Справа № 340/5065/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 340/5065/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Притула К.М.) в адміністративній справі №340/5065/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

30.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі відповідач-2), в якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.04.2024 №84 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 09.04.1984 по 03.05.1994, з 03.05.1994 по 19.12.1996 та з 20.12.1996 по 19.05.2000 згідно записів дублікату трудової книжки від 16.08.2000 серія НОМЕР_1 , та призначити пенсію за віком з 23.04.2024 відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем неправомірно було відмовлено у призначені пенсії за віком та не зараховано до страхового стажу періоди роботи з 09.04.1984 по 03.05.1994, з 03.05.1994 по 19.12.1996 та з 20.12.1996 по 19.05.2000 згідно дублікату трудової книжки від 16.08.2000 серія НОМЕР_1 . Вважає дане рішення протиправним та просить позов задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.04.2024 №84 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 09.04.1984 по 03.05.1994, з 03.05.1994 по 19.12.1996 та з 20.12.1996 по 19.05.2000 згідно записів дублікату трудової книжки від 16.08.2000 серія НОМЕР_1 , та призначити пенсію за віком з 23.04.2024 відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти вимог відмовлено та здійснено розподіл судових витрат у справі.

Відповідачем-2 на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції проігноровано, що згідно поданих документів страховий стаж позивача складає 17 років 04 місяців 6 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком. Відтак, вважає, що суд першої інстанції дійшов до безпідставного та необґрунтованого висновку щодо наявності підстав зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 09.04.1984 по 03.05.1994 згідно трудової книжки від 02.03.1983 серії НОМЕР_2 , оскільки сторінка 9 документу з наказом про звільнення відсутня, періоди роботи з 03.05.1994 по 19.12.1996 та з 20.12.1996 по 19.05.2000 згідно записів дублікату трудової книжки від 16.08.2000 серія НОМЕР_1 , оскільки документ видано з порушенням розділу 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 № 58 записи про роботу передують даті заповнення дубліката трудової книжки.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

Відповідач-1 не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є громадянином України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_3 від 112.05.1998 (а.с.9-11).

23.04.2024 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії по за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.33).

30.04.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 84 про відмову в призначені пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (21 рік).

В рішенні від 30.04.2024 № 84 зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з дублікатом трудової книжки від 16.08.2000 серія НОМЕР_4 , оскільки документ видано з порушенням розділу 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 - записи про роботу передують даті заповнення дубліката трудової книжки; період з 09.04 1984 по 03.05.1994 згідно трудової книжки від 02.03.1983 серія НОМЕР_5 оскільки сторінка 9 документу з наказом про звільнення відсутня.

Для зарахування періодів згідно з дублікатом трудової книжки від 16.08.2000 серія НОМЕР_6 , необхідно надати уточнюючі довідки про періоди робота, видані підприємствами, на яких працювала особа, згідно з первинними документами за час виконання роботи та відповідні довідки про реорганізацію.

Періоди роботи починаючи з 2008 року зараховано згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Не погоджуючись з таким рішенням та діями відповідачів, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а, від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.

Як вбачається з матеріалів справи, у межах спірних правовідносин позивачем заявлено позовні вимоги щодо відмови у призначенні пенсії за віком рішенням від 30.04.2024, а також щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 09.04.1984 по 03.05.1994, з 03.05.1994 по 19.12.1996 та з 20.12.1996 по 19.05.2000.

Судом першої інстанції встановлено, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_4 від 16.08.2000 містить наступні записи:

1. 01.091984 прийнятий в інструментальний цех фрезерувальником 4 розряду ВАТ «Першотравневий завод».

2. 01.07.1984 переведений в інструментальному цеху розмітчиком 4 розряду ВАТ «Першотравневий завод».

3. 10.12.1984 переведений в інструментальному цесі розмітчиком 5 розряду ВАТ «Першотравневий завод».

4. 29.01.1986 переведений в механічний цех наладчиком ЧПУ 5 розряду ВАТ «Першотравневий завод».

5. 21.03.1986 переведений в механічний цех наладчиком станків з програмним управлінням 4 розряду ВАТ «Першотравневий завод».

6. 01.09.1986 переведений в механічний цех наладчиком ЧПУ 5 розряду ВАТ «Першотравневий завод».

7. 01.04.1988 переведений в КПШЖ наладчиком станків ЧПУ 5 розряду ВАТ «Першотравневий завод».

8. 01.09.1989 переведений в механічний цех наладчиком ЧПУ 5 розряду ВАТ «Першотравневий завод».

9. 01.11.1993 переведений в ПМС наладчиком ЧПУ 5 розряду ВАТ «Першотравневий завод».

10. 03.05.1994 звільнений в звязку з переводом в спільне Українсько-Німецьке підприємство «Форшрит Ернетмашинен» п.5 ст. 36 КЗпПУ.

11. 03.05.1994 прийнятий за переводом п/атоматчиком ТОВ «Форшрит Ернетмашинен».

12. 14.05.1996 переведений столяром 4 розряду ТОВ «Форшрит Ернетмашинен».

13. 19.12.1996 звільнений за власним бажанням по ст.38 КЗпП України ТОВ «Форшрит Ернетмашинен».

14. 20.12.1996 прийнятий на посаду менеджера з постачання ДП «ЕРКО».

15. 19.05.2000 звільнений за власним бажанням із займаної посади ст. 38 КЗпПУ ДП «ЕРКО».

16. 01.06.2008 прийнятий на роботу ПП «Кіровоградська нафтова компанія».

17. 02.06.2008 прийнятий на посаду слюсаря-ремонтника ПП «Кіровоградська нафтова компанія».

18. 01.07.2010 переведений з посади слюсаря ремонтника на посаду слюсаря з ремонту технологічних установок ПП «Кіровоградська нафтова компанія».

19. 30.05.2011 звільнений із займаної посади за власним бажанням ст.38 КЗпПУ ПП «Кіровоградська нафтова компанія».

20. 01.06.2011 прийнятий на посаду охоронника ПП «Ваш Захист».

21. 01.11.2017 переведений на посаду менеджера з постачання ПП «Ваш Захист».

22. 04.06.2018 переведений на посаду охоронника ПП «Ваш Захист».

23. 04.09.2020 звільнено з роботи ПП «Ваш Захист».

24. 07.09.2020 прийнято на посаду охоронника ТОВ «Кіровоградська нафтова компанія».

25. 08.02.2021 звільнено з роботи ТОВ «Кіровоградська нафтова компанія».

Також трудова книжка НОМЕР_4 містить записи «дублікат» дату 16.08.2000 та печатку.

Як на підставу для відмови у зарахуванні спірних періодів трудової діяльності позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в оскаржуваному рішенні від 30.04.2024 №84 зазначає наступне:

- до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з дублікатом трудової книжки від 16.08.2000 серія НОМЕР_4 , оскільки документ видано з порушенням розділу 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 - записи про роботу передують даті заповнення дубліката трудової книжки;

- період з 09.04 1984 по 03.05.1994 згідно трудової книжки від 02.03.1983 серія НОМЕР_5 оскільки сторінка 9 документу з наказом про звільнення відсутня.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до означених тверджень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які стали підставою для незарахування означених періодів трудової діяльності позивача та відмови у призначенні пенсії за віком, оскільки обов`язок щодо заповнення трудових книжок покладено саме на роботодавця.

Колегія суддів зазначає, що в період внесення записів до дублікату трудової книжки про роботу позивача у спірні періоди, порядок ведення трудових книжок визначався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Розділом 5 Інструкції № 58 визначений порядок видачі та оформлення Дубліката трудової книжки:

Приписами пункту 5.1. 5.2. Інструкції № 58 встановлено, що особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом «Дублікат» в правому верхньому кутку першої сторінки;

Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження» і «Відомості про заохочення» при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень);

Згідно з пунктом 5.3. Інструкції № 58, якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ «Відомості про роботу» у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки. Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника. Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис. Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані. У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах. У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство;

Досліджуючи матеріали справи, на думку суду апеляційної інстанції, записи в дублікаті трудової книжки викладені з достатньою повнотою та чіткістю, з покликанням на номери та дати кадрових наказів, у дублікаті трудової книжки проставлена печатка підприємства.

При цьому, виходячи з аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, в тому числі по видачі її дублікату.

Аналогічні положення містить і постанова Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки», за змістом пункту 4 якої відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що працівник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто таким працівником. Обов`язок ведення трудових книжок (заповнення, внесення відповідних записів та засвідчення з проставленням печатки підприємства або відділу кадрів, внесення виправлень та/або змін до записів) законодавцем покладено на адміністрацію підприємств (власника або уповноважений ним орган). Крім того, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому, власне, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Також, колегія суддів звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідної тривалості, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки та видачі довідок. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про протиправність оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з метою відновлення порушеного права позивача зобов`язав пенсійний орган зарахувати до страхового стажу спірні періоди роботи згідно записів дублікату трудової книжки від 16.08.2000 серія НОМЕР_1 , та призначити позивачу пенсію за віком з 23.04.2024 відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року в адміністративній справі №340/5065/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник