Справа № 120/16044/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 р. Справа № 120/16044/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

29.11.2024 до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Олексієнко О.І., подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Позовні вимоги обгрунтовуються протиправністю відмови відповідача у формуванні та направленні на адресу територіального органу Державної казначейської служби України подання на повернення позивачу суми збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплаченої у розмірі 28 900,00 грн з операції купівлі нерухомого майна.

Ухвалою суду від 04.12.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Також вирішено залучити до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області.

13.12.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує, посилаючись на ненадання позивачем повного пакета документів, передбачених підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку № 1740, для вирішення питання про повернення безпідставно сплаченої суми збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зокрема, позивачем не надано даних щодо житлової нерухомості до 2013 року, місць проживання з 1992 року, інформації про невикористання житлових чеків, а також підтвердження про відсутність спільного майна подружжя. При цьому відповідач наголошує, що надання цих документів є обов`язком позивача, а їх відсутність виключає можливість підтвердження права на звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Третя особа правом на подання пояснень щодо позову не скористалась.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та запаречень, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.12.2023, зареєстрованого в реєстрі за № 2939 та посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В., набув у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,5 кв.м.

Право власності позивача зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2023, номер запису про право власності: 58721658, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Під час нотаріального посвідчення зазначеного договору позивач сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% вартості нерухомого майна, що становить 28 900,00 грн та підтверджується копією квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 68120193 від 26.12.2023.

19.02.2024 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив повернути сплачений ним збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у вказаному розмірі шляхом формування подання про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

Листом за вих. № 0200-0603-8/22758 від 05.03.2024 відповідач, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 866 "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій", повідомив позивача, що до заяви не долучено довідки з усіх місць проживання (після 1992 року) про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки державних підприємств і земельного фонду та заяву про відсутність (набуття) права власності на житло, передбачених постановою, на підставі яких може бути прийняте рішення щодо звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при придбанні нерухомого майна. Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 866 нотаріус при посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна встановлює факт придбання його вперше (чи не вперше), а тому проведена сплата збору у розмірі 1% від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, свідчить про те, що майно придбавалось не вперше, що встановив нотаріус. Таким чином, відсутні правові підстави для повернення збору.

Надалі позивач через свого представника звернувся до відповідача повторно з заявою, надавши відповідні документи, а саме квитанцію № 68120192 від 26.12.2023, довідку АТ "Ощадбанк" № 161 від 04.09.2024 та витяг з Державного реєстру речових прав від 26.12.2023.

У відповідь на вказане звернення відповідач повідомив позивача про відсутність повної інформації щодо місць проживання та невикористання житлових чеків з 1992 року по 16.10.2015, яка зазначена в довідці філії Вінницького облуправління АТ "Ощадбанк" від 12.02.2024 № 24.

Не погоджуючись з діями пенсійного органу, позивач вирішив звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується такими мотивами.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України від 26.06.1997 № 400/97-ВР "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" (далі ? Закон № 400/97-ВР).

Відповідно до абзацу 1 пункту 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Абзацом 5 пункту 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР також передбачено, що нотаріуси щокварталу, до 20 числа місяця, що настає за звітним кварталом, подають до органів Пенсійного фонду України за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса звіт про укладені договори купівлі-продажу нерухомого майна, включаючи інформацію про вартість такого майна та суму сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в порядку та за формою, визначеними Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 8 статті 2 Закону № 400/97-ВР об`єктом оподаткування є: для платників збору, визначених у пункті 9 статті 1 цього Закону, ? вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

На обов`язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, ? 1 відсоток від об`єкта оподаткування, визначеного пунктом 8 статті 2 цього Закону (пункт 10 частини першої статті 4 Закону № 400/97-ВР).

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовані і у Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі ? Порядок № 1740).

Згідно з пунктом 15-1 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 15-3 Порядку №1740 визначено, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Отже, з наведеного слідує, що громадяни, які придбавають нерухоме майно, зокрема квартиру, вперше не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, тобто звільнені від його сплати в розмірі 1% від вартості нерухомого майна (квартири), зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна.

Водночас суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" від 23.09.2020 № 866 внесені зміни до Порядку № 1740, а саме:

- пункт 15-2 доповнений підпунктами "в" і "г" такого змісту: збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

Крім того, пункт 15-3 доповнено абзацом такого змісту:

"Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 152 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування".

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 866 "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" набрала чинності 26.09.2020.

Із системного аналізу наведених вище правових норм висновується, що з 26.09.2020 держава конкретизувала законодавство, яке регламентувало підстави та процедуру звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Зокрема, держава чітко визначила коло осіб, які у розумінні Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" вважаються такими, що придбавають житло вперше (до придбання житла особа не набувала права власності на інше житло в будь-який із перелічених способів: не приватизувала державний житловий фонд, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя); перелік документів, котрі особа повинна зібрати та надати для підтвердження того, що вона вперше придбаває житло.

Відтак суд зазначає, що починаючи з 26.09.2020 в межах чинного законодавства держава створила дієвий механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла), не сплачує збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу.

Для цього фізична особа подає нотаріусу:

- заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

- відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло,

- дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку № 1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Водночас подання вказаних документів є правом позивача, а не його обов`язком.

Якщо ж особа помилково сплатила збір при посвідченні договору купівлі-продажу майна, то вона може подати заяву до пенсійного органу про повернення помилково сплачених коштів з бюджету.

До такої заяви особа має додати пакет документів, визначений підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку № 1740 на підтвердження того, що житло придбавається вперше.

Тобто у випадку помилкової сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна законодавець покладає на особу обов`язок подати певний пакет документів, передбачений Порядком № 1740, для виникнення у пенсійного органу обов`язку щодо формування подання про повернення помилково сплачених коштів.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, при посвідченні договору купівлі-продажу у нотаріуса позивач не скористався механізмом, визначеним Порядком № 1740, та звернувся до відповідача із заявою про повернення помилково сплачених коштів із наданням необхідних документів.

Так, 19.02.2024 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив повернути сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 28 900,00 грн., шляхом формування подання про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

05.03.2024 відповідач листом за вих. № 0200-0603-8/22758 направив на адресу позивача відповідь, в якій з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 866 "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" роз`яснив позивачу, що до заяви не долучено довідки з усіх місць проживання (після 1992 року) про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки державних підприємств і земельного фонду та заяву про відсутність (набуття) права власності на житло, передбачених постановою, на підставі яких може бути прийняте рішення щодо звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при придбанні нерухомого майна.

Також у вказаному листі відповідач зазначив, що за приписами постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 866 нотаріус при посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна встановлює факт придбання його вперше (чи не вперше), а тому проведена сплата збору у розмірі 1% від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, свідчить про те, що майно придбавалось не вперше, що встановив нотаріус.

В подальшому позивач подав на адресу відповідача (через свого представника) повторну заяву, до якої долучив квитанцію № 68120192 від 26.12.2023, довідку АТ "Ощадбанк" № 161 від 04.09.2024 та витяг з Державного реєстру речових прав від 26.12.2023.

У відповідь на вказану заяву відповідач повідомив про відсутність у наданих документах повної інформації щодо місць проживання та невикористання житлових чеків з 1992 року по 16.10.2015, яка зазначена у довідці філії Вінницького облуправління АТ "Ощадбанк" від 12.02.2024 № 24.

Отже, з поданих до пенсійного органу документів вбачається, що позивач не дотримався вимог Порядку № 1740 та не надав до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повного пакету документів, необхідного для підтвердження придбання житла вперше відповідно до пункту 15-2 Порядку № 1740.

Зокрема, позивач не надав заяву про те, що він не має та не набував права власності на житло (в тому числі не приватизовував, не успадковував, не отримував у дар, не купував, зокрема, як частку в спільному майні подружжя). Крім того, відсутні дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків є довідки з місць проживання після 1992 року, які також не були надані.

Надані позивачем інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витяг з реєстру містять лише актуальну інформацію про придбаний об`єкт нерухомості. Проте вони не включають архівні дані про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, що є необхідними для підтвердження права на звільнення від сплати збору.

Суд наголошує, що нормами чинного законодавства передбачений чіткий та вичерпний перелік документів, які мають бути подані для повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна. Оскільки позивач не дотримався цих вимог та подав неповний пакет документів, відповідач обґрунтовано відмовив у формуванні подання про повернення коштів.

Водночас позивач не позбавлений можливості повторно звернутися з заявою про повернення сплаченого збору, надавши усі необхідні документи з дотриманням вимог пункту 15-2 Порядку № 1740.

За змістом частин першої та другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши основні доводи сторін та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, позивач не має права на відшкодування понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 );

2) представник позивача: адвокат Олексієнко Ольга Іванівна (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: вул. Визволення, 8, офіс 35-А, м. Вінниця, 21050);

3) відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницька область, 21005).

4) третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018).

Повне судове рішення складено 28.02.2025.

Суддя Сало Павло Ігорович