Справа № 320/10069/24
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року м. Київ № 320/10069/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо незарахування до стажу ОСОБА_1 , що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду роботи на посадах помічника прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області, старшого помічника прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області з 26 травня 1994 року до 11 травня 2004 року, період роботи на посаді юристконсульта Акціонерного товариства закритого типу "Ріелтор" з 31 травня 1993 року по 02 вересня 1993 року; стажиста прокуратури Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області з 07 вересня 1993 року по 25 травня 1994 року, які передували обранню на посаду судді;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 08.01.2024 №49, яким ОСОБА_1 , стаж судді що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розраховано зі стажу роботи на посаді судді 19 років 6 місяців 16 днів, та визначено загальний процент грошового утримання (пенсії), що складає розрахункову величину в 50 відсотків;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді період роботи на посадах помічника прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області, старшого помічника прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області з 26 травня 1994 року до 11 травня 2004 року, що становить 9 років 11 місяців 14 днів, період роботи на посадах юристконсульта Акціонерного товариства закритого типу "Ріелтор" з 31 травня 1993 року по 02 вересня 1993 року, стажиста прокуратури Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області з 07 вересня 1993 року по 25 травня 1994 року, які передували обранню на посаду судді, що згідно Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 12 липня 2018 року №2509-VIII становить 11 місяців 19 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 20 грудня 2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання із розрахунку 70% суддівської винагороди судді, встановленої довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в місті Києві (Дніпровський район) та отримує довічне грошове утримання судді у відставці. Вказує, що при обчисленні стажу роботи судді для отримання довічного грошового утримання, органом Пенсійного фонду не враховано роботу в органах прокуратури та юрисконсультата акціонерного товариства закритого типу. Посилаючись на законодавство, яке діяло на момент виходу позивача у відставку, передбачалося право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, зазначених періодів. З урахуванням викладеного, із посиланням на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 12.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 320/10069/24.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, на підставі розпорядження керівника апарату Київського окружного адміністративного суду, проведено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи №320/10069/24 та передано на розгляд головуючій судді Пановій Г.В.

Ухвалою суду від 27.11.2024 справа прийнята до провадження та визначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, надав письмовий відзив, в якому зазначив, що при призначенні ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці орган Пенсійного фонду України діяв у відповідності до чинного законодавства та в межах своєї компетенції. Позивач, з 20.12.2023 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві (Дніпровський район) та отримує довічне грошове утримання, як суддя у відставці, призначене відповідно до положень частини першої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402), до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Згідно з позицією Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області правові підстави для зарахування позивачу іншого стажу при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсутні. Просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач своїм правом подати до суду відповідь на відзів, у визначений законодавством строк, не скористувався, подав до суду відповідну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Указом Президента України від 11.05.2004 № 514/2004 призначена у межах п`ятирічного строку на посаду судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області.

Постановою Верховної ради України від 01.04.2010 № 2009-IV обрана на посаду судді цього суду безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 19.12.2023 року позивач був звільнений з посади судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області (відряджена до Деснянського районного суду міста Києва) у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом Деснянського районного суду міста Києва від 19.12.2023 № 419-к ОСОБА_1 звільнена з посади судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області (відряджена до Деснянського районного суду міста Києва) 19.12.2023.

Згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 19.12.2023 № 1342/0/15-23 стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, складає 30 років 6 місяців 11 днів, з яких: стаж роботи на посаді судді 19 років 7 місяців 8 днів; стаж роботи на посадах в органах прокуратури 9 років 11 місяців 14 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом, надавала право для призначення на посаду судді 11 місяців 19 днів.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві (Дніпровський район), як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, призначеного рішенням ГУПФУ в місті Києві від 08.01.2024 року за № 49. Вказаним рішенням відповідачем був розрахований стаж судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зі стажу роботи позивача на посаді судді 19 років 6 місяців 16 днів, та визначено загальний процент грошового утримання (пенсії), що складає розрахункову величину в 50 відсотків.

До заяви позивача від 25.12.2023, поданої до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Дніпровський район), про призначення пенсії були додані документи, передбачені пунктом 2 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 200/14891.

Разом з тим, з протоколу призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці для розрахунку розміру останнього органом Пенсійного фонду врахований стаж роботи позивача суддею 19 років 6 місяців 16 днів. Відповідно, розмір довічного грошового утримання позивача визначений як 50 % його суддівської винагороди.

Судом встановлено, що відповідачем до суддівського стажу позивача не зараховані: стаж роботи на посадах в органах прокуратури 9 років 11 місяців 14 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом, надавала право для призначення на посаду судді 11 місяців19 днів.

16.01.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із скаргою щодо розрахування стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного утримання судді у відставці та здійснення перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із врахуванням загального стажу роботи судді, що визначений у рішенні Вищої ради правосуддя від 19.12.2023 № 1342/0/15-23, 30 років 6 місяців 11 днів.

Листом від 13.02.2024 № 5161-2609/М-03/8-2800/24 Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві відмовило позивачу у задоволенні скарги від 16.01.2024, з тих підстав, що щомісячне грошове утримання судді у відставці обчислено відповідно до вимог чинного законодавства, а саме статті 142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів.

Вказуючи на протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 08.01.2024 року за № 49 в частині відмови у зарахуванні позивачу до стажу роботи на посаді судді, що враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стажу роботи, що визначений рішенням Вищої ради правосуддя від 19.12.2023 № 1342/0/15-23, ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною першою статті 137 Закону № 1402-VIII установлено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Згідно з абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).Вказана позиція визначена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/15/21, де зазначено, що при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону України Про статус суддів від 15.12.1992 № 2862-XII (далі Закон № 2862-XII) в редакції, чинній на момент призначення ОСОБА_1 на посаду судді вперше, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Статтею 56 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII Про прокуратуру, чинного на момент призначення позивача на посаду судді вперше, визначено, що під поняттям прокурор слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

Таким чином, враховуючи те, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить не менше 10 років, до стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового забезпечення також має бути зарахований стаж роботи на посадах:помічника прокурора, старшого помічника прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області (із 26 травня 1994 року до 11 травня 2004 року). Вказаний стаж роботи підтверджується записами в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання.

За таких обставин виходячи із зазначеної норми Закону №1789-XII та абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону №2862-XII, до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку , підлягає зарахуванню інша діяльність, зокрема стаж роботи на посадах: помічника прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області, старшого помічника прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області, що становить 9 років 11 місяців 14 днів.

За встановлених обставин відмова відповідача у зарахуванні до стажу роботи позивача на посаді судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи в органах прокуратури є протиправною.

Крім того Головним управлінням Пенсійного фонду України у місті Києві при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не враховані положення частини другої статті 137 Закону № 1402-VIII(у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів"у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд"), згідно з якими до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18 зазначила, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 05.08.2018) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Необхідність зарахування до суддівського стажу, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, підтверджується також постановами Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2020 у справі № 9901/537/19, від 17.09.2020 у справі № 9901/302/19 та постановою Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 560/499/19.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 2862-XII, яка була чинною на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді, суддею міг бути громадянин України, який має стаж роботи у галузі права не менш як три роки.

Згідно із записами у трудовій книжці ОСОБА_1 , після здобуття юридичної освіти, обіймала посади із 31 травня 1993 року по 02 вересня 1993 року - юрисконсульта Акціонерного товариства закритого типу «Ріелтор», із 7 вересня 1993 року по 25 травня 1994 року стажиста прокуратури Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області, стаж роботи на яких підлягає зарахуванню як стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді. Відповідно, стаж роботи позивача у галузі права 11 місяців 19 днів, має бути зарахований. Решта стажу роботи за юридичною спеціальністю підлягає зарахуванню до стажу роботи як стаж на посадах в органах прокуратури.

За вказаних обставин та наведеного правового регулювання відмова Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві у зарахуванні до стажу роботи позивача на посаді судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду 11 місяців 19 днів, як стажу роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, є протиправною.

Варто зазначити, що у рішенні Вищої ради правосуддя від 19.12.2023 № 1342/0/15-23 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку" визначено, що "...до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає їй право на відставку, підлягає зарахуванню: стаж роботи на посаді судді 19 років 7 місяців 8 днів; стаж роботи на посадах в органах прокуратури 9 років 11 місяців 14 днів;стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді 11 місяців 19 днів. Загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , що дає їй право на відставку, становить 30 років 6 місяців 11 днів.

Згідно з правовою позицією, яка неодноразово висловлювалась Верховним Судом (постанови від 06.03.2018 у справі № 308/6953/17, від 31.10.2019 у справі № 766/17221/16-а, від 19.06.2018 у справі № 243/4448/17, від 11.09.2018 у справі № 428/4671/17, від 01.10.2018 у справі № 541/503/17, від 17.10.2018 у справі № 140/263/17, від 23.10.2018 у справі № 686/10100/15-а, від 30.01.2020 у справі № 592/3694/17, від 23.06.2022 у справі № 420/1987/21, від 08.09.2022 у справі № 380/10696/21), стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку і застосовується як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, зважаючи на обставини, встановлені судом на підставі доказів, досліджених під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві при прийнятті рішення від 08.01.2024 року за № 49 до стажу роботи судді ОСОБА_1 , що враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, протиправно не зараховані наступні періоди:

стаж роботи на посадах в органах прокуратури 9 років 11 місяців 14 днів;

стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді 11 місяців 19 днів.

Не зарахування певних періодів до стажу роботи на посаді судді позивача у випадку спірних правовідносин свідчить про протиправність дій органу Пенсійного фонду в частині невиконання покладених на нього обов`язків щодо правомірного та обґрунтованого визначення стажу роботи на посаді судді, який впливає на розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Ураховуючи викладене, на підставі приписів частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 січня 2017 року згідно Закону України «Про Вищу раду правосуддя») за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Таким чином, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - позивача, виходячи із стажу - 30 років 6 місяців 11 днів, повинен становити 70 процентів (50% + 10 років х 2%).

Обираючи спосіб захисту порушеного права у спірних відносинах, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

Положеннями частини 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Суд зауважує, що обраний спосіб захисту про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Водночас суд наголошує, що у цьому випадку, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді стаж роботи на посадах в органах прокуратури 9 років 11 місяців 14 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді 11 місяців 19 днів та здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 20 грудня 2023 року та здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання після перерахунку, з урахуванням фактично виплачених сум, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується оригіналом квитанції від

Відтак, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1211,20 підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 2, 77, 78, 139, 243-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо незарахування до стажу ОСОБА_1 , що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду роботи на посадах помічника прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області, старшого помічника прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області з 26 травня 1994 року до 11 травня 2004 року, період роботи на посаді юристконсульта Акціонерного товариства закритого типу "Ріелтор" з 31 травня 1993 року по 02 вересня 1993 року; стажиста прокуратури Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області з 07 вересня 1993 року по 25 травня 1994 року, які передували обранню на посаду судді.

3. Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 08.01.2024 №49, яким ОСОБА_1 , стаж судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розраховано зі стажу роботи на посаді судді 19 років 6 місяців 16 днів, та визначено загальний процент грошового утримання (пенсії), що складає розрахункову величину в 50 відсотків.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді період роботи на посадах помічника прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області, старшого помічника прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області з 26 травня 1994 року до 11 травня 2004 року, що становить 9 років 11 місяців 14 днів, період роботи на посадах юристконсульта Акціонерного товариства закритого типу "Ріелтор" з 31 травня 1993 року по 02 вересня 1993 року, стажиста прокуратури Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області з 07 вересня 1993 року по 25 травня 1994 року, які передували обранню на посаду судді, що згідно Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 12 липня 2018 року №2509-VIII становить 11 місяців 19 днів.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 20 грудня 2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання із розрахунку 70 % суддівської винагороди судді, встановленої довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (ідентифікаційний код 42098368, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 16) судовий збір у розмірі 1 233 (одна тисяча двісті тридцять три) грн 00 коп на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.