Справа № 560/19501/24
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

27 лютого 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправними дії суб`єктів владних повноважень - військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо відмови ОСОБА_1 в задоволенні рапорту щодо звільнення з військової служби на підставі частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", через необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю II групи. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", через необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю II групи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з березня 2022 року добровільно вступив на службу до ЗСУ, а саме: у військову частину НОМЕР_1 , де і проходить службу по теперішній час.

20 вересня 2024 року подав рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення його з військової служби у запас на підставі ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через - необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю II групи.

Згідно відповіді на адвокатський запит, листом №193/104/3/9583/пс від 02.12.2024 відповідач повідомив, що за результатами розгляду поданих документів, встановлено, що до свого рапорту на звільнення з військової служби солдат ОСОБА_1 , в якості підтвердження підстави для звільнення з військової служби додав копію довідки до акта огляду мсек серії 12 ААГ №938093, виданої Хмельницькою міською МСЕК 10.05.2024, якою громадянці ОСОБА_2 ( дружині військовослужбовця ) надана ІІ група інвалідності терміном до 01.06.2027, та згідно висновку МСЕК у неї "Протипоказання важкої фізичної праці", але не встановлено потребу у постійному догляді. А тому, в задоволені рапорту було відмовлено.

Вважає такі дії відповідача протиправними.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу суду надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що командир військової частини НОМЕР_1 безпосередньо підпорядкований командувачу Повітряних Сил Збройних Сил України та посада командира військової частини НОМЕР_1 за військовим званням передбаченим посадою не прирівнюється до посад командирів бригад (полків) або посад командирів корпусів та командувачів військ оперативних командувань, у зв`язку з чим право на звільнення солдата ОСОБА_3 з військової служби відповідно до пункту 225 Положення належить командувачу Повітряних Сил Збройних Сил України, як командувачу виду Збройних Сил України. В подальшому командир військової частини НОМЕР_1 у відповідності до підпункту 1 пункту 1.5, пункту 12.11 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 р. за № 438/16454 (далі Інструкції), та додатку 19 до Інструкції підготував подання про звільнення позивача з військової служби та направив 30.09.2024 за вих. №1590/491/1304/пс до військової частини НОМЕР_2 подання та додані матеріали. Вказане подання та матеріали надійшли до ІНФОРМАЦІЯ_2 04.10.2024 та зареєстровані за вхідним номером №3519/160/п. В подальшому за резолюцією командира військової частини НОМЕР_2 від 04.10.2024 передані начальнику Кадрового центру Повітряних Сил Збройних Сил України. За результатом розгляду поданих матеріалів встановлено, що до свого рапорту на звільнення з військової служби солдат ОСОБА_3 , в якості підтвердження підстави для звільнення з військової служби додав: копію довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №938093, виданої Хмельницькою міською МСЕК 10.05.2024, якою громадянці ОСОБА_2 (дружині військовослужбовця) надана II група інвалідності терміном до 01.06.2027, та згідно висновку МСЕК у неї "Протипоказання важкої фізичної праці", але не встановлено потребу у постійному догляді.

Нормативно-правовими актами, якими врегульовано діяльність лікарсько-консультативних комісій до повноважень лікарсько-консультативних комісій не віднесено надання висновку про потребу особи у постійному догляді, крім висновку про необхідність постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, визначеної наказом МОЗ України від 31.07.2013 №667 форми, який до подання не долучався.

Від військової частини НОМЕР_1 на адресу суду надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що військова частина НОМЕР_1 під час прийняття рішення щодо звільнення позивача відповідно до підпункті "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу діяла в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 28 вересня 2024 року солдат ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення його з військової служби у запас відповідно до п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" за підпунктом "г" (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) - необхідність здійснювати постійний догляд за хворою дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю І чи II групи. (вх.№2229 від 28.09.2024р.)

До вказаного вище рапорту було долучено: 1) нотаріально посвідчену копію паспорта ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 ; 2) копія ідентифікаційного номера ОСОБА_1 на 1 арк.; 3) нотаріально посвідчена копія висновку ОСОБА_2 про наявність порушень функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватися і потребують надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі (форма 080-4/о) на 1 арк.: 4) нотаріально посвідчена копія довідки МСЕК серія 12 ААГ №938093 на 1 арк.; 5) нотаріально посвідчена копія довідки ЛКК КНП «Центр первинної медичної допомоги Хмельницького району» на 1 арк. 6) витяг з реєстру територіальної громади про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 1 арк.; 7) нотаріально посвідчена копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 на 1 арк.: 8) нотаріально посвідчена копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 на 1 арк.; 9) нотаріально посвідчена, копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_6 ; 10) нотаріально посвідчена копія паспорта громадянки України ОСОБА_2 серія НОМЕР_7 на 1 арк.; 11) копія ідентифікаційного номера ОСОБА_1 на 1 арк.; 12) витяг з реєстру територіальної громади про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 1 арк..

Тимчасово виконуючим обов`язки начальника проектно-вишикувальної групи логістики військової частини НОМЕР_1 було розглянуто поданий позивачем рапорт про що свідчить відмітка про розгляд, та відповідно з клопотанням подано по команді до командира військової частини НОМЕР_1 .

Командиром військової частини НОМЕР_1 було розглянуто рапорт позивача та прийнято рішення про підготовку документів та надсилання рапорту для прийняття рішення по команді до посадової особи, яка має право звільняти військовослужбовців з військової служби, що підтверджує поставлена резолюція командира військової частини НОМЕР_1 на рапорті.

30 вересня 2024 року військовою частиною НОМЕР_1 було направлено рапорт позивача та подання з доданими документами до командира військової частини НОМЕР_2 вих.№1590/491/1044/пс з клопотанням для прийняття кадрового рішення щодо звільнення солдата ОСОБА_1 , водія-хіміка проектно-вишикувальної групи логістики військової частини НОМЕР_1 з військової служби у запас.

12 листопада 2024 року до військової частини НОМЕР_1 надійшов лист від Начальника управління персоналу штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.11.2024 вих. №193/104/Зкц/8697/пс, в якому зазначено, що Тимчасово виконуючим обов`язки командувача Повітряних Сил Збройних Сил України не прийнято позитивного рішення щодо звільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби в запас через сімейні обставини у зв`язку з тим, що до поданих матеріалів на звільнення вказаним військовослужбовцем не було додано документів, які б підтверджували підставу для його звільнення відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до резолюції ТВО командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 було надано вказівку старшому помічнику начальника штабу з кадрів та стройової частини про необхідність довести інформацію про прийняте рішення до військовослужбовця.

16 грудня 2024 року солдат ОСОБА_1 був офіційно ознайомлений про те, що тимчасово виконуючим обов`язки командувача Повітряних Сил Збройних Сил України не прийнято позитивного рішення щодо звільнення його з військової служби в запас через сімейні обставини у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю II групи.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно ст.1 Закону №2232-ХІІ, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Стаття 2 Закону №2232-ХІІ визначає, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указами Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 та № 69/2022 введено в Україні воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію. Наразі воєнний стан на території України триває.

Частиною другою статті 2 Закону №2232-ХІІ, визначено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Згідно частини шостої статті 2 Закону №2232-ХІІ видами військової служби є, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-ХІІ.

Згідно пп. "г" п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232-ХІІ, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Відповідно до абзацу 10 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану зокрема, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю І чи II групи.

Чинним законодавством України не встановлено, які саме документи мають бути подані військовослужбовцем для підтвердження факту необхідності здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи. При цьому Постанова Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №413 "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян із служби осіб рядового і начальницького складу" (у діючій редакції) не поширюється на спірні правовідносини.

Відповідно до Порядку організації експертизи тимчасової втрати працездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2008 № 189 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.06.2021 № 1066), при лікувально-профілактичних закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, утворюються ЛКК (пункт 1 розділу III).

За приписами пункту 3 розділу ІІІ цього Порядку до основних завдань ЛКК належить: 1) видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи, відповідно до вимог пункту 4 розділу IV цього Порядку; 2) здійснення направлення хворих на огляд та обстеження до МСЕК для встановлення інвалідності; 3) надання до МСЕК документів хворого, направленого на огляд та обстеження; 4) вжиття заходів щодо перевірки та усунення недоліків у суб`єкта господарювання, що були виявлені Фондом соціального страхування України за результатом перевірки обґрунтованості медичних висновків про тимчасову непрацездатність (у разі звернення керівника суб`єкта господарювання).

Пунктом 4 розділу ІV Порядку передбачено, що ЛКК видає такі документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи: 1) форму рішення для встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювання з умовами праці, відповідно до вимог, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві»; 2) висновки або рекомендації щодо догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, а в разі, коли дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), - до досягнення дитиною 16-річного віку.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 №407 "Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я" затверджено Інструкцію щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-4/о "Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі". Згідно з пунктами 2, 3 цієї Інструкції такий висновок надається закладами охорони здоров`я усіх рівнів надання медичної допомоги; висновок заповнюється членами лікарської комісії на підставі заповненої лікарем загальної практики-сімейної медицини форми первинної облікової документації №025/о «Медична карта амбулаторного хворого №__», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 №110, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.04.2012 за №661/20974.

Відповідно до п.11 цієї Інструкції особам, яким встановлено інвалідність безстроково, висновок видається безстроково. Особам, яким інвалідність встановлена на певний строк, висновок видається на строк не більше ніж до завершення строку встановлення їм інвалідності, але не менше ніж на 12 місяців. Іншим категоріям осіб висновок видається на 12 місяців з дати видачі.

Судом встановлено, що до рапорту про звільнення з військової служби позивачем додано копію висновку форми №080-4/о від 17.09.2024 №872 про наявність у ОСОБА_2 (дружини позивача) порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують надання послуги з догляду на непрофесійній основі, копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 938093 від 10.05.2024 про встановлення ОСОБА_2 другої групи інвалідності та висновок ЛКК КНП "Центр первинної медичної допомоги Хмельницького району" №872 від 17.09.2024 відповідно до якого ОСОБА_2 встановлено потребу постійного стороннього догляду.

Відповідно до п. 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, Військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у звільненні позивача є протиправними.

Як наслідок, необхідно зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути подання військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення капітана ОСОБА_1 з військової служби на підпункту "г" пункту 2 частини 4 та абзацу 10 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною, якій встановлена ІІ група інвалідності), поданого на підставі рапорту від 28.09.2024, з урахуванням висновків суду викладених у рішенні.

Суд не вбачає у діях військової частини НОМЕР_1 протиправності щодо відмови в задоволенні рапорту, оскільки відповідач виконав обов`язок, щодо направлення відповідних документів позивача на звільнення з військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_1 та рішення, щодо відмови у звільненні позивача з військової служби не приймав.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн, а тому таку суму необхідно стягнути на його користь з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 та абзацу 10 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути подання військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підпункту "г" пункту 2 частини 4 та абзацу 10 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною, якій встановлена ІІ група інвалідності), поданого на підставі рапорту від 28.09.2024, з урахуванням висновків суду викладених у даному рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_8 )
Відповідачі:ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_9 ) Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_10 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук