Справа № 480/1201/24
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про забезпечення позову
28 лютого 2025 року Справа № 480/1201/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Осіпова О.О., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування вимоги,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головне управління ДПС у Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Сумській області від 15.02.2021 № Ф-604-51 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 37 788,74 грн.
Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу - заперечення.
26 лютого 2025 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - вимогу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області № Ф-604-51У від 15.02.2021 про сплату боргу (недоїмки) у виконавчому провадженні №69518662 від 29.01.2024, відкритому державним виконавцем Тростянецького відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління юстиції Конєвим Олександром Миколайовичем.
Заяву мотивує тим, що у судовому порядку в межах цієї справи оскаржується вимога Головного управління Державної податкової служби у Сумській області №Ф-604-51У від 15.02.2021 про сплату боргу (недоїмки), на підставі якої відкрито виконавче провадження, накладено стягнення на заробітню плату та арешт на її кошти, у зв`язку із чим невжиття заходів забезпечення позову у виді зупинення стягнення може істотно ускладнити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених її прав.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
З урахуванням наведеної норми суд вирішив розгляд заяви про забезпечення позову здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд приходить до таких висновків.
Особливості інституту забезпечення позову в адміністративному процесі врегульовані главою 10 розділу 1 КАС України.
Так, частиною 1 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина 2 статті 150 КАС України).
В свою чергу, частиною 1 статті 151 КАС України передбачено види забезпечення позову, серед яких: зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; заборона відповідачу вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
За приписами частини 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову; заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами; суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавцем визначено чіткі підстави, за наявності яких допустимо вжиття заходів забезпечення позову. Такі підстави є самостійними та не залежать одна від одної.
Водночас, звертаючись до суду із заявою щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати підстави звернення із такою заявою, а також надати відповідні докази в підтвердження наведених у заяві аргументів.
Необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до значно більших ускладнень, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Відтак, під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.
Слід наголосити на тому, що при вирішенні питання про забезпечення позову особливого дослідження потребують підстави забезпечення позову, за наявності яких допустимо вжиття заходів забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є підтвердження тих обставин, на які посилається заявник, шляхом надання доказів.
Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.
Відтак, вимога Головного управління Державної податкової служби у Сумській області від 15.02.2021р. №Ф-604-51У є виконавчим документом, на підставі якого можуть вчинятися примусові дії щодо його виконання.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону (частина 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження").
Відтак, органом державної виконавчої служби вчиняються дії щодо примусового виконання вимоги Головного управління Державної податкової служби у Сумській області від 15.02.2021р. №Ф-604-51У.
Водночас, слід також врахувати, що відкриття виконавчого провадження з виконання вимоги Головного управління Державної податкової служби у Сумській області від 15.02.2021р. №Ф-604-51У, яка є предметом оскарження в даній справі, зумовлює примусове виконання такої постанови і тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", включаючи стягнення не лише суми вимоги, яка вважається спірною, а й витрат виконавчого провадження, а також накладення арешту на майно боржника.
Згідно з частиною 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
В силу вимог пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Керуючись статтями 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
Копію ухвали негайно надіслати сторонам по справі та Тростянецькому відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління юстиції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.О. Осіпова