Справа № 420/799/25
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/799/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Пересипському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 07 січня 2025 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Пересипському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо припинення з 01.06.2024 року нарахування та виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити (продовжити) нарахування та виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 червня 2024 року з врахуванням виплачених сум;

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, яке оформлене листом від 10.12.2024р. №19.08-17/43 щодо припинення з 01.06.2024р. виплат допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та щодо повернення Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради 18000,00 грн. як надміру сплачених коштів допомоги на проживання за період з 01 червня 2024 року по листопад 2024 року.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи (загальне захворювання), взята на облік 04.04.2022р. Управлінням соціального захисту населення в Пересипському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, як внутрішньо переміщена особа та отримувала допомогу на проживання як особа з інвалідністю внутрішньо переміщена особа щомісячно у розмірі 3000,00 грн.

10.12.2024р. позивачку було викликано до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, де їй було вручено Лист-повідомлення №19.08-17/43 від 10.12.2024р. про те, що їй припинено нарахування та виплату допомоги на проживання як внутрішньо переміщеним особам, оскільки за результатами верифікації від 21.08.2024р. проведеної Міністерством фінансів України встановлено, що вона перебувала за кордоном більше ніж 30 днів за відсутності обґрунтованих причин і зазначений факт підтверджено відповіддю, на запит управління Державної прикордонної служби України від 19.11.2024р. №19-80509/18/24-Вих., та з вимогою повернення до 10.01.2025р. вже виплаченої позивачці допомоги загальною сумою 18000,00 грн. (червень 2024р. 3000,00 грн., липень 2024р. 3000,00 грн., серпень 2024р. вересень 2024p. 3000,00 грн, 3000 грн., жовтень 2024p. 3000 грн., листопад 2024р. -3000,00 грн.). Припинення виплати не оформлено у формі рішення.

Вважаючи протиправним припинення нарахування та виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі, в тому числі що має інвалідність ІІ групи, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що 04.04.2022 року ОСОБА_1 подала до Управління заяву про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та 07.04.2022 року заяву на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. 17.10.2024 року Управлінням було отримано результати верифікації, проведеної Міністерством фінансів України 21.08.2024 року, щодо подовження статусу особи з інвалідністю. У зв`язку з неможливістю зв`язатися із заявницею в телефонному режимі, листами від 31.10.2024 року №19.08-19/163 та від 14.11.2024 року №19.08-19/170 заявницю запрошено до Управління з документами про продовження статусу особи з інвалідністю та додатково зроблено запит до Державної прикордонної служби України від 15.11.2024 року. 19.11.2024 року до Управління надійшов лист Державної прикордонної служби України від 19.11.2024 року №19-80509/18/24, яким підтверджено факт перебування ОСОБА_1 за кордоном більше ніж 30 днів підряд. Відповідно до абзацу 2 пункту 8 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року №332 (далі Порядок №332), нарахування та виплата допомоги уповноваженій особі або отримувачу припиняється та більше не призначається/поновлюється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо її повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин.

Отже, в разі наявності у отримувача обґрунтованих причин для продовження строку перебування за кордоном понад 30 календарних днів підряд або більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, така особа звертається з відповідною заявою та підтвердними документами до органу соціального захисту населення. У такому разі строк перебування внутрішньо переміщеної особи за кордоном може бути збільшено до 60 днів підряд або 90 днів сукупно. Тобто, навіть якщо б особа надала документи, що підтверджують обґрунтовану причину перебування за кордоном, які відповідають вимогам Порядку №332 та у строк передбачений законодавством, Управління мало можливість збільшити їй строк перебування за кордоном тільки до 60 календарних днів. Проте, ОСОБА_1 перебувала за кордоном 89 днів підряд, а тому, право на допомогу внутрішньо переміщеним особам вона втратила з 01.06.2024 року (з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд).

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку ст.262 КАС України.

22 січня 2025 року від відповідача - Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/6780/25).

28 січня 2025 року від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив (вхід. № ЕС 8489/25).

30 січня 2025 року від відповідача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до суду надійшли заперечення (на відповідь на відзив) (вхід. № ЕС/9374/25).

Станом на 27 лютого 2025 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалася позиція позивача, перевіривши її доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи (загальне захворювання), взята на облік 04.04.2022 року Управлінням соціального захисту населення в Пересипському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, як внутрішньо переміщена особа та отримувала допомогу на проживання як особа з інвалідністю внутрішньо переміщена особа щомісячно у розмірі 3000,00 грн.

04.04.2022 року ОСОБА_1 подала до Управління заяву про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та 07.04.2022 року заяву на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

17.10.2024 року Управлінням було отримано результати верифікації, проведеної Міністерством фінансів України 21.08.2024 року щодо подовження статусу особи з інвалідністю.

У зв`язку з неможливістю зв`язатися із заявницею в телефонному режимі, листами від 31.10.2024 року №19.08-19/163 та від 14.11.2024 року №19.08-19/170 позивачку запрошено до Управління з документами про продовження статусу особи з інвалідністю та додатково зроблено запит до Державної прикордонної служби України від 15.11.2024 року.

19.11.2024 року до Управління надійшов лист Державної прикордонної служби України від 19.11.2024 року №19-80509/18/24, яким підтверджено факт перебування ОСОБА_1 за кордоном більше ніж 30 днів підряд.

10.12.2024 року позивачку було викликано до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, де їй було вручено Лист-повідомлення №19.08-17/43 від 10.12.2024 року про те, що їй припинено нарахування та виплату допомоги на проживання як внутрішньо переміщеним особам, оскільки за результатами верифікації від 21.08.2024 року проведеної Міністерством фінансів України встановлено, що вона перебувала за кордоном більше ніж 30 днів за відсутності обґрунтованих причин і зазначений факт підтверджено відповіддю, на запит управління Державної прикордонної служби України від 19.11.2024 року №19-80509/18/24-Вих., та з вимогою повернення до 10.01.2025 року вже виплаченої позивачці допомоги загальною сумою 18000,00 грн. (червень 2024р. - 3000,00 грн., липень 2024р. - 3000,00 грн., серпень 2024р. - 3000,00 грн, вересень 2024p. - 3000 грн., жовтень 2024p. - 3000 грн., листопад 2024р. - 3000,00 грн.).

Вважаючи протиправними дії Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо припинення з 01.06.2024 року нарахування та виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , остання звернулася до суду з даним позовом.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб, відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі Закон № 1706).

Відповідно до статті 2 Закону № 1706 Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Частинами першою, третьою статті 4 Закону № 1706 визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.

Згідно з пунктом 2 частини 8 статті 11 Закону № 1706 місцеві державні адміністрації в межах своїх повноважень забезпечують взяття на облік внутрішньо переміщеної особи в порядку, встановленому статтею 4 цього Закону.

20.03.2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі Порядок № 332).

Пунктом 1 Порядку № 332 визначено, що цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 332 з 1 серпня 2023 р. допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 332 Допомога призначається внутрішньо переміщеним особам: які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до абз. 2-3 п. 8 Порядку № 332 нарахування та виплата допомоги уповноваженій особі або отримувачу припиняється та більше не призначається/поновлюється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо її повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин.

Обґрунтованими причинами вважаються службове відрядження, оздоровлення дітей, супроводження дітей під час участі в міжнародних змаганнях або участь у відповідних змаганнях, стажування, навчання, лікування, реабілітація, хвороба особи або члена сім`ї, смерть членів її сім`ї та родичів, догляд за хворою дитиною віком до 18 років, відвідування закладів охорони здоров`я, судових та правоохоронних органів, через які особа не за власним бажанням могла бути відсутньою за місцем проживання/перебування, що підтверджується документально.

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи (загальне захворювання), взята на облік 04.04.2022р. Управлінням соціального захисту населення в Пересипському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, як внутрішньо переміщена особа.

Як зазначила позивачка, у неї наявні важкі прогресуючі захворювання, на які вона страждає вже тривалий час, які обмежують її у здатності до нормальної життєдіяльності, через які вона постійно потрапляє до стаціонару лікарні та їй встановлено ІІ групу інвалідності, пересувається за допомогою тростини.

Відповідно до Виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого №1948 від 15.03.2024 року позивачці поставлені діагнози: аксіальний спондилоартрит, асоційований з HLAB27, акт. ІІ ст., з ураженням дрібних суглобів кистей, стоп, колінних, гомілковостопних суглобів, крижово-здухвинних зчленувань правобічний сакроілііт, RH II, ентезити в п`яткових ділянках та ділянці підошов в поєднанні з остеоартрозом, ФН ІІ ст. ASDAS-3.9 Вторинний деформуючий артроз, з ураженням кульшових та колінних суглобів, суглобів стоп, RH III, ФН ІІІ. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. 3 ст. СН І. ФК І. Бронхіальна астма, кашльова форма. Алергічний риніт, персистуюча форма, легкої ст. тяжкості. Остеохондроз хребта, Грижа диска L5-S1. Протрузії дисків L3-L5. Грижі Шморля. Мінімальний ретролістез L3. Вузловий зоб 1 ст. Еутиреоз. Ожиріння ІІ ст. Метаболічний синдром.

Позивачка визнає, що вона дійсно перебувала за кордоном більше 30 днів підряд.

Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 31.12.2024р. виїзд позивачки з України відбувся 28.04.2024р. та повернення датовано 27.07.2024р., тобто, дійсно, позивачка перебувала за кордоном більше 30 днів підряд.

Як вказує позивачка, її виїзд за кордон був пов`язаний виключно з необхідністю лікування, оскільки в Україні відсутні альтернативні засоби для лікування, реабілітації та профілактики вказаних наявних у неї захворювань та стан здоров`я позивачки постійно погіршується.

Весь цей час відсутності на території України позивачка перебувала у Лос-Анджелесі, Каліфорнія, США.

Як вказує позивачка, по-прибуттю до Лос-Анджелеса їй необхідний був тривалий час для оформлення її перебування, отримання медичної страховки та очікування запису до лікаря, адже без медичної страховки вартість медичних послуг дуже висока та не підйомна для Позивачки.

Лише 23.05.2024 року позивачці вдалося отримати картку медичної страховки №97116662H64144, яка додана до позовної заяви.

Окрім того, щоб потрапити до вузькопрофільного лікаря, потрібно спочатку потрапити до сімейного лікаря та отримати направлення від свого сімейного.

Це загальновідомі факти щодо медичної системи США, які є доступними в мережі інтернет, наприклад за посиланнями: https://www.rbc.ua/rus/news/56-tisyach-dolariv-dvi-likarni-ukrayinka-.html, https://tsn.ua/blogi/themes/health_sport/yak-likuyut-v-ssha-zabudte-pro-shvidku-i-zapam-yatayte-chergi-959728.html, https://www.forumdaily.com/uk/kak-bystree-popast-na-priem-k-vrachu-v-ssha-sejchas-srednij-period-ozhidaniya-26-dnej/ .

Позивачка зазначила, що перший прийом позивачки у сімейного лікаря ОСОБА_2 відбувся 21.06.2024 року, відповідно до «Коментарів після візиту до кабінету» позивачка з`явилася до оглядової зали у супроводі своєї доньки (оскільки відвідати лікаря самостійно позивачка була не в змозі) та ходить на короткі відстані використовуючи тростину з одною основою.

На прийомі у сімейного лікаря позивачці було призначено ряд необхідних досліджень, аналізів та лікування. В цей же день позивачці було здійснено рентгенограми поперекового відділу хребта в якій виявлено багаторівневе дегеративне захворювання диска з нерівністю замикальної пластинки та утворенням остеофітів на рівні Т12-L1, L1-2, 14-5, та L5-S1. Також на рівні L5-S1 виявлено значну втрату висоти диска.

Після чого 26.06.2024р. позивачці було видане лікарем первинної ланки ОСОБА_3 направлення «СУПРОВІДНИЙ ЛИСТ-ПОГОДЖЕННЯ» до вузькопрофільного лікаря Шейли Лескано, послуги якої повинні були надані позивачці згідно зазначеного направлення не пізніше 23.12.2024 pоку (PEBМАТОЛОГІЯ).

Згідно інформації з особистого медичного кабінету (електронна медична карта) позивачки Порталу для пацієнтів MyAdventistHealth, роздрукованої 28.12.2024р., прийом лікаря ОСОБА_4 був призначений (реєстрація) на 01.11.2024р.

Однак, позивачка вимушена була припинити подальше обстеження, лікування та повернутися в Україну через важку хворобу чоловіка ОСОБА_5 , який з 20.07.2024р. перебував на стаціонарному лікуванні в палаті інтенсивної терапії КНП «Міська клінічна лікарня №1» ОМР, що підтверджено довідкою №1772 від 23.07.2024р., яка наявна в матеріалах справи та 24.10.2024р. помер.

Уся медична документація надана разом з позовною заявою була роздрукована з особистого медичного кабінету (електронної медичної карти) позивачки на Порталі для пацієнтів MyAdventistHealth, на який можна перейти за посиланням: https://www.adventisthealth.org/ .

При отриманні Листа-повідомлення №19.08-17/43 від 10.12.2024 року позивачка повідомляла співробітників відповідача про обґрунтовані причини перебування за кордоном більше 30 календарних днів підряд, а саме через необхідність лікування та відвідування закладів охорони здоров`я, з наданням підтверджуючих документів, однак їй було повідомлено співробітниками відповідача, як вказує позивачка, що це немає ніякого значення та що сам факт перебування за кордоном більше 30 днів підряд, незалежно від причини, є підставою для припинення нарахування та виплати допомоги на проживання позивачці, як внутрішньо переміщеній особі.

Також, згідно абз. 3 п. 13-1 Порядку № 332 виплата допомоги продовжується на другий шестимісячний період автоматично: особам з інвалідністю І чи ІІ групи, дитині з інвалідністю віком до 18 років, дитині, хворій на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, що підтверджується документально.

З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що зазначені дії відповідача щодо припинення з 01.06.2024 року нарахування та виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі позивачці є протиправними, безпідставними та такими, що порушують права і свободи позивачки, а рішення Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, яке оформлене листом від 10.12.2024 року №19.08-17/43 щодо припинення з 01.06.2024р. виплат допомоги на проживання позивачці та щодо повернення Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради 18000,00 грн. як надміру сплачених коштів допомоги на проживання за період з 01 червня 2024 року по листопад 2024 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відтак, відповідач діяв за відсутності фактичних та правових підстав, без переслідування легітимної мети, необґрунтовано, упереджено, без дотримання принципу рівності перед законом, не пропорційно, без дотримання балансу між жорсткими і несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивачки і цілями, на досягнення яких спрямоване дане рішення, а тому, наявні всі правові підстави для задоволення позову.

Оскільки судом встановлено протиправність дій відповідача, суд вважає за необхідне зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити (продовжити) нарахування та виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 червня 2024 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд вважає що саме такий спосіб захисту порушеного права в даному випадку є належним та достатнім.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить до задоволення.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачку звільнено від сплати судового збору, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 139, 242-246, 258, 261, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Пересипському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо припинення з 01.06.2024 року нарахування та виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити (продовжити) нарахування та виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 червня 2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, оформлене листом від 10.12.2024 року №19.08-17/43 щодо припинення з 01.06.2024 року виплат допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та щодо повернення Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради 18000,00 грн. як надміру сплачених коштів допомоги на проживання за період з 01 червня 2024 року по листопад 2024 року.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул. Косовська, буд. 2 Д, м. Одеса, 65022, ).

Відповідач: Управління соціального захисту населення в Пересипському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (просп. Добровольського, буд. 120 А, м. Одеса, 65111).

Суддя С.О. Cтефанов