Справа № 383/234/25
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/234/25
Номер провадження 2-а/383/13/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі

головуючої судді Адаменко І.М.,

за участю секретаря судового засідання Зербул С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) справу № 383/234/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з вказаним адміністративним позовом до відповідача посилаючись на те, що постановою № 1/2268 від 10.02.2025 року у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 34000,00грн, оскільки він як міський голова Бобринецької міської ради в порушення ст.18 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року зі змінами, в частині щодо здійснення під час мобілізації в установленому порядку своєчасного оповіщення та забезпечення прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації, невиконав розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.01.2025 року №903, від 22.01.2025 року №172, від 16.01.2025 року №98, від 17.01.2025 року №125 щодо оповіщення військовозобов`язаних про їх явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вважає, що вказана постанова винесена з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню, оскільки не встановлено його вини. Вказує, що у протокоі про адміністративне правопорушення № 9/2111 від 06.02.2025 не зазначено коли саме було скоєно адміністративне правопорушення, а зазначається лише про «Невиконання розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_2 на виклик військовозобов`язаного, цй про порушення ним вимог ст. 18 Закону України «Про мобілізаційнупідготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. зі змінами в частині, щодо здійснення підчас мобілізації в установленому порядку своєчасного оповіщення та забезпеченняприбуття громадян, які залучаються до виконання обов`язків щодо мобілізації», але при цьому не конкретизовано які саме розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 ним небуло виконано, дату їх видачі та реєстраційні номери. У вказаному протоколі не зазначається хто саме не виконав розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 і не зазначено які саме дії призвели до невиконання розпоряджень. Також у самому протоколі зазначено, що він складений в м.Кропивницькому, хоча протокол щодо нього фактично складався у м. Бобринець. Таким чином вважає, що протокол про адміністративне правопорушення № 9/2111 від 06.02.2025 складений із грубим порушенням ст.256 КУпАП тому не може бути належним доказом у справі. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона містить інший. а ніж у протоколі зміс порушення. На цій підставі просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та скасувати оскаржувану постанову закривши провадження щодо нього у адміністративній справі.

До суду не надійшло заяв чи клопотань від відповідача, також не надійшло відзиву.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанові від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє воєнний стан.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 р. «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Положеннями частини 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тобто за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є порушення посадовими осами органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» інші закониУкраїни,а такожприйняті відповіднодо нихукази ПрезидентаУкраїни таінші нормативно-правовіакти щодозабезпечення обороноздатностідержави,виконання військовогообов`язку,проходження військовоїслужби,служби увійськовому резервіта статусувійськовослужбовців,а такожміжнародні договориУкраїни,згода наобов`язковістьяких наданаВерховною РадоюУкраїни (ст. 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що Приписом на виконання завдання від 06.02.2025 року начальника відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 відряджено до Бобринецької міської ради для перевірки виконання заходів по виконанню (відпрацюванню) розпорядження на виклик військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7 зворот).

З копії протоколу № 9/2111 від 06 лютого 2025 року про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП начальника відділення ВОБ ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , відносно громадянина ОСОБА_1 , від 06.02.2025 року слідує, що 06 лютого 2025 року о 12 год. 08 хв. Бобринецькаміська рада Кіровоградської області, Кропивницький район, м.Бобринець, вул. Незалежності, 80 не виконала розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 на виклик військовозобов`язаного, в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. зі змінами в частині, щодо здійснення під час мобілізації в установленому порядку своєчасного оповіщення та забезпечення прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язків щодо мобілізації (а.с.6 зворот - 7).

Зі змісту вказаного протоколу також вбачається, що позивачу роз`яснено ст.63 Конституції України його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год. 00 хв. 10.02.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет №22, про що позивач ОСОБА_1 поставив підпис. В протоколі №9/2111 містяться відомості про свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У вказаному протоколі мається запис про те. що від пояснень ОСОБА_1 відмовився згідно ст.63 Конституції України (а.с.7).

10 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_6 винесено постанову без номера по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1КУпАП та накладено адміністративне стягнення на останнього у виді штрафу в розмірі 34000,00грн, при цьому зазначено, що громадянином ОСОБА_1 - головою Бобринецької міської ради порушенні вимог ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовкута мобілізацію» від 21.10.1993 зі змінами, в частині щодо здійснення під часмобілізації в установленому порядку своєчасного оповіщення та забезпеченняприбуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації, а саме: невиконання розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.01.2025 №903, від 22.01.2025 №172, від 16.01.2025 №98, від 17.01.2025 №125 щодо оповіщення військовозобов`язаних про їх явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 брав участь під час розгляду 10 лютого 2025 року стосовно нього справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1КУпАП та отримав копію оскаржуваної постанови 10.02.2025 року, що вбачається зі змісту самої постанови, де у відповідній графі мається його підпис.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про мобілізаційнупідготовку тамобілізацію» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад планують, організовують і забезпечують мобілізаційну підготовку та мобілізацію на території відповідних населених пунктів;беруть участь у формуванні проектів основних показників мобілізаційного плану;розробляють мобілізаційні плани, довготермінові і річні програми мобілізаційної підготовки;забезпечують на території відповідних населених пунктів виконання мобілізаційних завдань (замовлень) підприємствами, установами і організаціями, які залучаються ними до виконання цих завдань (замовлень);здійснюють під час оголошення мобілізації заходи щодо переведення підприємств, установ і організацій, які знаходяться на території відповідних населених пунктів, на роботу в умовах особливого періоду;доводять розпорядження про виконання мобілізаційних завдань (замовлень) до підприємств, установ і організацій, які знаходяться на території відповідних населених пунктів і залучаються до виконання мобілізаційних завдань (замовлень), та укладають з ними договори (контракти);керують та здійснюють контроль за мобілізаційною підготовкою підприємств, установ і організацій, які залучаються ними до виконання мобілізаційних завдань (замовлень);здійснюють контроль за створенням, зберіганням та обслуговуванням мобілізаційного резерву матеріально-технічних і сировинних ресурсів на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у комунальній власності або залучаються ними до виконання мобілізаційних завдань (замовлень);у разі ліквідації (реорганізації) підприємств, установ і організацій, що перебувають у комунальній власності і яким встановлено мобілізаційні завдання (замовлення) або які залучаються до їх виконання, здійснюють заходи щодо передачі таких завдань (замовлень) іншим підприємствам, установам і організаціям, які знаходяться на території відповідних населених пунктів, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;організовують під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеномучастинами третьою - п`ятоюстатті 22 цього Закону, техніки на збірні пункти та у військові частини, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів;забезпечують на території відповідних населених пунктів ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надання звітності щодо бронювання військовозобов`язаних у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;забезпечують надання територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню та/або регіональним органам Служби безпеки України, відповідному підрозділу Служби зовнішньої розвідки України відомостей про реєстрацію, банкрутство (ліквідацію) підприємств, установ і організацій, що належать до сфери їх управління, згідно із законодавством;одержують від місцевих органів виконавчої влади необхідну інформацію про характер мобілізаційних завдань (замовлень), встановлених підприємствам, установам і організаціям, які знаходяться на території відповідних населених пунктів, з метою планування раціонального використання людських і матеріальних ресурсів під час мобілізації та у воєнний час;вирішують разом з місцевими органами виконавчої влади питання щодо виконання мобілізаційних завдань (замовлень) підприємствами, установами і організаціями, що перебувають у комунальній власності або залучаються ними до виконання цих завдань (замовлень), у разі втрати зв`язку із зазначеними підприємствами, установами і організаціями під час мобілізації та у воєнний час;забезпечують на території відповідних населених пунктів виконання законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 36 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі делеговані повноваження, зокрема, сприяння організації призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, строкову військову та альтернативну (невійськову) службу, а також їх мобілізації, підготовці молоді до служби в Збройних Силах України, організації навчальних (перевірочних) та спеціальних військових зборів; забезпечення доведення до підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення наказу військового комісара про оголошення мобілізації; організація та участь у здійсненні заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою, підготовкою і виконанням завдань територіальної оборони, на відповідній території.

Відповідно доч.4ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядуванняв Україні» сільський, селищний, міський голов забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законівУкраїни, виконання актів Президента України та відповідних органіввикона вчої влади; організовує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету.

Відповідно до ч.6 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядуванняв Україні» при здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» місцеві органи виконавчої влади: розробляють мобілізаційні плани, здійснюють заходищодо забезпеченнявиконання мобілізаційнихпланів,довготермінових ірічних программобілізаційної підготовки; доводять (встановлюють) мобілізаційні завдання (замовлення) до органів місцевого самоврядування, а в разі потреби також до місцевих органів виконавчої влади нижчого рівня з передачею їм необхідних фінансових ресурсів.

Отже, вказаними нормами передбачений обов`язок виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у разі отримання розпоряджень голів місцевих державних адміністрацій, прийнятих в межах їх компетенції, забезпечити їх виконання, зокрема, забезпечувати на території відповідних населених пунктів виконання мобілізаційних завдань (замовлень) підприємствами, установами і організаціями, які залучаються ними до виконання цих завдань (замовлень); організовувати під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеномучастинами третьою - п`ятоюстатті 22 цього Закону, техніки на збірні пункти та у військові частини, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За наведеними вище нормами законів вбачається, що ОСОБА_1 , який обіймає посаду голови Бобринецької міської ради Кропивницького району Кіровоградської області, може нести відповідальність за невиконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 та разі наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У той же час, таке притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе виключно у разі належного формулювання складу адміністративного правопорушення, що встановлений у діях особи та ставиться останньому у вину, а саме: його об`єктивної та суб`єктивної сторони, встановлення правосуб`єктності фізичної особи, чого суб`єктом, наділеним правом накладати адміністративне стягнення за ст. 210-1 КУпАП, дотримано не було.

Так, в порушення ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення від 06.02.2025 року №9/2111 не зазначено суті адміністративного порушення ОСОБА_1 , не конкретизовано, які саме вимоги ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» він порушив, не деталізовано обставин події, місце та час його вчинення, не зазначено, яке саме розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 на виклик військовозобов`язаного, та якого конкретно за прізвищем іменем та по батькові, не виконала Бобринецька міська рада чи її керівник.

Такі дефекти протоколу дають підставу суду для висновку, що він не відповідає вимогам закону, а тому не може бути врахований як належний доказ вини особи.

В той же час під час розгляду адміністративної справи на підставі вказаного протоколу від 10 лютого 2025 року та ухвалення оскаржуваної постанови відповідачем не усунено недоліки протоколу та не з`ясовано вказаних обставин у належний законний спосіб, та у порушення ст.280 КУпАП не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення саме цією особою, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, і хоча конкретизовано, які саме розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.01.2025 року №903, від 22.01.2025 року №172, від 16.01.2025 року №98, від 17.01.2025 року №125 не виконав ОСОБА_1 , проте не зазначено жодного доказу на підтвердження цих обставин, не вказано ПІБ осіб військовозобов`язаних щодо яких моло би бути здійснене оповіщення про їх явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не конкретизоване саме порушення ст.18 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Та як вбачається зі змісту фабули протоколу про адміністративне правопорушення, що був складений відносно позивача та змісту фабули оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, вони є різними за змістом.

Крім того, слід зазначити, що диспозиція статті 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» складається із 17 абзаців, кожен з яких передбачає окремий самостійний елемент правової норми, в якій зазначаються права та/або обов`язки суб`єктів, але ні в протоколі №9/2111 про адміністравтрне правопорушення від 06.02.2025 року, ні в постанові №1/2268 за справою про адміністравтине правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 10.02.2025 року не зазначається та не конкретизується, який саме абзац ст.18 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» порушено позивачем, тобто у порушення ст.256, ст. 283 КУпАП не зазначено нормативно-правовий акт, який порушено позивачем.

Також з пояснень позивача вбачається, що на виконання Конституції України, ЗУ «Про оборону України» «Про військовий об`явок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою уточнення облікових даних та проходження медичного огляду Бобринцькій міській раді було направлено розпорядження №903 від 31.01.2025 року, № 172 від 22.01.2025 року, № 98 від 16.01.2025 року, №125 від 17.01.2025 року, №2545 від 18.07.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 для здійснення оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку, які проживають на території Бобринецької міської ради на 03.02.2025 рік на 09.00 год до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

На виконання розпорядження №903 від 31.01.2025 року, Бобринецькою міською радою від 03 лютого 2025 року за № 04-11/131/01 надано відповідь начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка ними отримана 03.02.2025 року про результати виконання розпорядження, з якого вбачається, що відповідно Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487 вбачається, що у Бобринецької міської ради відстутні повноваження ведення персонально-первинного військового обліку, крім того до розпорядження не було додано повістки на на всіх осіб, які зазначені в розпорядженні, що не уможливлює їх вручення (а.с.10).

На виконання розпорядження № 172 від 22.01.2025 року Бобринецькою міською радою від 23.01.2025 року за № 04-11/95/01 надано відповідь начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка ними отримана 23.01.2025 року про результати виконання розпорядження, де відповідно Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487 у Бобринецької міської ради відстутні повноваження ведення персонально-первинного військового обліку, крім того до розпорядження не було додано повістки на на всіх осіб, які зазначені в розпорядженні, що не уможливлює їх вручення (а.с.10).

На виконання розпорядження № 98 від 16.01.2025 року, Бобринецькою міською радою від 21.01.2025 року за № 04-11/82/01 надано відповідь начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка ними отримана 21.01.2025 року, про результати виконання розпорядження, з якого вбачається, що в результаті виконання вкагзаних розпоряджень старостою Коржівського старостинського округу ОСОБА_8 , спільно з представником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 та головним спеціалістом сектору мобілізаційної та оборонної роботи НС та ЦЗ населення ОСОБА_10 , в ході проведення оповіщення призовників, військовозобов`язаних встановлено, що ОСОБА_11 на даний час оформляє відстрочку у зв`язку із зникненням безвісті його батька, який є військовослужбовцем ЗСУ. Встановити місце перебування інших призовників, військовозобов`язаних визначених не представилось можливим, на час оповіщення за місцем проживання були відсутніми (а.с.14).

На розпорядження №125 від 17.01.2025 року, Бобринецькою міською радою також надана відповідь за №04-11/78/01 від 20.01.2025 року щодо оповіщення та здійснення заходів (а.с.14 зворот - 16).

На розпорядження №2545 від 18.07.2024 року, Бобринецькою міської радою надана відповідь від 26.07.2024 року за №04-11/1130/01, згідно якої у результаті виконання розпорядження було оповіщено двох осіб, встановити місце перебування інших призовників, військовозобов`язаних визначених не представилось можливим, на час оповіщення за місцем проживання були відсутніми (а.с.16 зворот 17 зворот), даний факт також підтверджується розпорядженням №2015 від 07.06.2024 року та результатами виконання розпорядження від 13.06.2024 року за №04-11/892/02 (а.с.18-19 зворот).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що міським головою Бобринецької міської ради Кравченко Л.Г. було винесено розпорядження від 05.01.2024 року за №02,від 15.02.2024 року за №19, від 26.02.2024 року за №26, від 26.02.2024 року за №27, від 27.02.2024 року за №30, від 28.02.2024 року за №31, від 29.02.2024 року за №32, від 01.03.2024 року за №33, від 04.03.2024 року за №36, від 25.03.2024 року за №45, від 23.04.2024 року за №52, від 07.05.2024 року за №60, від 27.05.2024 року за №74, від 03.07.2024 року за №90, від 07.06.2024 року за №80, від 22.07.2024 року за №98 та від 16.01.2025 року за №06 про оповіщення військовозобов`язаних, також затверджено склад пункту збору Бобринецької міської ради та склад робочої групи для здійснення оповіщення військовозобов`язаних територіальної громади про їх прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19-26).

Таким чином, міським головою Бобринецької міської ради ОСОБА_1 на виконання вимог постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження порядку, організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та ст.18 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» організовано під час мобілізації оповіщення військовозобов`язаних, які зареєстровані та проживають на території громади на виконання відповідних розпоряджень відповідача та про результати цієї роботи його повідомлено.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач не надав суду жодних належних та допустимих, достатніх та достовірних доказів вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тобто не довів законність постанови про накладання адміністративного стягнення, а отже факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року в справі № 216/5226/16-а.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не була дотримана процедура притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, внаслідок чого останній був позбавлений прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, знати, у чому він обвинувачується (які конкретні дії/бездіяльність ставляться особі у вину) та належним чином захищатися від висунутого проти нього обвинувачення, що є істотним порушенням закону та прав останнього.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що оскаржувана постанова не може вважатися законною, та у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частинами 1-3 статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У даній справі відповідачем не було виконано обов`язок доказування, передбачений вищевказаними положеннями процесуального законодавства, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо протиправності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та наявності достатніх і необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП суду не надані, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу інкримінованого правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь позивача судові витрати в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 250, 271, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_6 № 1/2268 від 10.02.2025 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП України скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1КУпАП закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 рахунок бюджетних асигнувань 605,60 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_1 виданий БобринецькимРВ УМВС України в Кіровоградській області від 15лютого 2011 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 28.02.2024 року.

Суддя І.М. Адаменко