Справа № 280/7206/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 280/7206/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року (суддя Р.В. Сацький) у справі № 280/7206/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку та виплати пенсії за віком із зарахуванням до загального страхового стажу періоду роботи з 22.11.1988 по 02.01.1995;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком із зарахуванням до загального страхового стажу періоду роботи з 22.11.1988 по 02.01.1995 на підставі трудової книжки серія НОМЕР_1 починаючи з 03.07.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу з 08.02.2024 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважав, що пенсійним фондом неправомірно під час призначення пенсії за віком, відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не зараховано до страхового стажу період роботи з 21.11.1988 року по 02.01.1995 на підставі трудової книжки.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.

Судом першої інстанції зазначено, що спірний період роботи позивача підтверджено відповідними записами в трудовій книжці позивача, які свідчать про те, що позивач працював у вказаний період на посаді кіномеханіка кінотеатру «Комсомолець» в Державному кінотеатрі.

Відтак, суд вважав дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 21.11.1988 по 02.01.1995 протиправними.

Разом з тим, оскільки вказані дії відповідача є протиправними, суд вказав, що наявні достатні обґрунтовані підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу позивача спірні періоди роботи та здійснити перерахунок пенсії за віком з 03.07.2024.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для

задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач вказує, що рішення про призначення пенсії та обрахунок стажу позивача приймав інший пенсійний орган, а отже не вбачається порушення саме скаржником прав позивача. Вважає, що підстави для зарахування спірних періодів роботи позивача до страхового стажу відсутні, а обчислення пенсії відноситься виключно до функцій органів ПФУ.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що з 08.02.2024 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У період з 21.11.1988 по 02.01.1995 позивач працював на посаді кіномеханіка кінотеатру «Комсомолець» в Державному кінотеатрі, що підтверджується записами № 6-8 сторінки 4-5 в трудовій книжці серія НОМЕР_1 .

03.07.2024 позивачем до органу ПФУ подано заяву про перерахунок пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу роботи періоду роботи з 21.11.1988 по 02.01.1995.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 16.07.2024 № 12529-12577/В-02/8-0800/24 позивачу повідомлено про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії, оскільки запис про звільнення з роботи внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993 р. № 58 та затвердженої Міністерством юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110.

Позивач, не погодившись з правомірністю відмови у перерахунку пенсії, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 цього ж Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей про періоди роботи, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що 03.07.2024 позивачем до пенсійного органу подано заяву про перерахунок пенсії за віком, відповідно до Закону №1058, з зарахуванням до страхового стажу роботи періоду роботи з 21.11.1988 по 02.01.1995.

У подальшому, відповідачем листом від 16.07.2024 № 12529-12577/В-02/8-0800/24 позивачу повідомлено про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії, оскільки запис про звільнення з роботи внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993 р. № 58 та затвердженої Міністерством юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110.

Отже, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що не вбачається порушення саме скаржником прав позивача.

Разом з тим, апеляційний суд зі змісту матеріалів справи встановив, що відомості трудової книжки позивача підтверджують, що позивач працював на посаді кіномеханіка кінотеатру «Комсомолець» в Державному кінотеатрі у спірний період з 21.11.1988 по 02.01.1995.

Колегія суддів звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Також, апеляційний суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Апеляційний суд вважає, що визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Таких чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пенсійний орган протиправно не зарахував до страхового стажу позивача період роботи з 22.11.1988 по 02.01.1995. Зворотні доводи скаржника є безпідставними.

Отже, є правильним висновок суду першої інстанції, що наявні достатні обґрунтовані підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу позивача спірний період роботи з 22.11.1988 по 02.01.1995 та здійснити перерахунок пенсії за віком з 03.07.2024. Аргументи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Вказаний спосіб захисту є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і такий спосіб захисту права не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом вчинення дій, які є предметом судового контролю у межах цієї справи.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі № 280/7206/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27.02.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк