Справа № 420/4098/25
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4098/25
УХВАЛА

28 лютого 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні з березня 2019 ОСОБА_1 перерахунку пенсії згідно з Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок (індексацію) його пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 5377,90 грн. на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,17 з 01.03.2019 відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», у розмірі 1,11 з 01.03.2020 відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 251 від 01.04.2020 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», у розмірі 1,11 з 01.03.2021 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2019 року.

Ухвалою від 14.02.2025 року адміністративний позов залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову.

До суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої заначено, що про порушення прав позивача на належне пенсійне забезпечення позивачу стало відомо лише з листа відповідача від 02.10.2024 року. Водночас, строк його звернення до суду слід обчислювати саме з 02.10.2024 року, коли позивач отримав відповідне повідомлення відповідача, виходячи з принципу «належного врядування», за яким позивач як пенсіонер, який отримує пенсію, виходить з презумпції, що її розмір визначено відповідно до закону. Позивач не мав розумних причин раніше сумніватися у добросовісності дій працівників Пенсійного фонду, та постійно щомісячно звертатися до нього доки не отримав відповідне повідомлення. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 26.01.2021 року у справі № 520/11178/2020 та Велика Палата Верховного Суду в постановах від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 та від 19 березня 2019 року у справі №806/1952/18. Позивач вважає себе таким, що проживає в правовій державі, де суб`єкт владних повноважень, зокрема відповідач, повинен діяти в спосіб, передбачений Законом. Тому жодних сумнівів у розмірі сплачуваного йому пенсійного забезпечення позивач не мав. Відтак, вважає можливим просити суд поновити йому строк звернення до суду із цим позовом через поважні причини відсутність будь-якого своєчасного сповіщення від відповідача про здійснення перерахунку пенсії згідно із Законом, який обов`язковий до виконання.

Розглянувши позовну заяву, суддя дійшов висновку про необхідність продовження строку на усунення недоліків позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Щодо вимог, які стосуються періоду проведення індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, оцінюючи доводи позивача з урахуванням фактичних обставин цієї справи та неведеного вище правового регулювання спірних правовідносин, суд відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 13.01.2025 року у справі № 160/28752/23, яка набрала законної сили.

Водночас, у постанові від 13 січня 2025 року в справі № 160/28752/23,Верховний суд наголосив на тому, що право громадян, пенсія яким призначена у 2020 - 2023 роках, на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Згідно з положеннями частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, суд звертає увагу, що на момент розгляду даної справи, ним враховано саме останню позицію Верховного Суду, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 30.01.2019 року у справі №755/10947/17.

Позивач просить суд вважати поважними причини пропуску строку до суду з даним позовом, проте не наводить поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом та не надає доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії).

Таким чином, за практикою Європейського суду з прав людини, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Враховуючи недоведеність заявником існування об`єктивно непереборних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду з цими вимогами, суд визнає неповажними зазначені заявником в заяві причини пропуску строку звернення.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Згідно з частинами першою, третьою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших причин, відмінних від тих, які були вказані позивачем у заяві поданій 20.02.2025 року та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

У разі неотримання документів на виконання ухвали суду з урахуванням встановлених нормативів та відсутності повідомлень іншими засобами зв`язку, судом буде вирішене питання про повернення позову у вказані строки.

Враховуючи наведені норми процесуального закону, суд вважає, що строк, наданий позивачу для усунення виявлених недоліків його позовної заяви слід продовжити на 10 (десять) днів з дня отримання цієї ухвали.

Керуючись ст. 121, 160, 161, 169, 248 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху, продовживши строк на усунення недоліків позовної заяви.

Повідомити позивача про необхідність в десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Самойлюк