Справа № 580/2049/25
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

27 лютого 2025 року Справа № 580/2049/25

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2025 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду документів ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути документи ОСОБА_1 (заяву від 05.02.2025) про надання відстрочки та надати рішення за наслідком розгляду такої заяви;

Також просить - встановити ІНФОРМАЦІЯ_1 строк на виконання рішення суду 10 днів;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати звіт до Черкаського окружного адміністративного суду про виконання рішення суду у цій справі.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії шляхом заборонити ІНФОРМАЦІЯ_3 вчиняти будь-які мобілізаційні заходи щодо переміщення, направлення на ВЛК, призову ОСОБА_1 до навчального центру та/або військової частини з метою проходження військової служби в Збройних Силах України до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначив, що 05.02.2024 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про надання відстрочки на підставі ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 20.02.2025 позивач за викликом прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою уточнення даних. Стверджує, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомив позивача про необхідність проходження лікарської комісії та вручив повістку про необхідність з`явитися на 18 год 20.02.2025. При цьому, вказує позивач, відповідач на день звернення до суду з цим позовом заяву від 05.02.2025 про надання відстрочки не розглянув. Зазначає, що військовозобов`язані, які були призвані на військову службу під час мобілізації, в особливий період, набувають нового юридичного статусу - військовослужбовці. При цьому, надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації військовослужбовцям є неможливим. За своєю правовою природою мобілізація особи супроводжується, в тому числі, виданням відповідного наказу, який є актом індивідуальної дії, і по усталеній судовій практиці не підлягає оскарженню, оскільки є реалізованим. Тому, наголошує, що якщо його буде призвано на військову службу, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, у разі встановлення наявності у нього такого права, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на його користь.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, частиною другою статті 150 КАС України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для однозначного висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Також заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Згідно з частиною першою та другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, заборони відповідачу вчиняти певні дії. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Так, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Щодо надання оцінки доводу заявника щодо наявності підстав для забезпечення позову у зв`язку з існуванням загрози набуття заявником статусу військовослужбовця внаслідок його призову на військову службу під час мобілізації, що унеможливить реалізацію ним, як військовозобов`язаним, права на відстрочку, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі Порядок № 560), за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.

Отже, з метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язана особа повинна особисто подати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву (за визначеною формою) із документами, що підтверджують право на відстрочку.

З наявної в матеріалах справи заяви від 05.02.2025 позивача вбачається, що він звернувся до відповідача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Вказана заява зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 05.02.2025.

Згідно пункту 60 Порядку № 560 комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.

Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.

Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Як стверджує заявник, відповідач не прийняв відповідного рішення за результатом розгляду його заяви від 05.02.2025.

Отже за відсутності рішення за результатами розгляду заяви про надання відстрочки законодавчо заборонено здійснювати призов на військову службу під час мобілізації, що свідчить про передчасність висновку заявника про те, що він може бути мобілізованим.

У той же час у разі надання відстрочки заявник не буде підлягати мобілізації.

Також заявник не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 вчиняються активні мобілізаційні заходи по відношенню до нього.

Так, відповідач вручив позивачу повістку № 289 від 20.02.2025 про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 20.02.2025 о 18 год 00 хв для уточнення своїх персональних даних та проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Отже жодними доказами не підтверджуються доводи заявника про вірогідність набуття ОСОБА_1 статусу військовослужбовця у зв`язку з призовом на військову службу. Наведені позивачем у заяві доводи є лише його припущеннями й жодних належних та допустимих доказів у розумінні статей 73, 76 КАС України на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення в цій справі, а також, що відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду не надано.

На переконання суду, наведені позивачем у заяві мотиви необхідності вжиття заходів забезпечення позову у зв`язку з існуванням високого ризику призову ОСОБА_1 на військову службу у зв`язку з ймовірним визнанням його придатним до військової служби під час мобілізації за наслідками остаточного проходження військово-лікарської комісії свідчать виключно про існування суб`єктивного припущення у позивача про те, що відповідач буде вчиняти відповідні дії.

До того ж, умовою вчинення ІНФОРМАЦІЯ_5 такий дій, як зазначає позивач, є можливе визнання позивача придатним до військової служби за наслідками проходження ВЛК. При цьому, за наявності у позивача законних підстав на відстрочку Комісія прийме відповідне рішення за результатами розгляду заяви про надання відстрочки.

Матеріали справи не містять доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, адже перевірці дій відповідача, щодо оскарження яких ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду, не перешкоджає можливе, на його думку, набуття ним статусу військовослужбовця.

Як було зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати заявник, не є співмірними з позовними вимогами.

Так, заявник просить заборонити ІНФОРМАЦІЯ_6 вчиняти будь-які мобілізаційні заходи щодо переміщення, направлення на ВЛК, призову ОСОБА_1 до навчального центру та/або військової частини з метою проходження військової служби в Збройних Силах України до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Водночас предметом позову є бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо розгляду заяви ОСОБА_2 про надання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією від 05.02.2025.

Отже, заборона вчиняти будь-які мобілізаційні заходи щодо заявника жодним чином не є пов`язаною з предметом позову, а тому не впливає на неможливість виконання рішення суду, прийнятого у справі.

З огляду на викладені обставини станом на день постановлення цієї ухвали в суду відсутні підстави для висновку про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову, як і неможливість відновлення таких прав в майбутньому.

За таких підстав та враховуючи, що заявником не доведено існування обставин, вказаних у частині другій статті 150 КАС України, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150-152, 154, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі № 580/2049/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Алла РУДЕНКО