Справа № 380/18752/24
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 рокусправа № 380/18752/24
місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А. Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перетинанні державного кордону України, прийняте щодо громадянина України ОСОБА_1 06 серпня 2024 року начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип Б) прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , лейтенантом ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач мав намір перетнути кордон України для виконання завдань організації БО Благодійний фонд Український фонд розвитку з метою придбання та транспортування гуманітарної допомоги для задоволення потреб Збройних Сил України - доставки великого обсягу гуманітарного вантажу, а саме радіостанцій, дронів та інших товарів для забезпечення потреб НОМЕР_4 бригади територіальної оборони Збройних Сил України, згідно із запитами, що підтверджується супровідними листами Благодійної організації Благодійний фонд "Український фонд розвитку" № 05/08/24 від 06 серпня 2024 року та № 26/07/24 від 26 липня 2024 року. Позивач неодноразово під час воєнного стану отримував дозвіл на перетин державного кордону та перетинав його, виїжджаючи закордон та повертався на територію України, що підтверджується відповідними відмітками в закордонному паспорті позивача НОМЕР_5 та документами, які підтверджують попередню діяльність фонду, котрі позивач пред`являв уповноваженій особі при проведенні паспортного контролю. Благодійний фонд «Український фонд розвитку» на регулярній основі з початку повномасштабного вторгнення на територію України та впровадження режиму військового стану здійснює придбання та транспортування необхідних засобів, гуманітарної допомоги для Збройних Сил України. З метою обґрунтування та доведення обсягів вантажів та гуманітарної допомоги, що ввезена під час попередніх виїздів за межі України водіями Благодійного фонду «Український фонд розвитку» (в тому числі і позивачем ОСОБА_1 ) уповноваженій особі підрозділу охорони державного контролю надано копії митних декларацій, актів приймання-передачі на виконання запитів отримувачів гуманітарної допомоги. Однак, начальник 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип Б) відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , лейтенант ОСОБА_2 прийняла рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 06 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 з підстав непідтвердження мети поїздки за кордон в період дії на території України воєнного стану відповідно до Закону України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, Закону України Про правовий режим воєнного стану, Постанова Кабінету Міністрів України № 57 (зі змінами і доповненнями). Інших документів посадова особа відповідача не запитувала і не вимагала.

22.08.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Відзив обґрунтований тим, що в ході перевірки документів позивача встановлено відсутність документу, який би посвідчував його приналежність до категорії осіб, які звільнені від мобілізації та підпадають під дію Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.1995 № 57 (у редакції, на час виникнення спірних відносин). Як вбачається з оскаржуваного рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, зокрема у зв`язку із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та постанови Кабінету Міністрів України №57 (із змінами та доповненнями) громадянина України позивача тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у зв`язку з відсутністю підстав на право перетинання державного кордону, оскільки він не зміг надати для паспортного контролю документи, що підтверджують підставу для виїзду за кордон. Рішення про виїзд за межі України водіїв, що здійснюють перевезення для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами, приймається Мінінфраструктури або обласними, Київською міською військовими адміністраціями за наявності відповідного обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення, у листах від будь-якого з таких органів, підприємств, установ, організацій, закладів: військових, правоохоронних органів; військових адміністрацій; медичних закладів; відправників чи отримувачів гуманітарної допомоги. Рішення про виїзд за межі України, яке дає можливість перетину державного кордону, приймається на строк не більше шести місяців. Мінінфраструктури або обласні, Київська міська військові адміністрації надсилають до Адміністрації Держприкордонслужби рішення про виїзд за межі України зазначених в абзаці першому цього пункту осіб для врахування під час їх виїзду за межі України. Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 30 календарних днів з дня перетину державного кордону. Таким чином, у разі непідтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому згаданого пункту, у перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України "Про прикордонний контроль". Враховуючи викладене, надані позивачем 06.08.2024 документи не дали змогу уповноваженій посадовій особі, яка здійснює прикордонний контроль у пункті пропуску через державний кордон України прийняти рішення про надання дозволу на перетин державного кордону України, тому рішення прийняте начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_1 , лейтенантом ОСОБА_2 є правомірним.

02.09.2024 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якому просить суд задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що пунктами 2-8 Правил перетинання державного кордону громадянами України № 57 передбачено, що у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека. При цьому, рішення про виїзд за межі України зазначених категорій водіїв приймається Мінінфраструктури або обласними, Київською міською військовими адміністраціями за наявності відповідного обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення, у листах, зокрема, від відправників чи отримувачів гуманітарної допомоги. Рішенням, що надавало позивачу право виїзду за кордон, був наказ начальника Львівської обласної військової адміністрації №167/24 від 05 серпня 2024 року, яким прийнято рішення про погодження виїзду ОСОБА_1 за межі України з 05.08.2024 по 05.09.2024. Цей наказ прийнятий у відповідь на запит Благодійної організації Благодійний фонд Український фонд розвитку від 02.08.2024 №02/08/24 із зазначенням обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення. Метою поїздки позивача за кордон було придбання та транспортування гуманітарної допомоги для задоволення потреб Збройних Сил України - доставки великого обсягу гуманітарного вантажу, а саме радіостанцій, дронів та інших товарів для забезпечення потреб НОМЕР_4 бригади територіальної оборони Збройних Сил України. Вказана мета поїздки підтверджується наступними документами, які позивач надав для перевірки уповноваженій посадовій особі Державної прикордонної служби, а саме: супровідний лист Благодійної організації Благодійний фонд «Український фонд розвитку» № 05/08/24 від 06 серпня 2024 року; супровідний лист Благодійної організації Благодійний фонд "Український фонд розвитку" № 26/07/24 від 26 липня 2024 року. Окрім цього, позивач неодноразово під час воєнного стану безперешкодно перетинав державний кордон на в`їзд та виїзд з України, з чого слідує, що він перетинав державний кордон не з метою ухилення від виконання конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 10.09.2024 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Відповідно до Наказу начальника Львівської обласної військової адміністрації Козицького М.З. від 05 серпня 2024 року №167/24 Про виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану надано право на виїзд за межі України строком на один місяць водіям, що здійснюють перевезення вантажів для потреб Збройних Сил України та інших утворень відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами, за списком згідно з додатком.

Згаданий наказ Львівської обласної військової адміністрації, який у розумінні положень пункту 28 Правил перетинання державного кордону громадянами України, є рішенням про виїзд за межі України, прийнятий на підставі звернення юридичної особи Благодійної організації "Благодійний фонд "Український фонд розвитку" №02/08/24 від 02 серпня 2024року з метою доставки гуманітарної допомоги, зокрема Позивачем, для задоволення потреб Збройних Сил України.

Звернення Благодійного фонду полягало в пропозиції щодо виїзду за межі України (в тому числі повторного) з метою доставки великого обсягу гуманітарного вантажу, а саме радіостанцій та інших товарів згідно із запитами. Виїзд водіїв відбувався на власному транспорті.

Крім того, з метою доведення необхідності перетинання кордону до звернення додавалися пропозиція про виїзд за межі України, обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення (у листах від будь-якого з таких органів, підприємств, установ, організацій, закладів, військових, правоохоронних органів, військових адміністрацій, медичних закладів, відправників чи отримувачів гуманітарної допомоги), копії митних декларацій, актів прийняття-передачі, тощо.

Додатком 1 до листа від 02 серпня 2024 року №02/08/24 є пропозиція на виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану волонтера Благодійного фонду розвитку ОСОБА_1 , серія та номер посвідчення водія НОМЕР_6 , серія та номер закордонного паспорта водія НОМЕР_5 .

Додатком 2 обґрунтовується звернення до Львівської обласної військової адміністрації з проханням надати дозвіл на перетин державного кордону для придбання та ввезення на територію України гуманітарної допомоги на потреби військових частин НОМЕР_7 та НОМЕР_8 ( НОМЕР_4 бригада ЗСУ), 77 ОДШБ, НОМЕР_9 Окрема механізована бригада ім. Короля Данила та інші військові формування, особовий склад яких виконує бойові завдання на сході України.

Отже, Благодійний фонд подав звернення до Львівської обласної військової адміністрації з детальним обґрунтуванням необхідності надання права на виїзд за межі України ОСОБА_1 для здійснення перевезення вантажів для потреб Збройних Сил України.

Листом Львівської військової обласної адміністрації "Щодо перетину державного кордону" від 05 серпня 2024 року №1606-24 Благодійний фонд «Український фонд розвитку» повідомлено про те, що наказом Львівської обласної військової адміністрації від 05 серпня №167/24 таке право на виїзд позивачу надано.

06 серпня 2024 року, реалізуючи своє право на виїзд позивач прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску "Грушів" та мав намір перетнути кордон України для виконання завдань організації БО Благодійний фонд Український фонд розвитку з метою придбання та транспортування гуманітарної допомоги для задоволення потреб Збройних Сил України - доставки великого обсягу гуманітарного вантажу, а саме радіостанцій, дронів та інших товарів для забезпечення потреб НОМЕР_4 бригади територіальної оборони Збройних Сил України, згідно із запитами, що підтверджується супровідними листами Благодійної організації Благодійний фонд "Український фонд розвитку" № 05/08/24 від 06 серпня 2024року та № 26/07/24 від 26 липня 2024 року.

Позивач неодноразово під час воєнного стану отримував дозвіл на перетин державного кордону та перетинав його, виїжджаючи закордон та повертався на територію України, що підтверджується відповідними відмітками в закордонному паспорті позивача НОМЕР_5 та документами, які підтверджують попередню діяльність фонду, котрі пред`являлись уповноваженій особі відповідача при проведенні паспортного контролю.

З метою обґрунтування та доведення обсягів вантажів та гуманітарної допомоги, що ввезена під час попередніх виїздів за межі України водіями Благодійного фонду «Український фонд розвитку» (в тому числі і позивачем ОСОБА_1 ) уповноваженій особі підрозділу охорони державного контролю надавались копії митних декларацій, актів приймання-передачі на виконання запитів отримувачів гуманітарної допомоги.

Проте, начальнико 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип Б) відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенант ОСОБА_2 прийняла рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 06 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 з причини непідтвердження ним мети поїздки за кордон в період дії на території України воєнного стану відповідно до Закону України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, Закону України Про правовий режим воєнного стану, Постанова Кабінету Міністрів України № 57 (зі змінами і доповненнями).

Не погоджуючись з рішенням відповідача про відмову в перетинанні державного кордону України від 06.08.2024, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд керувався такими мотивами.

Згідно з частиною першою статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Отже, конституційне право особи вільно залишати територію України може бути обмежене законом. При цьому відповідний державний орган повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначає Закон України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 № 1710-VI (далі - Закон № 1710-VI).

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Закону № 1710-VI прикордонний контроль - це державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів. Прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 6 Закону № 1710-VI пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Прикордонний контроль вважається закінченим після надання уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України дозволу на перетинання державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем або після доведення до відома відповідної особи рішення про відмову у перетинанні державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем.

Частина перша статті 14 Закону № 1710-VI передбачає, що громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови.

Форма рішення про відмову у перетинанні державного кордону встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону (частина друга статті 14 Закону № 1710-VI).

Особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право протягом одного місяця з дня прийняття відповідного рішення у передбаченому законом порядку оскаржити його до органу Державної прикордонної служби України вищого рівня або до адміністративного суду за місцем розташування відповідного органу (частина третя статті 14 Закону №1710-VI).

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII (далі - Закон № 3857-XII).

Стаття 1 Закону № 3857-XII передбачає, що громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених згаданим законом, та в`їхати в Україну.

Частина перша статті 6 Закону № 3857-XII встановлює підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України, що є загальними та функціонують за відсутності особливих правових режимів, які вводяться в дію указом Президента України та затверджуються Верховною Радою України.

Одним із таких правових режимів є правовий режим воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023. Указом Президента № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом № 3429-IX від 08.11.2023, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 16.11.2023 строком на 90 діб.

Пунктом 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» передбачено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Отже, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтею 33 Конституції України, а саме: щодо того, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII (далі Закон № 389-VIII).

Стаття 1 Закону № 389-VIII передбачає, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (стаття 2 Закону № 389-VIII).

Пункт 6 частини першої статті 8 Закону № 389-VIII визначає, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному КМУ особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Частина друга статті 3 Закону № 3857-XII передбачає, що Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до згаданого Закону та інших законів України.

Порядок перетинання громадянами України державного кордону визначений Правилами перетинання державного кордону України, затвердженими постановою КМУ від 27.01.1995 № 57 (далі Правила).

Пункт 2 Правил передбачає, що перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, за одним з документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон. У випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Відповідно до пунктів 2-6 Правил у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах 2 і 3 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також пункті 2-14 цих Правил.

Пунктом 28 Правил № 57 визначено, що у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України.

Згідно з пунктом 28 Правил № 57, у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Рішення про виїзд за межі України водіїв, що здійснюють перевезення для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами, приймається Мінінфраструктури або обласними, Київською міською військовими адміністраціями за наявності відповідного обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення, у листах від будь-якого з таких органів, підприємств, установ, організацій, закладів:

військових, правоохоронних органів;

військових адміністрацій;

медичних закладів;

відправників чи отримувачів гуманітарної допомоги.

Отже, особи (водії), що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, мають право на перетин державного кордону в умовах воєнного стану за умови наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України.

Як встановив суд, позивач таке рішення обласної військової адміністрації про виїзд за межі України, а саме: наказ начальника Львівської обласної військової адміністрації №167/24 від 05 серпня 2024 року мав при собі та пред`явив при проходженні паспортного контролю. Також позивач пред`явив супровідні листи Благодійної організації Благодійний фонд "Український фонд розвитку" № 26/07/24 від 26 липня 2024 року та № 05/08/24 від 06 серпня 2024 року, які підтверджували те, що позивач здійснює виїзд за кордон з метою перевезення вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, а відтак згідно з пунктом 2-8 Правил № 57 позивач мав право на перетин державного кордону України, а мета поїздки підтверджена документами, наданими Благодійним фондом Український фонд розвитку.

Початком здійснення прикордонного контролю особи, транспортного засобу, вантажу є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України.

Прикордонний контроль вважається закінченим після надання уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України дозволу на перетинання державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем або після доведення до відома відповідної особи рішення про відмову у перетинанні державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем.

Тобто уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України під час процедури прикордонного контролю здійснюють лише перевірку документів наданих для перетину державного кордону, а також мету поїздки відповідно до пункту 28 Правил № 57.

Щодо змісту оскаржуваного рішення суд висновує наступне.

Пункт 28 Правил № 57 містить норму, відповідно до якої у разі непідтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, у перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України "Про прикордонний контроль".

Як уже зазначав суд, відповідно до Наказу начальника Львівської обласної військової адміністрації Козицького М.З. від 05 серпня 2024 року №167/24 Про виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану надано право на виїзд за межі України строком на один місяць водіям, що здійснюють перевезення вантажів для потреб Збройних Сил України та інших утворень відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами, за списком згідно з додатком.

Згаданий наказ Львівської обласної військової адміністрації, який у розумінні положень пункту 28 Правил перетинання державного кордону громадянами України, є рішенням про виїзд за межі України, прийнятий на підставі звернення юридичної особи Благодійної організації "Благодійний фонд "Український фонд розвитку" №02/08/24 від 02 серпня 2024 року з метою доставки гуманітарної допомоги, зокрема позивачем, для задоволення потреб Збройних Сил України.

Звернення Благодійного фонду полягало у пропозиції щодо виїзду за межі України (в тому числі повторного) з метою доставки великого обсягу гуманітарного вантажу, а саме радіостанцій та інших товарів згідно із запитами. Виїзд водіїв відбувався на власному транспорті.

Крім того, з метою доведення необхідності перетинання кордону до звернення додавалися пропозиція про виїзд за межі України, обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення (у листах від будь-якого з таких органів, підприємств, установ, організацій, закладів, військових, правоохоронних органів, військових адміністрацій, медичних закладів, відправників чи отримувачів гуманітарної допомоги), копії митних декларацій, актів прийняття-передачі, тощо.

Додатком 1 до листа від 02 серпня 2024 року №02/08/24 визначено пропозицію на виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану волонтера Благодійного фонду розвитку ОСОБА_1 , серія та номер посвідчення водія НОМЕР_6 , серія та номер закордонного паспорта водія НОМЕР_5 .

Додатком 2 обґрунтоване звернення до Львівської обласної військової адміністрації з проханням надати дозвіл на перетин державного кордону для придбання та ввезення на територію України гуманітарної допомоги на потреби військових частин НОМЕР_7 та НОМЕР_8 ( НОМЕР_4 бригада ЗСУ), АДРЕСА_3 , НОМЕР_9 Окрема механізована бригада ім. Короля Данила та інших військових формувань, особовий склад яких виконує бойові завдання на сході України.

Отже, Благодійний фонд подав звернення до Львівської обласної військової адміністрації з детальним обґрунтуванням необхідності надання права на виїзд за межі України ОСОБА_1 для здійснення перевезення вантажів для потреб Збройних Сил України.

Листом Львівської військової обласної адміністрації "Щодо перетину державного кордону" від 05 серпня 2024 року №1606-24 Благодійний фонд «Український фонд розвитку» було повідомлено про те, що Наказом Львівської обласної військової адміністрації від 05 серпня №167/24 таке право на виїзд надане.

Суд висновує про те, що згадані документи підтверджують мету поїздки, та фактично і стали підставою для винесення Наказу начальника Львівської обласної військової адміністрації Козицького Максима Зіновійовича від 05 серпня 2024 року №167/24 Про виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану.

Відповідач вказує у відзиві, про недостатність лише самого факту наявності документів, що підтверджують підставу для виїзду за кордон, оскільки підтвердження мети поїздки є невід`ємною складовою здійснення прикордонного контролю, а тому надання дозволу на перетин державного кордону України є можливим, після усіх необхідних заходів здійснення прикордонного контролю.

Однак, суд вказує на те, що зазначена мета підтверджується документами, які позивач надав представнику відповідача для перетину кордону.

Суд акцентує увагу на тому, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Відповідач не надав жодних доказів та не зазначив у процесуальних заявах по суті справи, які саме документи могли б підтвердити належним чином мету поїздки позивача, та мали бути подані позивачем під час проходження прикордонного контролю.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто, наведення відповідним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Невиконання відповідачем законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії свідчить про його протиправність.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про протиправність рішення начальника 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип Б) прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенанта ОСОБА_2 від 06 серпня 2024 року про відмову в перетинанні державного кордону України, яким відмовлено у виїзді з України громадянину України ОСОБА_1 .

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

V. Судові витрати

Відповідно до положень статті 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 968,96грн.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення начальника 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип Б) прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенанта ОСОБА_2 від 06 серпня 2024 року про відмову в перетинанні державного кордону України, яким відмовлено у виїзді з України громадянину України ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім)грн 96 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович