 є 06.02.2024, Наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 34 від 15.01.2024 - 30.01.2024.

Також з КП "ДСС" судом установлено, що ОСОБА_1 19.02.2024 звертався до суду з тотожною позовною заявою про скасування зазначених наказів та поновлення на посаді, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/4539/24 від 28.05.2024 у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Позовну заяву повернуто позивачу.

За змістом ухвали Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/4539/24 від 28.05.2024 позивачем не було повідомлено суд, у межах розгляду справи № 520/4539/24, про оскарження ОСОБА_1 постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП (справа № 635/224/24) та щодо вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (справа № 643/2900/24), хоча на момент вирішення питання щодо поновлення строку на звернення до суду в межах адміністративної справи № 520/4539/24 тривало провадження у справах № 635/224/24 та № 643/2900/24.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем оскаржено до апеляційної інстанції ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду від 28.05.2024 у справі № 520/4539/24 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2024 у справі № 520/4539/24 до касаційної інстанції відповідно.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.10.2024 касаційну скаргу позивача залишено без задоволення. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі № 520/4539/24 залишено без змін.

Так, у постанові від 10.10.2024 колегія суддів зазначила, що "у контексті доводів касаційної скарги та встановлених судами попередніх інстанцій обставин щодо заявлених позивачем причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, слід зазначити, що звернення позивача до адвоката за наданням правової допомоги та неознайомлення з матеріалами службового розслідування позивачем, чи його представником, не змінює моменту, з якого позивач повинен був дізнатися чи дізнався про порушення своїх прав щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, а може свідчити про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на звернення до суду і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку на звернення до суду. Також колегія суддів зазначила, що позивач чи його представник міг звернутися до суду з цим позовом вчасно та заявити клопотання про витребування у відповідача матеріали службового розслідування. Окрім того, отримавши відповідні докази вже після подання позовної заяви, позивач вправі змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог тощо.

Наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду мають суб`єктивний характер та не позбавляли останнього можливості звернутись до суду з указаним позовом у встановлені строки.

В даному випадку, маючи відповідну освіту та досвід професійної діяльності, позивач чи його представник не могли не усвідомлювати, що зволікання зі зверненням до суду з позовною заявою, невчинення ним дій щодо оскарження спірних наказів відповідача, призведе до порушення строків, установлених Дисциплінарним статутом та наслідків, визначених КАС України. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2024 року у справі № 380/7611/23".

Надаючи оцінку доводам позивача, що внаслідок оскарження постанов про адміністративне правоворушення та отримання позивачем відповіді від відповідача про відмову про поновлення на посаді від 02.08.2024, виникли нововиявлені обставини, які слугують підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду із указаною позовною заявою, колегія суддів зазначає таке.

У Главі 3 КАС України визначено інститут перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, відповідно до положень статті 361, 362 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Отже, позивач, уважаючи, що наслідком розгляду справ № 643/290/24 та № 635/224/24 є виникнення нововиявлених обставин, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_1 поважних причин, що унеможливили вчасно звернутися до суду з адміністративним позовом у справі № 520/4539/24, його не було обмежено у праві звернутися з відповідною заявою про перегляд справи за нововиявленими обставинами у межах вказаної справи, а не подавати новий адміністративний позов з тих самих підстав та мотивів.

Жодних інших підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду позивач суду не повідомив.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що законодавче обмеження строку оскарження рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

За встановлених обставин висновок суду першої інстанції про те, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку є обґрунтованим.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з його висновками.

Доводи, які наводяться позивачем в апеляційній скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального або матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі № 520/22368/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова