Справа № 160/6283/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 лютого 2025 р.Справа № 160/6283/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 та позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування звернення щодо порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію,-

ВСТАНОВИВ:

26.02.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 25.02.2025 року через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд:

- звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позову;

- визнати протиправним та скасувати звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.01.2025 року №Е1191566, щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2025 року зазначена вище справа розподілена та передана судді Пруднику С.В.

Одночасно із поданою до суду позовною заявою, ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення прозову, в якій заявник просить суд:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

До розгляду судом справи по суті:

- зупинити дію звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.01.2025 року №Е1191566, щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію;

- заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі його посадових/службових осіб вчиняти дії щодо виконання звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.01.2025 року №Е1191566, щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію;

- заборонити Національній поліції України в особі його посадових/службових осіб вчиняти дії щодо виконання звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.01.2025 року №Е1191566, щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя зазначає наступне.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Аналогічні вимоги містяться також у ч. 6 ст. 21 КАС України.

Так, завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Згідно з п.п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

При цьому, п. 7 ст. 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З наведеного вбачається, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не обов`язково є підставою ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як зазначив позивач у поданій до суду позовній заяві, 12.02.2025 року на електрону пошту Національної поліції України останній направив заяву про надання інформації та сканкопій документів, згідно до якої просив повідомити, чи перебуває, він ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 у розшуку (або таким, що підлягає затриманню чи заходи впливу) органами МВС, поліції, у т.ч. за зверненнями Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки? У разі наявності такого розшуку (затриманню, заходів впливу), надіслати ОСОБА_1 сканкопію підстави для цього. Відповідь на дану заяву ОСОБА_1 просив повідомити письмово, направивши на електрону пошту ІНФОРМАЦІЯ_4 ». 20.02.2025 року ОСОБА_1 отримав відповідь від Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України від 20.02.2025 № 26957-2025, станом на 19.02.2025 року в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (ІПНП) зареєстровано звернення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.01.2025 року № Е1191566 щодо порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (далі звернення). Відповідно до наданої інформації, звернення було зареєстровано відділом поліції № 1 (м. Дніпро, АНД) Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 28.01.2025 за № 3732. Інформація надійшла до поліції в електронному вигляді відповідно до пункту 56 Порядку шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС. Також проінформовано ОСОБА_1 , що згідно з даними бази даних «Розшук» системи ІПНП останній у державному розшуку не перебував та станом на 19.02.2025 року не перебуває. Наведену інформацію, щодо відсутності розшуку також можна перевірити згідно до інтернет реєстру МВС: «Особи, які переховуються від органів влади», посилання: https://wanted.mvs.gov.ua/searchperson/. Інформує суд, що відносно ОСОБА_1 як боржника відсутні виконавчі провадження на користь відповідача, що також прямо свідчить, про відсутність виконавчого документу у формі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП. Вказана інформація перевіряється згідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчих провадження https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors або Єдиного реєстру боржників https://erb.minjust.gov.ua/#/search-debtors. Отже, відсутність розшуку та виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 на користь відповідача, чітко свідчить про те, що позивач не порушував законодавства. Проте, ОСОБА_1 не отримав від відповідача жодних офіційних документів, які б могли підтверджували факт порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Також ОСОБА_1 не було надано можливості ознайомитися з матеріалами справи або отримати копії адміністративних документів, які б обґрунтовували звернення відповідача. Позивач вважає, що звернення є безпідставним та порушує його права, гарантовані Конституцією та чинним законодавством, у т.ч. через: безпідставність та необґрунтованість; відсутність будь-яких доказів, що підтверджують факт порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію; порушення моїх прав позивача, у т.ч. права на захист від безпідставного обвинувачення. Позивач стверджує, що наявність звернення обмежує його свободу, при тому, що відсутні відносно нього набравши законної сили постанови за КУпАП або ухвали вироки суду за КПК.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначив, що згідно з відповіддю Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України від 20.02.2025 року № 26957-2025, станом на 19.02.2025 року в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (ІПНП) зареєстровано звернення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.01.2025 року № Е1191566 щодо порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (далі звернення). Відповідно до наданої інформації, звернення було зареєстровано відділом поліції № 1 (м. Дніпро, АНД) Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 28.01.2025 року за № 3732. Інформація надійшла до поліції в електронному вигляді відповідно до пункту 56 Порядку шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС. Проте, заявник не отримав від відповідача жодних офіційних документів, які б могли підтверджували факт порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Також ОСОБА_1 не було надано можливості ознайомитися з матеріалами справи або отримати копії адміністративних документів, які б обґрунтовували звернення відповідача. Листом МВС проінформовано, що за даними бази даних «Розшук» системи ІПНП ОСОБА_1 у державному розшуку не перебував та станом на 19.02.2025 року не перебуває. Наведену інформацію, щодо відсутності розшуку також можна перевірити згідно до інтернет реєстру МВС: «Особи, які переховуються від органів влади», посилання: https://wanted.mvs.gov.ua/searchperson/. Інформує суд, що відносно ОСОБА_1 як боржника відсутні виконавчі провадження на користь відповідача, що також прямо свідчить, про відсутність виконавчого документу у формі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП. Вказана інформація перевіряється згідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчих провадження https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors або Єдиного реєстру боржників https://erb.minjust.gov.ua/#/search-debtors. Наявність звернення дає можливість виконати його співробітниками як поліції, так і відповідача, тим самим здійснити адміністративне затримання ОСОБА_1 та доставлення до відповідача. При тому, що у відношенні ОСОБА_1 не складався взагалі протокол, постанова про адміністративні правопорушення відносно останнього за статтями 210, 210-1 КУпАП. Тобто, таке затримання та доставка не буде мати під собою законного підґрунтя. Згідно до чого, є необхідність у забезпеченні позову.

В контексті вище наведеного слід заначити, що мова йде не про кримінальний розшук, а саме про необхідність здійснення адміністративного затримання працівниками поліції військовозобов`язаного, який вчинив адміністративне правопорушення, у вигляді порушення правил військового обліку. Метою такого розшуку є доставлення порушника до районного ТЦК та СП для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та винесення постанови про накладення грошового штрафу.

Юридичною підставою для звернення до поліції для розшуку порушника є вчинення військовозобов`язаним правопорушення, яке передбачено ст.210 або 210-1 КУпАП, тобто порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку або законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Правила військового обліку передбачені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487.

Після виявлення одного з передбачених Порядком №1487 правопорушень працівники ТЦК та СП вправі звернутись до органів поліції з повідомленням про необхідність здійснити розшук та адміністративне затримання порушника правил військового обліку з метою притягнення до адміністративної відповідальності. Відомості про фіксацію такого правопорушення вносяться в Єдиний державний реєстр військовозобов`язаних. Відповідно в електронному військово-обліковому документі таких громадян наявна відмітка "виявлені порушення правил військового обліку".

Так, відповідно до абз. 2 п. 56 Порядку №1487 Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20).

Відтак, військовозобов`язані, які перебувають в розшуку підлягають адміністративному затриманню працівниками поліції та доставленню до районного ТЦК та СП. Останній складає протокол та виписує постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, позивач не погоджується саме з повідомленням (зверненням) районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо правопорушення, яке передбачено ст.210 або 210-1 КУпАП, тобто порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку або законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя доходить висновку, що в даному випадку, Статтею 20 КАС України розмежовано предметну юрисдикцію між місцевими загальними як адміністративними судами та окружними адміністративними судами.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно приписів ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За приписами ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності розглядаються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що предметом розгляду є дії суб`єкта владних повноважень у справі щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, дана справа не підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду і має розглядатися місцевим загальним судом як адміністративним.

Відповідно до п.1 ч.1ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, слід відмовити позивачеві у відкритті провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статями 19, 170, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №160/6283/25 за заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 та за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування звернення щодо порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала заяву про забезпечення позову та позовну заяву, разом із заявою про забезпечення позову та позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення з тією самою заявою про забезпечення позову та позовною заявою не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснити позивачу, що розгляд даної заяви про забезпечення позову та позовної заяви відноситься до юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник