Справа № 160/13650/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 лютого 2025 рокуСправа №160/13650/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану у порядку ст. 383 КАС України, по справі №160/13650/24, -

УСТАНОВИВ:

13.01.2025 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України, в якій позивач просить:

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність (згідно з імперативними вимогами п.п. 4), 6) ч. 1 ст. 5, ст. 383 КАС України), які виразилися у протиправному зменшенні розміру пенсії, яку ОСОБА_1 отримував у розмірі 68 880,34 грн. з листопада по грудень 2024 року у відповідності із судовими рішеннями у справі №160/13650/24, до розміру 33 331,23 грн. у січні 2025 року, не виконанні у повному обсязі судових рішень у справі №1603650/24 стосовно неправильного нарахування заборгованості та компенсації, їх не виплаті станом на дату звернення до суду з цією заявою.

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в особі начальника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Козака Юрія Івановича відновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 року у повному розмірі, а саме у розмірі 68 880,34 грн., яку він отримував з листопада по грудень 2024 року, та забезпечення виконання судових рішень у справі №160/13650/24 у повному обсязі в термін до 01.02.2025 року.

В обгрунтування означеної заяви позивач вказав наступне. Відповідачем протиправно обмежено розмір пенсії позивача максимальним розміром з 01.01.2025 року, тобто зменшенням пенсії (яка була нарахована, виплачена та яку отримав у період з 31.07.2023 року по грудень 2024 року) до 33 331,23 грн. Право на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром підтверджене неодноразово у судових рішеннях по справах №160/23162/23, №160/21136/22, №160/8391/22, №160/15563/21. Відповідач тривалий час не здійснює виконання судових рішень у справі №160/21136/22 у повному обсязі у добровільному порядку навіть після закінчення ВП №76194001 та ВП №76194111, з врахуванням відкритого кримінального провадження №0000737.

16.01.2025 року позивачем подано заяву про долучення додаткових доказів, у якій зокрема вказано, що у січні 2025 року позивач отримав пенсію у неповному розмірі 33 331,19 грн 06.01.2025 року (до відправлення розпорядження про перерахунок від 14.01.2025 року) замість отримання її у повному розмірі 68 880,34 грн.

Також позивачем заявлено клопотання про притягнення до юридичної відповідальності керівництва ГУПФУ в Дніпропетровській області Козака Ю.І. та в особі заступника начальника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Корнійчук Н.І. за невиконання у повному обсязі судових рішень, які набрали законної сили у справі №160/13650/24.

Ухвалою суду від 17.01.2025 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/13650/24 призначено до розгляду у порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області семиденний строк з моменту отримання даної ухвали для надання пояснень щодо заяви, яка розглядається.

Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчені належним чином копії рішень про перерахунок пенсій за січень 2025 року та розрахунків розмірів пенсії за січень 2025 року з деталізацією всіх складових пенсії станом на 01.01.2025 року та на 06.01.2025 року з врахуванням судових рішень у справах №160/15563/21; №160/8391/22; №160/23457/23; №160/21136/22; №160/4297/23; №160/23162/23; №160/13650/24.

20.01.2025 року позивач подав заяву про долучення додаткових доказів по справі, при цьому позивач наголосив, що відсутнє будь-яке рішення керівника ГУ ПФУ щодо зменшення розміру пенсії позивача у січні 2025 року. Порушено клопотання перед судом про притягнення до юридичної відповідальності керівництва ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Козака Ю.І. та в особі заступника начальника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Корнійчук Н.І. за невиконання у повному обсязі судових рішень, які набрали законної сили, у справі №160/13650/24.

23.01.2025 року позивачем подана заява, якою долучено докази та в якій позивач зазначив про свою незгоду з твердженнями пенсійного органу щодо правомірності обмеження пенсії з 01.01.2025 року максимальним розміром. Наголошено на невиплаті заборгованості по рішенню суду по справі №160/13650/24.

28.01.2025 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надані пояснення, в яких зазначено наступне. Статтею 46 Закону України від 19.11.2024 року №4059-ІХ "Про Державний бюджет України на 2025 рік" (далі Закон №4059) встановлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно, зокрема, до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Також відповідач вказав, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" (далі Постанова №1) встановлено, що в період воєнного стану у 2025 році пенсії, призначенні (перераховані), зокрема, відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,5;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,4;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,3;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,2;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,1.

З урахуванням зазначеного, перерахунок пенсії позивача здійснений відповідно до Постанови №1 в автоматичному режимі, по результатах якого пенсія перерахована у розмірі 33 331,23 грн.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що переважна більшість доводів позивача із приводу доцільності звернення до суду із цією заявою зводиться до того, що ГУ ПФУ, виконуючи рішення суду від 21.08.2024 року у справі №160/13650/24, обмежив розмір пенсії та здійснив виплату в розмірі 33 331,23 грн.

Відповідач зауважив, що такі дії обумовлені прийняттям Постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року, яка запроваджена після ухвалення судового рішення у цій справі та відповідно ці обставини судом під час розгляду справи не досліджувалися.

29.01.2025 року позивачем подано заперечення на вищезазначені пояснення представника відповідача.

03.02.2025 року у заяву про долучення доказів позивач зазначив про неналежне виконання судового рішення.

09.02.2025 року позивачем подано клопотання про врахування правових позицій та правових висновків Верховного Суду. Також позивач вказав, що станом на 09.02.2025 року відповідачем судові рішення по справі №160/13650/24 не виконані в повному обсязі, не здійснено відновлення виплати пенсії у повному розмірі, заборгованість разом з компенсацією також не виплачена.

Ухвалою від 10.02.2025 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/13650/24 призначено до розгляду у судовому засіданні.

13.02.2025 року пенсійним органом подані додаткові пояснення, зміст яких дублює пояснення ГУ ПФУ від 28.01.2025 року. Водночас зазначено про те, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31.01.2025 року по справі №160/200/116/25 передано адміністративну справи до Верховного Суду про розгляд її як зразкової адміністративної.

24.02.2025 року позивачем подано клопотання про врахування судом правових позицій та правових висновків Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лубінця Д.В., які висловлені у відповіді від 02.12.2024 року №16687.2/17208/1/24/24/40/1. Позивач вказав, що йому пенсія була нарахована у розмірі 68880,34 грн за січень та лютий 2025 року, але фактично у січні та лютому 2025 року було виплачено по 33 331,23 грн. Пенсійним органом не виплачено заборгованість та компенсацію втрати частини доходів. Позивач звернув увагу, що резолютивна частина рішення суду не обмежується будь-яким строком. Також позивачем заявлено клопотання про застосування до керівництва ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вимог та приписів ч. ч. 1-6 ст. 249 КАС України, а саме: накладення штрафу на керівництво ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Козака Ю.І. за п.п. 1-3 ч. 1 ст. 149 КАС України.

24.02.2025 року пенсійним органом подані документи на підтвердження повноважень представника відповідача.

У судове засідання 25.02.2025 року позивач та представник відповідача з`явились, проте у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги судом було ухвалено здійснювати розгляд заяви позивача від 13.01.2025 року у порядку письмового провадження.

26.02.2025 року відповідач подав клопотання про долучення доказів, а також вказані наступні додаткові пояснення. Станом на дату розгляду справи, питання щодо скасування п. 1 Постанови, визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття вирішується Київським окружним адміністративним судом в межах розгляду справи №320/2229/25 (провадження відкрито 30.01.2025 року). Станом на день подання цього клопотання, позивачем було подано заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справах №160/23162/23, №160/21136/22, №160/13650/24. Зі змісту заяв вбачається, що основна причина звернення позивача до суду з зазначеною заявою є зменшення розміру пенсійної виплати з 68 880,34 грн до 33 331,23 грн.

27.02.2025 року позивачем подано клопотання про врахування правових позицій та правових висновків.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 року по справі №160/13650/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку в пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року згідно оновленої Довідки про розмір грошового забезпечення за посадою «начальник Управління» станом на 01.01.2023 року від 26.03.2024 року №30/11-573, виходячи з 71% від розміру грошового забезпечення без обмеження розміру пенсії максимальним розміром та обмеження розміру пенсії максимальним розміром з 01.03.2023 року, з 01.03.2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року згідно оновленої Довідки про розмір грошового забезпечення за посадою «начальник Управління» станом на 01.01.2023 року від 26.03.2024 року №30/11-573, виходячи з 71% від розміру грошового забезпечення та без обмеження розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням індексації пенсії, передбаченої Постановою КМУ №118 від 16.02.2022 року «Про індексацію пенсії та заходи підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», Постановою КМУ №168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з 01.03.2023 року, Постановою КМУ №185 від 23.02.2024 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з 01.03.2024 року, здійснивши нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з невиплатою частини перерахованої пенсії по день фактичного здійснення перерахунку, з урахуванням вже виплачених сум.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з 01.09.2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату щорічної доплати до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 2000,00 грн, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з 01.09.2023 року, виходячи з 71% від розміру грошового забезпечення та без обмеження розміру пенсії, здійснивши нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з невиплатою частини перерахованої пенсії по день фактичного здійснення перерахунку, з урахуванням вже виплачених сум.

Ухвалою від 27.08.2024 року виправлено описку в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 року по справі №160/13650/24, шляхом:

зазначення по тексту мотивувальної частини рішення вірного номера Постанови КМУ, а саме: «118», замість невірного «11».

викладення другого абзацу резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 року по справі №160/13650/24 у наступній редакції: «Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку в пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року згідно оновленої Довідки про розмір грошового забезпечення за посадою «начальник Управління» станом на 01.01.2023 року від 26.03.2024 року №30/11-573, виходячи з 71% від розміру грошового забезпечення без обмеження розміру пенсії максимальним розміром з 01.03.2023 року, з 01.03.2024 року».

Рішення суду набрало законної сили 23.09.2024 року.

01.10.2024 року позивач отримав виконавчі листи по справі.

03.10.2024 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменко Дмитра Юрійовича відкрито виконавчі провадження:

- №76194111 на підставі виконавчого листа №160/13650/24, виданого 01.10.2024 року суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Н.В. про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату щорічної доплати до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 2000,00 грн, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з 01.09.2023 року, виходячи з 71% від розміру грошового забезпечення та без обмеження розміру пенсії, здійснивши нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з невиплатою частини перерахованої пенсії по день фактичного здійснення перерахунку, з урахуванням вже виплачених сум;

- №76194001 на підставі виконавчого листа №160/13650/24, виданого 01.10.2024 року суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Н.В. про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року згідно оновленої Довідки про розмір грошового забезпечення за посадою «начальник Управління» станом на 01.01.2023 року від 26.03.2024 року №30/11-573, виходячи з 71% від розміру грошового забезпечення та без обмеження розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням індексації пенсії, передбаченої Постановою КМУ №118 від 16.02.2022 року «Про індексацію пенсії та заходи підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», Постановою КМУ №168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з 01.03.2023 року, Постановою КМУ №185 від 23.02.2024 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з 01.03.2024 року, здійснивши нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з невиплатою частини перерахованої пенсії по день фактичного здійснення перерахунку, з урахуванням вже виплачених сум.

14.11.2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменко Дмитром Юрійовичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №76194001 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

20.11.2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменко Дмитром Юрійовичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №76194111 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач листом від 14.01.20225 року №0400-010314-8/8138 повідомив позивача (у відповідь на запит від 07.01.2025 року) про таке.

Статтею 46 Закону України від 19.11.2024 року №4059-ІХ "Про Державний бюджет України на 2025 рік" (далі Закон №4059) встановлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно, зокрема, до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Також відповідач вказав, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" (далі Постанова №1) встановлено, що в період воєнного стану у 2025 році пенсії, призначенні (перераховані), зокрема, відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,5;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,4;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,3;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,2;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,1.

З урахуванням викладеного, на січень 2025 року позивачу нарахована пенсія у розмірі 33 331,23 грн, яку обчислено на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 року по справі №160/13650/24 та виплачується з урахуванням вимог Закону №4059 та Постанови №1.

Одночасно повідомлено, що надати розрахунок пенсії станом на 06.01.2025 року не передбачено програмним забезпеченням.

Листом від 15.01.2025 року №0400-010314-8/8681 відповідач надав позивачу копію розпорядження, завірену належним чином, про перерахунок пенсії станом на 06.01.2025 року.

Водночас відповідач звертався з листом від 23.01.2025 року №0400-010408-5/14505 до Пенсійного фонду України «Про виділення коштів» для виплати позивачу доплати за виконання рішення суду з 01.02.2023 року по 30.10.2024 року у сумі 290 526,02 грн.

Пенсійний фонд України листом від 30.01.2025 року №2800-030101-9/6499 повідомив, що виплата заборгованості здійснюється органами ПФУ в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок. Відтак, учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд зазначає, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вказані норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

Водночас зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2018 року по справі №826/18826/14, від 19.11.2018 року по справі №804/10264/15, від 26.03.2020 року по справі №823/175/17, від 23.06.2020 року по справі №802/357/17-а, від 13.12.2021 року по справі №520/6495/2020.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

У Рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року по справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).

З огляду на викладене, суд акцентує увагу на тому, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Стосовно заяви в частині вимоги про зобов`язання пенсійного органу відновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 року без обмеження її максимального розміру та забезпечення виконання судових рішень у справі №160/21136/22 у повному обсязі в термін до 01.02.2025 року.

Згідно з протоколами перерахунку пенсії позивача з 01.01.2025 року та з 06.01.2025 року підсумок пенсії (з надбавками) становить 68 880,34 грн, до виплати 33 331,23 грн.

Позивач зазначає, що обмеження відповідачем його пенсії максимальним розміром з 01.01.2025 року суперечить рішенню суду у цій справі.

Однак, проаналізувавши матеріали справи, заяви, суд звертає увагу на таке.

03.01.2025 року відповідно до статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», якою установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. №379/95-ВР "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.

На виконання вказаної постанови відповідачем з 01.01.2025 року проведено позивачу відповідний перерахунок пенсії та застосовано передбачені нею коефіцієнти пониження.

Суд зазначає, що вказаний перерахунок має окремі правові та фактичні підстави, які не були предметом розгляду у справі №160/21136/22.

Отже, позивач помилково пов`язує здійснення пенсійним органом перерахунку його пенсії з 01.01.2025 року на підставі постанови КМУ від 03.01.2025 року №1 з виконанням рішення суду в цій справі.

Питання порядку та умов виплати пенсії відповідно до постанови КМУ від 03.01.2025 року №1 не було поставлено на вирішення суду у справі №160/13650/24 та судом не розглядалося. Відтак, такі обставини не входили в предмет доказування в даній справі та не стосуються порядку виконання прийнятого судового рішення, а фактично складають окремий самостійний предмет позову.

Суд зауважує, що незгода з перерахунком пенсії з 01.01.2025 року на підставі постанови КМУ від 03.01.2025 року №1 є підставою для звернення до суду з новим позовом, а не застосуванням норм статті 383 КАС України.

Так, судовими рішеннями по справі №160/13650/24 було зобов`язано пенсійний орган:

- здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року згідно оновленої Довідки про розмір грошового забезпечення за посадою «начальник Управління» станом на 01.01.2023 року від 26.03.2024 року №30/11-573, виходячи з 71% від розміру грошового забезпечення та без обмеження розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням індексації пенсії, передбаченої Постановою КМУ №118 від 16.02.2022 року «Про індексацію пенсії та заходи підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», Постановою КМУ №168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з 01.03.2023 року, Постановою КМУ №185 від 23.02.2024 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з 01.03.2024 року, здійснивши нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з невиплатою частини перерахованої пенсії по день фактичного здійснення перерахунку, з урахуванням вже виплачених сум;

- здійснити нарахування та виплату щорічної доплати до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 2000,00 грн, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з 01.09.2023 року, виходячи з 71% від розміру грошового забезпечення та без обмеження розміру пенсії, здійснивши нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з невиплатою частини перерахованої пенсії по день фактичного здійснення перерахунку, з урахуванням вже виплачених сум.

Відповідно до довідки від 26.03.2024 року №30/11-573, виданої Управлінням Держспецзв`язку у Дніпропетровській області року на ім`я ОСОБА_1 за посадою «Начальник Управління» розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року складає 65 045,40 грн.

Так, як зазначено вище, за рішенням суду по справі №160/13650/24 відповідач мав здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2022 року, виходячи з 71% від грошового забезпечення, вказаного у довідці №30/11-573 (65 045,40 грн).

Згідно з довідками про доходи пенсіонера ОСОБА_1 №2776 1164 6277 8721 та №8048 8200 9104 1391 розмір пенсії останнього складав:

- січень-лютий 2022 року 15 106 грн;

- березень-червень 2022 року 16 692,42 грн;

- липень 2022 року 20 270,00 грн;

- серпень-листопад 2022 року 21 368,83 грн;

- грудень 2022 року лютий 2023 року 21 434,83 грн;

- березень-липень 2023 року 34 045,46 грн;

- серпень 2023 року квітень 2024 року 40 822,16 грн;

- травень-жовтень 2024 року 54 129 грн;

- листопад-грудень 2024 року 68 880,34 грн;

- січень-лютий 2025 року 40 822,16 грн.

Суд наголошує, що відповідачем не надано розрахунків пенсії на виконання рішення суду по справі №160/13650/24 окремо за кожен місяць.

При розгляді даної заяви судом враховано, що питання порядку та умов виплати пенсії відповідно до постанови КМУ від 03.01.2025 року №1 не було поставлено на вирішення суду у справі №160/13650/24 та судом не розглядалося.

Тож, у межах розгляду заяви позивача від 13.01.2025 року по справі №160/13506/24 суд досліджує період з 01.02.2023 року по січень 2025 року включно.

Суд зауважує, що перерахунок пенсії на виконання рішення суду мав здійснюватися виходячи з 71% від грошового забезпечення, вказаного у довідці №30/11-1060 від 26.03.2024 року (65 045,40 грн) з урахуванням індексацій та доплати, передбаченої ПКМУ №713.

24.02.2025 року та 26.02.2024 року відповідачем долучено до матеріалів справи розрахунок на доплату пенсії за лютий 2023 року жовтень 2024 року, з якого вбачається, що фактично виплачена пенсія є меншою від суми, яка підлягала виплаті. Водночас у листопаді та грудні 2024 року відповідачем нараховано до виплати 68 880,34 грн.

Водночас, рішенням суду було зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії з компенсацією втрати частини доходу у зв`язку із невиплатою частини перерахованої пенсії з 01.02.2023 року по день фактичного здійснення перерахунку на підставі оновленої довідки.

26.02.2024 року відповідачем долучено до матеріалів справи розрахунок про розмір компенсації грошових доходів на недоотримані своєчасно суми пенсійних виплат за період з 01.03.2023 року по 31.10.2024 року (згідно рішення суду по справі №160/13650/24) 19 548,66 грн.

Стосовно клопотання позивача про застосування до керівництва ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вимог та приписів ч. ч. 1-6 ст. 249 КАС України, а саме: накладення штрафу на керівництво ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Козака Ю.І. за п.п. 1-3 ч. 1 ст. 149 КАС України.

Частинами 1, 2 та 5 ст. 249 КАС України встановлено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Отже, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

За змістом статті 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму.

Тож, вказане свідчить про диспозитивне право суду щодо винесення окремої ухвали та накладення штрафу. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що наразі відсутні обставини для застосування положень ст. 149 та ст. 249 КАС України щодо відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає наступне.

Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи (Постанова Верховного Суду від 04.10.2022 року у справі №200/3958/19-а).

Суд, дослідивши обставини справи дійшов висновку про наявність підстав для застосування процесуального інституту статті 383 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, проаналізувавши аргументи та доводи позивача та відповідача, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача, поданої у порядку ст. 383 КАС України, з підстав, вказаних вище.

Керуючись статтями 14, 241, 243, 248, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану у порядку ст. 383 КАС України, по справі №160/13650/24 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неналежного виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 року по справі №160/13650/24.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату перерахованої пенсії за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 року по справі №160/13650/24 ОСОБА_1 з 01.02.2023 року по 31.10.2024 року на підставі довідки від 26.03.2024 року №30/11-573, виданої Управлінням Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області, виходячи з розрахунку розміру пенсії 71% від розміру грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених платежів та здійснити виплату нарахованої компенсації втрати частини доходу у зв`язку із невиплатою частини перерахованої пенсії з 01.03.2023 року по день фактичного здійснення перерахунку на підставі оновленої довідки.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, передбачений ст. 295 КАС України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко