Справа № 600/5388/23-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/5388/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

27 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної митної служби України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліон Ресайклінг Україна" до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В :

позивач, ТОВ "Ліон Ресайклінг Україна", звернулося в суд з позовом в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 11.07.2023 року № UA408000/2023/000300/2.

Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 17.09.2024 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що позивач надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору. Подані позивачем до митного оформлення документи за назвою і змістом відповідали вимогам статті 53 МК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що при аналізі поданих митному органу документів були виявлені неточності, що викликало у митного органу обґрунтовані сумніви щодо повноти та коректності інформації, зазначеної у документах та повноти всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Також зазначає, що у посадових осіб митного органу не було достатніх підстав для визначення митної вартості товару за першим методом (на основі заявленої декларантом вартості товару).

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.06.2023 р. між компанією «PROCHEMICAL GROUP» s.r.o. (Словакія) продавець та позивачем (покупець) укладено договір (контракт) №LP/2023/06 на поставку товару згідно додатку до контракту. Відповідно до Розділу 2 Контракту Ціни контракту вказані в ЄВРО і розуміються на умовах FCA склад відправника вантажу в м. Новаки, Словацької Республіки (за умовами ІНКОТЕРМС 2020) та включають вартість Товару, експортного пакування, маркування, а також митні збори, що стягуються у процесі виконання зобов`язань за цим Контрактом за межами України. Згідно Розділу 3. Контракту Умови поставки Товар поставляється узгодженими партіями на умовах та у строки зазначених у відповідних додатках до Контракту. Так відповідно до Додатку №1 від 16.06.2023 року згідно якого Продавець продає, а Покупець купує Товар на наступних умовах: 1. Суспензійний полівінілхлорид, Словініл S-683 / код , кількість - 22.00 тн., ціна за тн. - 820 ЄВРО, загальною вартістю на умовах поставки FCA м. Новаки, Словацької Республіки - 18040 ЄВРО. Умови оплати: 100% попередня оплата протягом 10 днів від дати підписання Додатку №1. (а.с. 22-29).

На підставі Додатку 1 від 16.06.2023 року до контракту №LP/2023/06 було надано Проформу Інвойс (Рахунок-проформа) №PVCPLR2301 від 16.06.2023 р. в сумі 18040 Євро. (а.с. 30-31).

06.07.2023 р. складено Інвойс №PVCPLR2301-01 на загальну суму 18040 Євро. В умовах оплати вказано: Передоплата оплата була здійснена за проформою-інвойсом №PVCPLR2301. (а.с. 33-35).

10.07.2023 р. позивачем, з метою проведення митного оформлення товарів, до для митного оформлення подано митну декларацію №23UA33U7. Матеріали справи містять товаросупровідні документи, які були подані позивачем для митного оформлення товару: зовнішньоекономічний Контракт №LP/2023/06 від 16.06.2023 року; Додаток №1 від 16.06.2023р.; рахунок-проформа (проформа інвойс) PVCPLR2301 від 16.06.2023 року; рахунок-фактура (інвойс) PVCPLR2301-01 від 06.07.2023 р.; сертифікат про походження товару 05230974 від 07.07.2023 р.; сертифікат якості №00131298/000010 від 26.06.2023 року; прайс-лист виробника EU-0617 від 16.06.2023 р.; комерційна пропозиція виробника EU0618 від 16.06.2023 р.; автотранспортна накладна (СМR) № 1/7 від 06.07.2023 р.; договір про перевезення товару №20/06/23 від 20.06.2023 р., укладений з ТОВ «Р-ТРАНС»; заявка на транспортно-експедиторське обслуговування №06/07/23 від 06.07.2023 р.; рахунок фактура за транспортно-експедиційні послуги ТР-0002173 від 07.07.2023 р.; довідка про транспортні витрати б/н від 11.07.2023 р.; пакувальний лист DNPVCPLR2301-01 від 06.07.2023 р. до інвойсу PVCPLR2301-01; копія договору купівлі-продажу товару № від 08.06.2023 року; копія митної декларації країни відправлення 23SK6667EX30676401 від 06.07.2023р.; платіжне доручення на оплату товару №11 від 04.07.2023 р. в сумі 18040 євро. (а.с. 19-61, 64-67, 71).

За результатами розгляду митної декларації 23UA33U7 від 10.07.2023 р. прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 11.07.2023 року № UA408000/2023/000300/2, згідно з яким митним органом визначено митну вартість за резервним методом. Підставою для коригування митної вартості товару митний орган зазначає ч. 3 ст. 53 МК України. (а.с. 15-16).

У зв`язку з коригуванням митної вартості товарів, Чернівецькою митницею винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2023/001042 від 10.07.2023 року. (а.с. 17-18).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, згідно ч.2 ст.1 Митного кодексу України (далі - МК України) відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Приписами статті 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

За приписами частин 1 та 2 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України, частиною першою якої обумовлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною другою зазначеної статті документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частинами першою, другою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частини п`ятої статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Частиною третьою статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14 та від 17.06.2022 у справі № 826/11710/17.

Як встановлено судом першої інстанції, 10.07.2023 р. позивачем, з метою проведення митного оформлення товарів, до для митного оформлення подано митну декларацію №23UA33U7. Матеріали справи містять товаросупровідні документи, які були подані позивачем для митного оформлення товару: зовнішньоекономічний Контракт №LP/2023/06 від 16.06.2023 року; Додаток №1 від 16.06.2023р.; рахунок-проформа (проформа інвойс) PVCPLR2301 від 16.06.2023 року; рахунок-фактура (інвойс) PVCPLR2301-01 від 06.07.2023 р.; сертифікат про походження товару 05230974 від 07.07.2023 р.; сертифікат якості №00131298/000010 від 26.06.2023 року; прайс-лист виробника EU-0617 від 16.06.2023 р.; комерційна пропозиція виробника EU0618 від 16.06.2023 р.; автотранспортна накладна (СМR) № 1/7 від 06.07.2023 р.; договір про перевезення товару №20/06/23 від 20.06.2023 р., укладений з ТОВ «Р-ТРАНС»; заявка на транспортно-експедиторське обслуговування №06/07/23 від 06.07.2023 р.; рахунок фактура за транспортно-експедиційні послуги ТР-0002173 від 07.07.2023 р.; довідка про транспортні витрати б/н від 11.07.2023 р.; пакувальний лист DNPVCPLR2301-01 від 06.07.2023 р. до інвойсу PVCPLR2301-01; копія договору купівлі-продажу товару № від 08.06.2023 року; копія митної декларації країни відправлення 23SK6667EX30676401 від 06.07.2023р.; платіжне доручення на оплату товару №11 від 04.07.2023 р. в сумі 18040 євро.

За результатами розгляду вказаної митної декларації відповідачем прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 11.07.2023 року № UA408000/2023/000300/2.

Приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів митний орган виходив із того, що подані позивачем документи, які підтверджують митну вартість, документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності.

Однак, в ході судового розгляду справи відповідачем не доведено суду, що виявлені ним у поданих декларантом документах розбіжності дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, що не відповідає приписам ч. 3 ст. 53 МК України.

Поряд з цим, згідно обставин справи, декларантом вартість товару була визначена відповідно до основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

В оскаржуваному рішенні відповідач зазначає на наступні розбіжності:

«- товар постачається на умовах FCA SK Novaky. П.2.1 контракту від 16.06.2023 №LP/2023/06 зазначено, що загальна сума контракту включає вартість товару, експортного пакування, маркування, а також митні збори, що стягуються у процесі виконання зобов`язань за цим контрактом за межами України. Разом з тим, при імпорті товарів в Україну на умовах FСА (франко перевізник) до витрат продавця входять: оплата навантажувальних робіт; внутрішні перевезення; експортне мито; митний збір; податки. Таким чином, у митного органу виникає питання щодо включення зазначених складових до митної вартості. Документів з цього приводу не надано;

- згідно положень Додатку №1 від 16.06.2023: умови оплати: 100% попередня оплата протягом 10 днів від дати підписання додатку. В гр.70 платіжної інструкції від 04.07.2023 №11 зазначено лише реквізити контракту. Так, неможливо визначити, що оплата здійснена саме за цю партію товару;

- рахунок на оплату від 07.07.2023 №ТР-0002173 містить відомості щодо вартості експедиційної винагороди з організації перевезення вантажу по території України, які не додані до митної вартості. Інформація щодо вартості експедиційної винагороди з організації перевезення вантажу за межами території України відсутня. Експедитор надає послуги на всій протяжності маршруту. Відомостей, які б документально підтвердили критерій розподілу експедиторських послуг на до/після кордону України, не надано;

- рахунок на оплату від 07.07.2023 №ТР-0002173 виставлений у відповідності до договору від 20.06.2023 №20/06/23, який до оформлення не наданий. Так виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення транспортно-експедиційних витрат;

- рахунок на оплату від 07.07.2023 № ТР-0002173 не містить відомостей щодо завантажувально-розвантажувальних робіт, про які йдеться у довідці від 07.07.2023 б/н;

- договором від 20.06.2023 № 20/06/23 передбачена наявність заявки, яка до оформлення не надана.»

Декларантом додатково надано:

«- лист від 11.07.2023 №11-07-2023, про те, що досилки документів більше не буде та проханням продовжити митне оформлення;

- заявка на транспортно-експедиторське обслуговування до Договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 20.06.2023 №20/06/2023 від 06.07.2023 №06/07/23;

- посередницький зовнішньоекономічний договір (контракт) (крім позначеного кодом 4317) від 08.06.2023 №;

- довідка про транспортні витрати від 11.07.2023 б/н, в якій вказано, що винагорода за експедиційні послуги в межах України включена у вартість перевезення по території України».

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо доводів митного органу про розбіжність в частині додавання складової митної вартості, такої як, вартість упаковки або вартість навантажувальний робіт, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідачем вказано, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі, тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Однак, судом встановлено, що вартість усіх складових, згідно умов пункту 2.1 контракту №LP/2023/06 від 16.06.2023 р. включають у вартість товару, а саме: експортного пакування, маркування, а також митні збори, що стягуються у процесі виконання зобов`язань за цим контрактом за межами України. При цьому, у контракті визначено, що поставка товару відбувається на комерційних умовах FCA, склад відправника вантажу в м. Новаки, Словацької Республіки (ІНКОТЕРМС 2020) про що також зазначено у Додатку №1 від 16.06.2023 року до контракту, інвойсі PVCPLR2301-01 від 06.07.2023 року від 16.02.2023 р, пакувальному листі, прас-листі.

Згідно з правилами Інкотермс 2020 відповідно до умов поставки FCA означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Статтею А.4 терміну FCA передбачено, що продавець зобов`язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем відповідно до ст. А.2 «а», у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки. Поставка вважається здійсненою, якщо названим місцем поставки є площі продавця, коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений по купцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього.

При цьому, визначальним у пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України є посилання на з`ясування відповідних відомостей щодо вартості упаковки та робіт в разі якщо вони не включені до ціни, що була фактично сплачена.

Разом з тим, відповідно до документів наданих до митного оформлення, а також обумовлених сторонами умов поставки за контрактом, у ціну товару вже були включені всі витрати на пакувальні матеріали та роботи, пов`язані із пакуванням, навантажувальні роботи. Крім того, для визначення сплаченої вартості товару позивач надав додатковий документ - експортну декларацію Продавця «PROCHEMICAL GROUP» s.r.o. (Словакія) № 23SK6667ЕХ030676401 від 06.07.2023 року де вказано вартість відповідного товару: «Полівінілхлорид Slovinyl S-683» -22000 кг. -18040 ЄВРО.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо доводів митного органу про розбіжність в частині підтвердження оплати за товар колегія суддів враховує наступне.

Відповідачем вказано, що в наданих передплатах на поданий позивачем інвойс не можливо ідентифікувати за яку поставку товару проведено оплату. Суд встановив, що до митної декларації було надано позивачем банківський платіжний документ №11 від 04.07.2023 року на суму 18040 Євро, яка відповідає сумі передоплати згідно умов додатку №1 від 16.06.2023 року до контракту №LP/2023/06 від 16.06.2023 р., інвойсу PVCPLR2301-01 від 06.07.2023 року, проформи інвойсу PVCPLR2301від 16.06.2023 року.

При цьому, в даному платіжному дорученні є посилання на контракт №LP/2023/06 від 16.06.2023 р., а тому митний орган мав можливість ідентифікувати вказаний платіж як оплату за товар, згідно додатку №1 від 16.06.2023 року до контракту та проформи інвойсу.

Крім того, платіжне доручення заповнюється працівником банку відповідно до інструкції, має типову форму, згідно якої вказується посилання на контракт за яким здійснюються розрахунки, а тому вказані митним органом доводи в цій частині суд вважає помилковими.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо доводів митного органу про розбіжність в частині підтвердження розподілу експедиторських послуг на до/після кордону України для додавання їх вартості до митної вартості товару та відсутності відомостей у рахунку ТР-0002173 від 07.07.2023 року щодо завантажувально-розвантажувальних робіт про які йдеться у довідці від 07.07.2023 року, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Так, позивачем надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: автотранспортна накладна (СМR) № 1/7 від 06.07.2023 р.; договір про перевезення товару №20/06/23 від 20.06.2023 р., укладений з ТОВ «Р-ТРАНС»; заявка на транспортно-експедиторське обслуговування №06/07/23 від 06.07.2023 р.; рахунок фактура за транспортно-експедиційні послуги ТР-0002173 від 07.07.2023 р.; довідка про транспортні витрати б/н від 11.07.2023 р.

У довідці про транспортно-експедиторські витрати розписано вартість транспортних витрат до/після кордону України та вказано, що винагорода за експедиційні послуги за межами України включена у вартість перевезення до кордону України, а винагорода за експедиційні послуги в межах України включена у вартість перевезення по території України. Також вказано, що завантажувально-розвантажувальні роботи включено у вартість доставки. Таким чином, вартість транспортних послуг Новаки (Словаччина) - кордон України (Ужгород) включає експедиційну винагороду та навантажувальні роботи, складає 23100 грн, які були включені в розрахунок митної вартості товару декларантом в графі 12 декларації (розрахунок наведено на сторінці 2 позову).

Отже, твердження митного, що довідка про транспортні витрати не є документальним підтвердженням про транспортні витрати оскільки не є документом первинного бухгалтерського обліку і виникають питання щодо підтвердження числового значення експедиторських послуг не заслуговує на увагу, оскільки митним законодавством не визначено вичерпний перелік документів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення.

Таким чином, судом з`ясовано, що після надання додаткових документів та пояснень зі сторони декларанта, митницею їх безпідставно до уваги не було взято.

Крім того, відповідачем не зазначено які саме відомості відсутні (вартість товару, його маса, маса упаковки, транспортні витрати чи інші), що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, зазначеного у спірній митній декларації позивача.

Як вірно зазначає суд першої інстанції, митний орган мав всі можливості перевірити декларування складових митної вартості у повному обсязі, однак цього не зробив. При перелічені розбіжностей митницею жодним чином не зазначено, як вказані розбіжності впливають на митну вартість товарів, або унеможливлюють її визначення як таку.

Слід також зазначити, що у постанові від 05.03.2019 року у справі №815/5791/17 Верховний Суд наголошує, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (аналогічна позиція Верховного Суду закріплена і у постанові від 05.03.2019р. у справі №813/1532/17, постанові від 19.02.2019 у справі№805/'2713/16-А).

Натомість, наведені вище доводи і аргументи відповідача з приводу правомірності спірного рішення належним чином не підтверджені наявними доказами та спростовуються матеріалами справи.

У вказаних рішеннях про коригування митної вартості товарів, окрім наведених вище обставин, також зазначено про те, що за основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість за різними митними деклараціями.

Водночас, колегія суддів зазначає, що різниця між митною вартістю товару, задекларованого позивачем, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались ним же чи іншими особами у попередніх періодах, не може свідчити про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-а та підтриманою у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 у справі №280/1824/19.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно частини 2 статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Встановивши, що подані документи містять розбіжності, контролюючий орган повинен вказати, які саме з поданих декларантом документів та які саме показники цих документів містять розбіжності.

З зазначеного слідує, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що у поданих до митного оформлення товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Водночас, митним органом як суб`єктом владних повноважень, не надано суду обґрунтованих доводів й, відповідно, не доведено наявності правових підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару за ціною договору.

Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позивач подав разом з митними деклараціями до митного органу усі належні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, та, відповідно, про безпідставність висновку відповідача про те, що надані позивачем документи містять розбіжності і не підтверджують заявлену за ціною договору митну вартість товару. Указане свідчить про безпідставність та незаконність оскаржуваних рішень Чернівецької митниці про коригування митної вартості.

Під час судового розгляду справи відповідач не довів, що витребувані митним органом у декларанта документи є документами, необхідними для усунення (спростування) саме тих розбіжностей, які мали місце на думку митного органу в документах, поданих позивачем до митного оформлення товару.

Разом із цим, митним органом як суб`єктом владних повноважень, усупереч наведеним вище нормам матеріального та процесуального права, не надано суду обґрунтованих доводів й, відповідно, не доведено наявності правових підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару за ціною договору.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції, що декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору. Подані позивачем до митного оформлення документи за назвою і змістом відповідали вимогам статті 53 МК України. Тому, оскаржуване рішення Чернівецької митниці є протиправним, та наявні підстави для його скасування.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.