Справа № 240/14144/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/14144/24

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатрейдінг Україна" до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфатрейдінг Україна" (далі - ТОВ "Альфатрейдінг Україна") із позовом до Житомирської митниці в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці Державної митної служби України №UА101000/2024/000027/2 від 12.02.2024 про коригування митної вартості товарів;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Житомирської митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА101020/2024/000108 від 14.02.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на протиправність оспорюваних рішень, оскільки для митного оформлення товару митному органу були надані усі необхідні документи, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість такого товару.

На переконання позивача, рішення митниці про коригування митної вартості товарів та картка відмови є необґрунтованими, оскільки митним органом не наведено підстав, що у достатній мірі свідчили б про свідоме заниження декларантом митної вартості.

Пояснює, що 09.02.2024 відповідно до зовнішньоекономічного контракту з компанією Gedsted Autohandel A/S від 03.01.2024 №GSL-B2 з метою проведення митного оформлення придбаного товару (транспортного засобу) Житомирській митниці було надано вантажно-митну декларацію №24UA74U5, в якій була заявлена ціна відповідно до договору та всі необхідні документи. Після вивчення поданих документів, уповноваженою особою відповідача безпідставно було відмовлено в митному оформленні товару та винесені картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів і оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, яким було визначено іншу загальну вартість товару - 5300 євро замість 2900 євро згідно з договором, що призвело до збільшення сум сплачених митних платежів.

14.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі на 04.09.2024.

03.09.2024 до суду надійшов відзив на позов Житомирської митниці, в якому представниця відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію мотивувала посиланням на те, що під час митного оформлення встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість та на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а тому у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення позивачем митної вартості товарів.

Пояснює, що за результатами дослідження зроблено висновок, що надані декларантом документи: фактура №456006 від 24.01.2024 та платіжний документ №11 від 02.02.2024 не можуть ототожнюватися із зовнішньоекономічним контрактом для визначення митної вартості товару за основним методом в розумінні вимог ч.1 ст.57 МК України з огляду на те, що платіжна інструкція в іноземній валюті №11 від 02.02.2024 та фактура №456006 від 24.01.2024 не є за своєю правовою природою договором чи контрактом. Зовнішньоекономічний контракт GSL-B2 від 03.01.2024 не укладений сторонами належним чином. Досліджена фактура №456006 від 24.01.2024 не містить інформацію про уповноважену особу, яка його видала, проте робить посилання на неукладений контракт, яким передбачено чотири умови оплати (передоплату, оплату за фактом, оплату в розстрочку, післяплату). Згідно із поданим на вимогу митного органу перекладом на українську мову фактури №456006 від 24.01.2024 на документі наявний підпис продавця, що не відповідає дійсності, адже фактура № 456006 від 24.01.2024 складена датською мовою не містить ні штампу ні підпису уповноваженої особи продавця. Крім того, фактура №456006 від 24.01.2024 містить ознаки підробки: текст штучно затемнений, печатка (штамп) продавця має чіткі контури, ділянки тексту викладені різними розмірами шрифтів тощо. За такою інформацією неможливо зробити висновок, що оплата вартості автомобіля станом на 02.02.2024 року була узгоджена сторонами (продавцем та покупцем) і, що сторонами узгоджена форма оплати товару (авансовий платіж). Зазначене свідчить про відсутність підстав для визначення митної вартості товару, що переміщувався позивачем через митну територію України, за основним методом. Додатково наданий переклад копії митної декларації країни відправлення №24DK0031002AC84024 від 02.02.2024 містить відомості про статистичну вартість товару у розмірі 21460,00 датських крон хоча в контракті валюта оплати євро.

04.09.2024 протокольною ухвалою закрите підготовче засідання у справі та призначено розгляд справи по суті на 03.10.2024.

03.10.2024 в судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, наданих поясненнях. Представниця відповідача просила відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду, прийнятою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 03.10.2024 суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст. 263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне.

09.02.2024 до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Житомир - центральний» з метою імпорту товару «легковий автомобіль, що був у використанні, марка DACIA, модель DUSTER, календарний рік виготовлення 2015», номер кузова НОМЕР_1 , що ввозився на адресу ТОВ «Альфатрейдінг Україна», подано митну декларацію № 24UA74U5. Автомобіль має аварійні пошкодження (капот, передній бампер, передні фари, підсилювач бампера; спрацьовані подушки безпеки; внаслідок удару відірвано заднє колесо).

В митній декларації 24№UA74U5 декларант визначила митну вартість товару за основним методом, за ціною договору у розмірі 2900,00 євро. До митної декларації додано наступні документи (гр. 44 МД), рахунок-фактуру (інвойс) №456006 від 24.01.2024; декларація про походження товару №456006 від 24.01.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 23.11.2015; зовнішньоекономічний договір (контракт) №GSL-B2 від 03.01.2024; специфікація від 24.01.2024 №208 до контракту №GSL-B2 від 03.01.2024; фото.

При прийнятті митної декларації митним органом було проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор», а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. За результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість легкового автомобілю, марки DACIA, модель DUSTER, календарний рік виготовлення 2015 є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. Згідно з витягом із автоматизованої системи митного оформлення («АСМО») «Інспектор», автомобіль марки DACIA, модель DUSTER, календарний рік виготовлення 2014 та 2015, виробник країна - Румунія, торгова марка DACIA, що був у використанні та увезений на територію України в період з 12.11.2023 по 12.02.2024 має вартість від 5600,00 до 6250,00 євро.

Не зважаючи на пояснення та додаткові документи відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 12.02.2024 №UA101000/2024/000027/2 та видав картку відмови в митному оформленні товарів №UA101020/2024/000108 від 14.02.2024.

Митна вартість визначена за резервним шостим методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару: за «МД №24UA28U3 від 29.01.2024: Легковий автомобіль марки DACIA, модель DUSTER, ідентифікаційний номер (VIN) - НОМЕР_3 ; загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для перевезення пасажирів; номер двигуна - K9K; тип двигуна дизель; робочий об`єм циліндрів - 1461см3; потужність - 80 kW; колісна формула - 4х4; тип кузова - легковий універсал. Легковий автомобіль був у використанні. Календарний рік виготовлення 2014. Модельний рік виготовлення - 2014. Країна виробник - Румунія (RO). Торгова марка DACIA 5300,00 євро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року». Наявність у оцінюваного автомобіля аварійних пошкоджень компенсується різницею у році виготовлення з транспортним засобом, інформація про який використана для порівняння.

Загальний розмір скоригованих митних платежів становить 31 113,91 грн, а розрахунок скоригованих платежів наведено в п.55 графи 27 МД №24UA59U0 від 12.02.2024.

У подальшому товар випущено у вільний обіг на підставі митної декларації №24UA59U0 від 12.02.2024 шляхом надання забезпечення сплати митних платежів у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України. Сума наданого забезпечення сплати митних платежів 31 113,91 грн.

Позивач вважає рішення відповідача від 12.02.2024 №UA101000/2024/000027/2 та картку відмови у прийнятті декларації №UA101020/2024/000108 від 14.02.2024 незаконними та необґрунтованими, у зв`язку з чим подав даний позов до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, що набрав чинності з 01.06.2012.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця /частина п`ята статті 58 Митного кодексу України/.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

А відповідно до частини шостої зазначеної статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У той же час, як визначено частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішень митного органу про відмову у митному оформленні товарів та коригування митної вартості товарів.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Виходячи із системного аналізу наведених вище положень статті 54 Митного кодексу України, суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, що надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме - у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

У ході митного оформлення у спірних відносинах відповідачем вказано, що подані до митного контролю документи містили розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару: митна вартість зазначеного товару не могла бути визначена згідно з положеннями статті 58 Митного кодексу України за ціною, зазначеною в контракті, так як використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не були підтверджені документально, сам контракт та специфікація №208 від 03.01.2024 до вказаного контракту, що долучалася до 24№UA74U5, не містили інформації щодо представника продавця, компанії Gedsted Autohandel A/S, та не містили підпис від імені продавця товару, що правомірно виключало волю продавця щодо ціни товару.

Судом встановлено, відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 03.01.2024 року №GSL-B2 такий контракт від імені покупця, ТОВ "Альфатрейдінг Україна", укладався його директором Безсльозною Наталією Валеріївною, але вказаний контракт не містить інформації щодо представника продавця, компанії Gedsted Autohandel A/S, та не містить підпису від імені продавця товару (а.с.16-20).

Аналогічно, в долученій до позову та дослідженій судом специфікації №208 від 03.01.2024 до вказаного контракту, що долучалася до 24№UA74U5, відсутня інформація щодо представника продавця, компанії Gedsted Autohandel A/S, та відсутній підпис від імені продавця товару (а.с.21).

В специфікації №208 від 03.01.2024 до вказаного контракту зазначено, що вартість товару становить 2900 євро, а в рахунку-фактурі (комерційному інвойсі) №456006 від 24.01.2024 - вартість товару становить - 21 460 датських крон. Даний рахунок-фактура теж не містить підпису уповноваженої особи продавця.

Більш того, в дослідженій судом копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 23.11.2015, зазначено, що автомобіль 2015 року випуску марки DACIA, модель DUSTER, належить фізичній особі Susanne Henriksen, а не компанії Gedsted Autohandel A/S (а.с.38).

Перевіривши доводи представника позивача, суд дійшов висновку, що відповідач має повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. В даних спірних правовідносинах у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами.

З урахуванням наведеного митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При витребуванні додаткових документів митниця діяла відповідно до вимог Митного кодексу України. При цьому відповідач відповідно до наведених законодавчих норм надавав позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості чи коригування митної вартості шляхом надання додаткових документів (виписку із бухгалтерської документації, копію митної декларації країни відправлення та висновок про вартісні та якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною комісією).

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та достатніми доказами правомірність своїх позовних вимог, натомість відповідач діяв відповідно до норм чинного законодавства.

Таким чином, суд вважає, що приймаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості зазначеного товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, Житомирська митниця, відповідач у справі, діяла в межах повноважень, на підставі вимог чинного законодавства та у спосіб визначний чинним законодавством.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "Альфатрейдінг Україна".

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до ст.139 КАС України не відшкодовується позивачу.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатрейдінг Україна" (вул. Київська, 79, м. Житомир, 10001. ) до Житомирської митниці (вул.Перемоги. буд.25, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправним та скасування рішень, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 28 лютого 2025 р.

28.02.25