Справа № 440/10593/24
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 р. Справа № 440/10593/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.11.2024, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, м. Полтава, по справі № 440/10593/24

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив: скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 08 серпня 2024 року №156 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 5083,00 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 задоволено позов.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області №156 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 08 серпня 2024 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн.

Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, не погодившись із судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що у спірних правовідносинах відповідач згідно з положеннями Закону № 270/96-ВР та Порядку № 693 наділений функціями контролю за дотриманням законодавства України про рекламу та відповідно правом на звернення до суду з позовом про примусове стягнення штрафу за порушення Закону № 270/96-ВР.

Переконував, що здійснення контролю щодо захисту прав споживачів реклами не є заходом державного контролю господарської діяльності позивача у розумінні Закону № 877-V та не має затвердженої та уніфікованої форми акту по контролю за дотриманням законодавства про рекламу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець 02.06.1995, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №349297 /а.с. 4/.

24.07.2024 головним спеціалістом відділу контролю за регульованими цінами Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області Володимиром Яковенком складено протокол №134 про порушення законодавства про рекламу, а саме, за недотримання встановлених Законом України "Про рекламу" вимог щодо змісту реклами: в google за посиланням https://www.facebook.com/AlbenaDentalCenter здійснюється реклама стоматологічних послуг шляхом розміщення фотографій та відео за участю лікарів та інших професійних медичних працівників, а також осіб, зовнішній вигляд яких імітує зовнішній вигляд лікарів, чим порушено ч. 7 ст. 21 Закону України Про рекламу; в google за посиланням https://www.facebook.com/AlbenaDentalCenter здійснюється реклама з надання стоматологічних послуг (лікування уві сні; імплантація зубів за 1 день; коронки, вініри та накладки; швидке лікування гострого болю, лікування дітей та підлітків; видалення зубів, карієс, камінці, терапія; брекети та ейлайнери; професійна гігієна) без тексту попередження такого змісту: "Самолікування може бути шкідливим для вашого здоров`я", чим порушено ч. 4 ст. 21 Закону України Про рекламу. /а.с. 32/.

24.07.2024 ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області прийнято рішення №134 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу /зворот а.с. 35-36/.

ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області складено та направлено позивачу вимогу №Вих-01-27/07.3/4000 від 25.07.2024 /а.с. 37-38/, у якій зазначено, що ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області при виконанні повноважень по контролю за дотриманням вимог законодавства про рекламу у сфері захисту прав споживачів реклами, що розміщена у мережі інтернет за посиланням в google https://www.facebook.com/AlbenaDentalCenter та рекламує надання стоматологiчних послуг в стоматологiчному центрі "Албена" за адресою: м. Кременчук, вул. Івана Приходька, б.26 виявлено та зафiксовано порушення законодавства про рекламу, а саме: частини 7 ст. 21 Закону України "Про рекламу", у якій зазначено, що у рекламi лiкарських засобiв, медичних виробiв та методiв профілактики, дiагностики, лiкування та реабiлiтацiї забороняється участь лікарів та iнших професiйних медичних працiвникiв, а також осiб, зовнiшнiй вигляд яких імітує зовнiшнiй вигляд лiкарiв; частини 4 статті 21 Закону України "Про рекламу", у якій зазначено, що реклама лiкарських засобiв, медичних виробiв, методiв профiлактики, дiагностики, лікування і реабiлiтації, повинна містити текст попередження такого змісту: "Самолiкування може бути шкiдливим для вашого здоров`я", що займає не менше 15 вiдсоткiв площі (тривалості) всієї реклами, а для аудiальних медiа - має прозвучати не менше одного разу за ролик, але не менше ніж один раз за одну хвилину, та озвучується на тому самому рівні гучності, що й iнший звуковий ряд ролика. Від позивача вимагається відповідно до вимог ч. 2 ст. 26 Закону України "Про рекламу" надати наступні документи:

- належним чином завірені свідоцтво про державну реєстрацію або витяг з ЄДРПОУ підприємства;

- документи по організації замовлення та обслуговування сторінки в google за посиланням https://www.facebook.com/AlbenaDentalCenter, а також документи, які підтверджують вартість вищезазначеної розповсюдженої реклами виходячи з договiрної (контрактної) вартості без урахування суми внесенх (нарахованих) податкiв, зборiв (обов`язкових платежiв), якi встановленi Податковим кодексом України;

- письмовi пояснення з приводу виявлених порушень.

У разi усунення порушень, вимагається письмово повiдомити про це з наданням вiдповiдного фотозвiту.

Позивача повідомлено, що розгляд справи про порушення вимог законодавства про рекламу відбудеться 08 серпня 2024 року о 10:00 в приміщенні ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області. Також позивача повідомлено про відповідальність, встановлену частиною 1, 6 статті 27 Закону України "Про рекламу" та до вимоги додано фото реклами на 5 арк.

Вимога ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області №Вих-01-27/07.3/4000 від 25.07.2024, у якій відповідач повідомив позивача про розгляд справи про порушення вимог законодавства про рекламу, що відбудеться 08 серпня 2024 року о 10:00 в приміщенні ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, вручена позивачу 29.07.2024 /зворот а.с. 39/.

За результатами розгляду цієї вимоги ФОП ОСОБА_1 надав відповідачу відповідь листом від 06.08.2024, у якому зазначив, що фото, долучені до вимоги, не містять закликів до придбання товару/послуги або іншої інформації, яка призначена сформувати або підтримати інтерес споживачів щодо товарів/послуг, та не є рекламою в розумінні Закону України "Про рекламу", а містить лише інформацію про надавача послуг. У розумінні статті 1 Закону України "Про рекламу", реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару. Споживачами реклами є невизначене коло осіб, на яких спрямовується реклама. Центром не розповсюджувалась інформація, яка б порушувала законодавство про рекламу /зворот а.с. 40/.

ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, розглянувши справу про порушення законодавства про рекламу відносно реклами, яка розміщена у мережі інтернет за посиланням в google https://www.facebook.com/AlbenaDentalCenter та рекламує надання методів профілактики, діагностики та лікування в стоматологiчному центрі "Албена" за адресою: АДРЕСА_1 , складено протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу №140 від 08 серпня 2024 року, в якому вирішено прийняти рішення про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами. Визначено суму штрафних санкцій в розмірі 299 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5083 грн. /а.с. 41-42/.

В.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області Климась І.І., розглянувши матеріали справи та протоколу засідання від 08.08.2024 №140 /а.с. 41-42/, встановив порушення ч. 4 ст. 21, ч. 7 ст. 21 Закону України "Про рекламу", а саме: в google за посиланням https://www.facebook.com/AlbenaDentalCenter здiйснюється реклама з надання методiв профілактики, діагностики та лікування без тексту попередження такого змiсту: "Самолiкування може бути шкiдливим для вашого здоров`я"; в google за посиланням https://www.facebook.com/AlbenaDentalCenter здiйснюється реклама з надання методів профiлактики, дiагностики та лiкування шляхом розмiщення відеороликів та фотографiй за участю лiкарiв та iнших професiйних медичних працiвникiв, а також осіб, зовнішній вигляд яких імітує зовнiшнiй вигляд лiкарiв та прийняв рішення №156 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 08.08.2024, яким, керуючись статтею 27 Закону України "Про рекламу" вирішив за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами накласти на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 5083 грн. (пункт 1); зобов`язати ФОП ОСОБА_1 у 15-денний строк після отримання рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу сплатити в установленому порядку штраф у зазначеному розмірі до Державного бюджету (пункт 2) /а.с. 43-44/.

Позивач не погодився з рішенням Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області №156 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 08.08.2024 та звернувся до суду з позовом у цій справі.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та протиправності спірних рішень, оскільки відповідачем при їх прийнятті не доведено дотримання вищезазначених вимог Закону № 877-V. За висновком суду, заходи відповідача з контролю за додержанням законодавства про рекламу є видом державного нагляду (контролю), а отже відповідач зобов`язаний дотримуватися вимог Закону № 877-V, а не Порядку № 693, так як останній регулює порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, а не відносини у сфері державного нагляду (контролю).

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 270/96-ВР контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами (у тому числі щодо спорудження житлового будинку), а також щодо виконання вимог частини десятої статті 8 цього Закону, крім випадків, якщо зазначена реклама є рекламою азартних ігор та організаторів азартних ігор;

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 за № 667 (далі - Положення), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційног

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Положення до основних завдань Держпродспоживслужби віднесено, зокрема, здійснення відповідно до закону державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами.

За змістом пункту 2 Положення Держпродспоживслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

На виконання підпункту 8 пункту 6 Положення Держпродспоживслужба для виконання покладених на неї завдань має право здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до закону.

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що заходи державного нагляду (контроль) за дотриманням законодавства про рекламу Держпродспоживслужба має здійснювати відповідно до закону.

Пунктом 7 цього Положення передбачено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом № 877-V.

Статтею 1 Закону № 877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом; спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Згідно з частинами 1 статті 2 Закону № 877-V дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Водночас Закон № 877-V у статті 2 передбачає коло правовідносин, на які його дія не поширюється.

Перелік наглядових та контрольних правовідносин, на які не поширюється дія Закону № 877-V, є вичерпним та не містить обмежень щодо поширення його дії на перевірки у сфері контролю за додержанням законодавства про рекламу.

Водночас Закон № 270/96-ВР не регулює відносини щодо виявлення та запобігання порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, а визначає засади рекламної діяльності, а саме, відносини, що виникають в процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами. Також Закон № 270/96-ВР не містить правових норм, що встановлюють спосіб, порядок та форми здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про рекламу.

Колегія суддів вважає, що діяльність відповідача з контролю за дотриманням позивачем законодавства про рекламу і виявлені відповідачем в процесі цієї діяльності порушення є формою державного нагляду (контролю), а відповідач є державним органом, який підпадає під сферу дії та зобов`язаний дотримуватися приписів вищезазначеного Закону.

З аналізу вищевикладеного випливає, що на відносини, які виникають під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері контролю за додержанням законодавства про рекламу, що здійснюються Держпродспоживслужбою та її територіальними органами, зокрема, Головним управлінням Держспоживслужби в Полтавській області, поширюється дія Закону № 877-V.

Колегія суддів зауважує, що Порядок № 693 лише визначає механізм накладення Держпродспоживслужбою та її територіальними органами на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами (далі - суб`єкт реклами) штрафів за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Антимонопольного комітету, КРАІЛ, Національного банку), однак саму процедуру проведення такого державного контролю не встановлює та відповідно не врегульовує порядку здійснення заходів державного нагляду (контролю). А відтак, застосування відповідачем у спірних правовідносинах Порядку № 693 не виключає обов`язку відповідача дотримуватися при цьому вимог Закону № 877-V.

З огляду на вищевикладене, посилання апелянта на нерозповсюдження норм Закону № 877-V на спірні правовідносини є хибними та такими, що ґрунтуються на помилковому розумінні норм чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про врахування при вирішенні спору правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.09.2021 у справі № 826/24133/15, предметом спору в якій було питання правомірності рішення Держспоживінспекції України від 21.09.2015 за № 0005 про накладення штрафу за порушення ст. 22 Закону України "Про рекламу". У зазначеній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що на правовідносини у сфері контролю реклами та накладення штрафу за порушення ст. 22 Закону № 270/96-ВР поширюється, зокрема, Закон № 877-V.

Зважаючи на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що діяльність відповідача з контролю за додержанням законодавства про рекламу є видом державного нагляду (контролю), а отже відповідач зобов`язаний дотримуватися вимог Закону № 877-V.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.06.2022 у справі № 810/3148/17, яка в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Положеннями частини 1 статті 4 Закону № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Нормами частини 1 статті 6 Закону № 877-V встановлено підстави для здійснення позапланових заходів.

Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) (частина 3 статті 6 Закону № 877-V).

На виконання частин 1 та 2 статті 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт (частина 6 статті 7 Закону № 877-V).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на підставі спірних рішень відбулося всупереч вищенаведеним нормам Закону № 877-V. Зокрема, за відсутності наказу (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. Посадові особи Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області не пред`явили представнику позивача перед початком здійснення заходу посвідчення (направлення), яке повинно містити передбачену законом інформацію, у тому числі підстави для здійснення заходу, та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу. Такий захід проведений за відсутності уповноваженої позивачем особи. За результатами заходу не складено акту з використанням його уніфікованої форми.

Вказане підтверджується, як не оформленням контролюючим органом розпорядчих документів на здійснення контролю у цій сфері, так і відсутністю матеріалів відповідної перевірки.

Отже, встановлені обставини, які не спростовані відповідачем, свідчать про те, що у спірних правовідносинах відповідачем проведено захід державного контролю (нагляду) без достатніх для цього правових підстав та без дотримання процедури, визначеної Законом № 877-V.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було вчинено жодних належних дій з урахуванням актуального законодавства з метою здійснення позапланового заходу держаного контролю за додержанням законодавства про рекламу стосовно позивача, вчинення яких дозволило б відповідачу провести позапланову перевірку відповідно до діючого законодавства.

У свою чергу, невиконання або порушення вимог Закону № 877-V при призначені та проведенні заходу державного контролю (нагляду) призводить до визнання такого заходу незаконним та відсутності правових наслідків такого, оскільки такий захід державного контролю не може породжувати будь-яких правових наслідків, окрім наслідків не легітимності усіх дій/рішень, які вчинені/прийняті у межах та за наслідками такого заходу контролю.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на положення частини другої статті 19 Конституції України, якими встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, судова колегія вважає цілком обґрунтованим висновок, що у спірних правовідносинах відповідачем проведено захід державного контролю (нагляду) без достатніх для цього правових підстав та без дотримання процедури, визначеної Законом № 877-V.

Отже, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, який вказав, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зокрема, шляхом визнаня протиправним та скасування рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області №156 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 08 серпня 2024 року.

Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.

Доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України, та спростовували зазначені вище мотиви або підтверджували відсутність підстав для задоволення позову апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з`ясувавши обставини справи.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 по справі № 440/10593/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.А. Спаскін О.М. Мінаєва