Справа № 707/278/25
Суддя: Суходольський О. М.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2025 року Черкаський районний суд Черкаської області, який діє як адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

за участю секретаря Заруби Н.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕНА №3874826 від 17.01.2025 року про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕНА №3874826 від 17.01.2025 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, мотивуючи позов тим, що вказаною постановою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП відповідно. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 06.01.2025 року керуючи автомобілем «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , у м.Черкаси по вул.Ложешнікова, 1, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4 ПДР. Проте, з вказаною постановою позивач не погоджується, оскільки дана постанова не відображає дійсних обставин справи та винесена з грубим порушенням норм права та правил оформлення адміністративних матеріалів і вимог чинного законодавства.

Позивач зазначає, що він дійсно керував автомобілем у вказаному місці та у вказаний час, однак автомобіль не зупиняв та не порушував ПДР. Як вбачається з відеозапису з камери поліцейського, автомобіль позивача ОСОБА_1 перебуває весь час в русі і зупинився лише на вимогу поліцейського, тому відсутня сама подія порушення ПДР.

Вважаючи постанову серії ЕНА №3874826 від 17.01.2025 року по справі про адміністративне правопорушення незаконною, позивач просив скасувати її, провадження по адміністративній справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 28.01.2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

18.02.2025 року на адресу суду від Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач позовні вимоги не визнав та в задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі з наступних підстав. Відповідачем вказано, що відповідно до пункту 8.4 ПДР передбачено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальону патрульної поліції в Черкаській області молодшим лейтенантом поліції Хуторянським О.С. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Доводи позивача викладені у позовній заяві щодо непорушення ним норм адміністративного законодавства, не відповідають дійсності і надані з метою уникнення відповідальності. Доказом встановлення вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху є постанова про адміністративне правопорушення та відеодокази, які містяться в матеріалах справи. Крім того, зазначено що позивачем вказано неналежного відповідача у даній справі. Крім того, згідно із ст.62 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Тобто, поліцейський при винесенні оскаржуваної постанови представляв державу та діяв від імені через орган державної влади, а саме: Управління патрульної поліції в Черкаській області, яке є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції, тому постанова винесена відповідачем не тільки від його особистого імені, а також від імені Департаменту патрульної поліції, як органу державної влади. А тому позивачем подано позовну заяву до неналежного відповідача, замість належного Департаменту патрульної поліції. Факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується наданими до суду відеозаписами з нагрудних службових відео реєстраторів поліцейських де: на 00 хв. 35 сек. відеозапису №Clip-1 з нагрудного службового відео реєстратора зафіксовано, що під дорожнім знаком 3.34 стоїть (здійснив зупинку) один транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 (інших транспортних засобів поруч не було); на 00 хв. 45 сек. відеозапису №Clip-1 з нагрудного службового відео реєстратора зафіксовано як транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , в момент коли поліцейські почали виходити до нього, проїжджає перед службовим транспортним засобом; на 00 хв. 40 сек. відеозапису №Clip-2 з нагрудного службового відео реєстратора видно, що транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , ще стоїть під дорожнім знаком 3.34 і не рухається; на 00 хв. 45 сек. відеозапису №Clip-2 з нагрудного службового відео реєстратора видно, що транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 почав рух перед службовим транспортним засобом поліцейських. Враховуючи зазначене, об`єктивно можна встановити, що позивач керуючи транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 впродовж 10 секунд (як мінімум) здійснював зупинку транспортного засобу в межах дії дорожнього знаку 3.34. Таким чином, відповідач не погоджується з доводами позивача та просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

25.02.2025 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. Згідно якої, позивач зазначає, що неодноразово переглянувши відеозапис він не знайшов зафіксованого факту порушення ним ПДР України, а зафіксовано лише що автомобіль знаходиться після зупинки працівниками поліції на стоянці, де зупинка дозволена. Вважає, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що позивачем було здійснено зупинку автомобіля в межах дії знаку «Зупинка заборонена». А тому виходячи з вищезазначеного, ОСОБА_1 просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, а також відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч.1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що умовою надання адміністративним судом захисту прав є встановлення їх порушення відповідачем, який перебуває у відповідних публічних правовідносинах із позивачем, проте своїми протиправними рішеннями, діями (бездіяльністю) впливає на його обов`язки, права чи інтереси.

Предметом розгляду у даній справі є постанова інспектора поліції по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

За приписами ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч.1 ст.122 покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.01.2025 року, серія ЕНА №3874826, встановлено, що постанова складена поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальону патрульної поліції в Черкаській області молодшим лейтенантом поліції Хуторянським О.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. У постанові вказано, що ОСОБА_1 17.01.2025 року о 20 годині 30 хвилин керуючи автомобілем «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , у м.Черкаси, Черкаської області по вул. Ложешнікова, 1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4 ПДР.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Згідно п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.3.б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що дорожня обстановка - це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом. Безпечна швидкість - це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Згідно п.2.3(а) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до п.15.9 (ґ) ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно вимог п.15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил, тобто із увімкненою аварійною світловою сигналізацією.

Суд враховує, що згідно Правил дорожнього руху України забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Твердження позивача, що постанову серії ЕНА №3874826 від 17.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, було складено із порушенням вимог чинного законодавства України, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Позивачем не надано до суду належних доказів, порушення його права на захист, визначені ст.63 Конституції України.

З огляду на наведене, доводи позивача, викладені у позовній заяві, не виключають ознак та складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, не спростовують його вини та не впливають на притягнення до адміністративної відповідальності, при цьому судом перевірені та проаналізовані всі докази та твердження сторін, яким надано належну правову оцінку. З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, доводи позивача про відсутність факту порушення ним ПДР України, суд вважає неспроможними.

Суд констатує, що крім оскаржуваної постанови, факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується наданими до суду відеозаписами з нагрудних службових відео реєстраторів поліцейських де: на 00 хв. 35 сек. відеозапису №Clip-1 з нагрудного службового відео реєстратора зафіксовано, що під дорожнім знаком 3.34 стоїть (здійснив зупинку) один транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 (інших транспортних засобів поруч не було); на 00 хв. 45 сек. відеозапису №Clip-1 з нагрудного службового відео реєстратора зафіксовано як транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , в момент коли поліцейські почали виходити до нього, проїжджає перед службовим транспортним засобом; на 00 хв. 40 сек. відеозапису №Clip-2 з нагрудного службового відео реєстратора видно, що транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , ще стоїть під дорожнім знаком 3.34 і не рухається; на 00 хв. 45 сек. відеозапису №Clip-2 з нагрудного службового відео реєстратора видно, що транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 почав рух перед службовим транспортним засобом поліцейських. Враховуючи зазначене, об`єктивно можна встановити, що позивач керуючи транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 впродовж 10 секунд (як мінімум) здійснював зупинку транспортного засобу в межах дії дорожнього знаку 3.34. Доводи відповідача з даного приводу суд вважає обгрунтованими, а доводи позивача необгрунтованими і недоведеними. Тому, на думку суду, позовні вимоги по суті не підлягають до задоволення.

Крім того, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до неналежного відповідача. Згідно із ст.62 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Тобто, поліцейський при винесенні оскаржуваної постанови представляв державу та діяв від імені через орган державної влади, а саме: Управління патрульної поліції в Черкаській області, яке є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції, тому постанова винесена відповідачем не тільки від його особистого імені, а також від імені Департаменту патрульної поліції, як органу державної влади. А тому позивачем подано позовну заяву до неналежного відповідача, замість належного Департаменту патрульної поліції, що є окремою самостійною підставою у задоволенні позову. При цьому, виключно до прав позивача належить право обирати відповідача по справі і у позивача було достатньо часу для з`ясування цього питання, вибору належного відповідача, в т.ч. після отримання відзиву. У разі, якщо позов заявлено до неналежного відповідача, це є підставою у задоволенні позовних вимог.

Суд вважає, що доводи відповідача, викладені у відзиві, в т.ч. підтвержені відеозаписом з місця події, є достатньо обгрунтованими та переконливими.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова серії ЕНА №3874826 від 17.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам КУпАП та КАС України, прийнята уповноваженим органом із дотриманням вимог чинного законодавства, за наявності належних і допустимих, достатніх та беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом доводять факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому підстави для визнання такої постанови протиправною та її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 122, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 286 КАС України суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕНА №3874826 від 17.01.2025 року про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя: О. М. Суходольський