Справа № 260/732/24
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 260/732/24

адміністративне провадження № К/990/50660/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Желєзного І. В.,

суддів: Мацедонської В. Е., Мельник-Томенко Ж. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року (суддя-доповідач Нос С. П., судді: Кухтей Р. В., Коваль Р. Й.) у справі № 260/732/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дії та бездіяльності протиправними,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за шість місяців у розмірі 135 839,07 грн.

2. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 135839,07 грн.

3. Не погодившись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

4. Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 05 грудня 2024 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишив без руху у зв`язку з порушеннями строків, установлених частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та надав десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

5. Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції вказав про необхідність усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надіслання оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 326 грн. Крім того суд апеляційної інстанції зазначив, що оскаржуване судове рішення проголошено 23 серпня 2024 року, повний текст якого складено 28 серпня 2024 року, а апеляційна скарга подана 11 жовтня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. При цьому скаржник подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, для обґрунтування якої заначив, що повний текст оскаржуваного рішення суду першої інстанції отримав лише 25 вересня 2024 року. Суд апеляційної інстанції встановив, що оскаржуване рішення суду першої інстанції доставлено до електронного кабінету відповідача 29 серпня 2024 року о 19:00 год, на підставі чого дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та залишив апеляційну скаргу без руху, надавши термін для усунення недоліків, шляхом надіслання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведенням інших підстав для його поновлення.

6. Копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року скаржник отримав 05 грудня 2024 року в електронному кабінеті користувача підсистеми «Електронний суд».

7. На виконання зазначеної вище ухвали відповідач подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року. Обґрунтовуючи його, посилається на те, що представник відповідача не був присутній при оголошенні рішення, а його копію отримав тільки 25 вересня 2024 року і тому має строк пред`явлення апеляційної скарги до 25 жовтня 2024 року.

8. Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 23 грудня 2024 року визнано неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, відмовив у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження та відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року у справі № 260/732/24 на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України (якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними).

9. Відмовляючи в поновленні строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції врахував наявну в матеріалах справи довідку Закарпатського окружного адміністративного суду про доставку електронного документа, за змістом якої «Рішення про задоволення позову» у справі № 260/732/24 надіслано до електронного кабінету Департаменту патрульної поліції та доставлено 29 серпня 2024 року о 19:00. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена довідка є належним підтвердженням вручення Департаменту патрульної поліції копії судового рішення у розумінні статті 251 КАС України, а тому наведені відповідачем підстави пропуску строку на апеляційне оскарження визнав неповажними та відмовив у відкритті апеляційного провадження у цій справі.

Короткий зміст та обґрунтування зазначених в касаційній скарзі вимог

10. Уважаючи судове рішення суду апеляційної інстанції таким, що ухвалене із порушенням вимог матеріального та процесуального права, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року і направити справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

11. На обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків про те, що зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження причини пропуску строку були неповажними.

12. Відповідач зауважує, що рішення суду першої інстанції він отримав лише 25 вересня 2024 року, а з апеляційною скаргою звернувся 11 жовтня 2024 року, тобто через 16 днів з моменту отримання рішення суду першої інстанції, і тому, враховуючи вимоги пункту 1 частини другої статті 295 КАС України, має право на поновлення строків апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.

13. Також звернув увагу на те, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.

14. Посилаючись на вказані обставини, відповідач доводив, що пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин.

Позиція інших учасників справи

15. Від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у відкритті апеляційного провадження у цій справі, оскільки відповідач не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому в задоволенні касаційної скарги необхідно відмовити і рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Рух касаційної скарги

16. Верховний Суд ухвалою від 23 січня 2024 року відкрив касаційне провадження у цій справі, а ухвалою 25 лютого 2025 року справу № 260/732/24 призначив до касаційного розгляду в порядку письмового провадження.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ КАСАЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків судів першої та апеляційної інстанцій, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

17. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

18. Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

19. Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 2 КАС України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

20. Відповідно до частини першої статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

21. Частинами першою, другою статті 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

22. Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

23. Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

24. Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

25. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).

26. Згідно з частиною п`ятою статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

27. Відповідно до частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

28. Отже, у розумінні статті 251 КАС України врученим належим чином є судове рішення, яке було доставлено на офіційну електронну адресу особи, а якщо така адреса в учасника справи відсутня - в день доставки рекомендованого поштового відправлення з паперовою копією судового рішення.

29. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 12 січня 2024 року у справі № 520/9677/22, від 07 липня 2022 року у справі № 120/4298/21-а, від 03 липня 2023 року у справі № 480/805/21.

30. Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

31. Апеляційна скарга на рішення суду, яке було ухвалено за наслідками розгляду справи в порядку письмового провадження, обчислюється з дня складення повного судового рішення. Водночас, якщо повне рішення суду не було вручено учаснику справи у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

32. З аналізу частин п`ятої, шостої статті 251 КАС України випливає, що учасникам справи (їхнім представникам), які мають офіційні електронні адреси, судові рішення надсилаються (вручаються) в електронній формі.

33. Наведене кореспондує вимогами статті 18 КАС України, відповідно до якої у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку (частина перша, шоста статті 18 КАС України).

34. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частина сьома статті 18 КАС України).

35. 17 серпня 2021 року Вища рада правосуддя рішенням № 1845/0/15-21 затвердила Положення про ЄСІТС, а з 05 жовтня 2021 року офіційно почали функціонувати підсистеми «Електронний суд», «Електронний кабінет» та підсистема відеоконференцзв`язку.

36. Згідно з пунктом 3 Розділу І Положення про ЄСІТС (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система - сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС.

37. Пунктом 42 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету. У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

38. Таким чином, повідомлення про доставлення електронної копії судового рішення в електронний кабінет суб`єкта владних повноважень є належним доказом його вручення, відповідно, підлягає долученню до матеріалів справи, які формуються в паперовому вигляді (у випадку розгляду справи в паперовій формі). Однак, якщо таке повідомлення не містить усіх відомостей щодо особи, якій було направлено електронний документ, зокрема, її ідентифікаційних даних, такі відомості у випадку заперечення особою факту отримання документів через підсистему «Електронний суд» підлягають перевірці за допомогою автоматизованої системи діловодства суду шляхом витребування і дослідження електронних справ, що забезпечується функціоналом автоматизованої системи діловодства суду (КП «Діловодство спеціалізованого суду»).

39. Аналогічна правова позиція наведена також у постановах Верховного Суду від 12 січня 2024 року у справі № 520/9677/22 та від 16 травня 2023 року у справі № 560/16292/21.

40. Як убачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції ухвалене 23 серпня 2024 року у відкритому судовому засіданні, повний текст якого виготовлено та підписано 28 серпня 2024 року. Його копію надіслано до електронного кабінету відповідача в підсистемі «Електронний суд» і доставлено йому 29 серпня 2024 року о 19:00 год, що підтверджується відповідною довідкою.

41. З урахуванням викладеного вище рішення Закарпатського оружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року вважається врученим відповідачеві 30 серпня 2024 року, у зв`язку з чим строк на апеляційне мав бути поновлений в порядку частини другої статті 295 КАС України за умови надходження апеляційної скарги до 30 вересня 2024 року.

42. Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що у цій справі повний текст оскаржуваного рішення суду першої інстанції, враховуючи вимоги статті 251 КАС України, відповідач отримав 30 серпня 2024 року.

43. Водночас у цій справі відповідач апеляційну скаргу подав лише 11 жовтня 2024 року.

44. Колегія суддів погоджується із наданою судом апеляційної інстанції оцінкою обставин, на які посилався відповідач, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

45. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Згідно з усталеною практикою, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

46. Такий підхід до визначення категорії поважності причин пропуску процесуального строку окреслено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 9901/546/19, у якій акцентувалась увага й на тому, що нормами статті 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

47. Проаналізувавши зазначені приписи процесуального закону, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що ними чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, установлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.

48. Для цього учасник справи як особа, що зацікавлена у поданні відповідного процесуального документа, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

49. У цьому контексті Суд зазначає, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі воєнний стан в Україні продовжувався та діє і дотепер.

50. Уведення в Україні воєнного стану суттєво ускладнило (подекуди унеможливило) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади (місцевого самоврядування). Водночас Суд уважає за необхідне зазначити, що введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків у судових справах, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади (суб`єкта владних повноважень), за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу (суб`єкта владних повноважень).

51. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що під час оцінки поважності причин пропуску процесуального строку з підстави введення воєнного стану в Україні додатково необхідно брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду та порядок його функціонування; місце проживання / місцезнаходження скаржника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території; посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та часу, який минув із дати закінчення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідною заявою/клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску); інші доречні обставини.

52. Посилання представника відповідача на те, що через технічні перебої в роботі системи «Електронний Суд» він не отримував рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року є безпідставними, оскільки на підтвердження вказаних фактів представником відповідача до суду апеляційної та касаційної інстанцій нічого надано не було (відповідач не надав доказів його звернення до Державного підприємства «Центр судових сервісів» Державної судової адміністрації щодо підтвердження факту неотримання ним рішення суду першої інстанції від 23 серпня 2024 року у цій справі чи збоїв у роботі електронного кабінету).

53. Отже, указані відповідачем обставини не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

54. Посилання відповідача на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17 жовтня 2024 року у справі № 260/7878/23, є необґрунтованим, оскільки правовідносини у цій справі та справі, що розглядається, мають суттєві відмінності та ґрунтуються на різних фактичних обставинах. Зокрема, у справі № 260/7878/23 первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження, а тому правові висновки, сформульовані Верховним Судом у справі № 260/7878/23, не можуть бути застосовані до справи № 260/732/24.

55. За таких обставин колегія суддів уважає, що висновки суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

56. У статті 350 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати

57. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі № 260/732/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: І. В. Желєзний

Судді: В. Е. Мацедонська

Ж. М. Мельник-Томенко