Справа № 300/7407/24
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" лютого 2025 р. справа № 300/7407/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі
судді Могили А.Б.,
секретаря судового засідання Микитчук Р.Р.,
представника позивача Кропивницької У.М.,
представника відповідача Булки Т.В.,
представників третьої особи Чайківської М.Я., Ямнюка І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кропивницька Уляна Миколаївна, до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кропивницька Уляна Миколаївна, звернувся в суд із позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.04.2024 за №009211/0706 про застосування штрафних санкцій у сумі 375405 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.02.2024 працівники ГУ ДПС у Тернопільській області провели фактичну перевірку в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 . Фактична перевірка призначена за відсутності законних на те підстав, визначених нормою пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України. За результатами фактичної перевірки встановлено порушення пунктів 44.1, 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85 ПК України, пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". По суті порушень, які стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення представник позивача зазначила, що контролюючому органу були надані первинні документи, зокрема договір комісії від 30.01.2024 № ВА-30-01-24-СІ, акт приймання-передачі товарів від 01.02.2024 до договору комісії, форма обліку товарних запасів. Отже, товарно-матеріальні цінності, які знаходилися у магазині, відображені в указаних вище документах, відтак, висновок податкового органу про ненадання первинних документів, які підтверджують походження товару, не відповідає дійсності. Щодо фіскалізації розрахункової операції на суму 849 грн., то продаж товару на вказану суму був фіскалізований у момент самого продажу, відповідний розрахунковий документ додруковано та видано покупцю, який, у свою чергу, товар не повернув, будь-яких зауважень до продавця не висловлював. Окрім цього, ГУ ДПС у Тернопільській області було проведено контрольну розрахункову операцію із придбання мобільного телефону iPhone XS 64 gold used по ціні 9 932 грн і патріотичний чохол для iPhone XS по ціні 199 грн., на загальну суму 10 131 грн, що підтверджується відповідним чеком і відображено у формі ведення обліку товарних запасів. Фіскальний чек, у зв`язку зі здійсненням контрольної закупки, та фіскальний чек про повернення товарів, були надані представникам ГУ ДПС у Тернопільській області в приміщенні магазину 05.02.2024. Тобто відсутній склад правопорушення. Як наслідок, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Згідно з ухвалою суду від 15.10.2024 представнику позивача, а згідно з ухвалою суду від 30.10.2024 представнику третьої особи, надано можливість брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву. Позовні вимоги не визнав. Свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26.03.2024 у справі № 420/9909/23, призначаючи перевірку достатньо покликатися на відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України не розкриваючи змісту, яким охоплюється предмет перевірки. При цьому мало місце звернення від 02.02.2024 BeijingRoborockTehjologyCo., Ltd в особі Аліни Коваленко щодо можливих порушень мережею магазинів " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". При проведенні фактичної перевірки магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що належить ФОП ОСОБА_1 , контролюючим органом встановлено наступні порушення: не проведення розрахункової операції через ПРРО з фіскальним режимом роботи; не надання посадовим особам, що здійснювали перевірку всіх необхідних документів; здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання. Як свідчать матеріали перевірки, 05.02.2024 о 13 год. 00 хв. працівниками ГУ ДПС у Тернопільській області на підставі ст. 20 ПК України проведено контрольну розрахункову операцію, а саме: придбано телефон iPhone XS 64 goldused по ціні 9 932 грн і чохол для iPhone XS по ціні 199 на загальну суму 10 131 грн., які продавцем реалізовано без застосування програмного реєстратора розрахункових операцій, на момент розрахунку та видачі решти разом з товаром, розрахунковий документ (фіскальний чек) не роздруковано та не видано. Проте, після пред`явлення продавцю копії наказу на проведення фактичної перевірки, направлень на проведення перевірки та службових посвідчень, посадовим особами ГУ ДПС у Тернопільській області о 13 год. 44 хв. надано розрахунковий документ (фіскальний чек) на вищевказаний реалізований товар. Зважаючи на викладене, до позивача застосовується штрафна санкція у розмірі 100% вартості проданих з порушеннями товарів. Що стосується порушення поряду ведення обліку товарних запасів, то ФОП ОСОБА_1 провадить діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а відповідно зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу. В ході проведення перевірки встановлено порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме на момент здійснення перевірки не пред`явлено підтверджуючі документи на товари, що перебували в реалізації у торговій точці на загальну суму 364 425 грн. До ФОП ОСОБА_1 звернено вимогу про надання документів, що стосуються фінансово-господарської діяльності, зокрема форми ведення обліку товарних запасів та накладних на товар, що знаходиться в реалізації. Така вимога одержана ОСОБА_2 про що свідчить вчинений на документі підпис останнього. Однак, позивачем на дату завершення фактичної перевірки первинні документи на вище вказані товари не надано. Просив у задоволенні позову відмовити (т.1, а.с.95-106).
Третя особа подала пояснення, у яких позовні вимоги заперечила з аналогічних підстав, викладених у відзиві відповідачем (т.1, а.с.158-163).
Ухвалою суду від 03.12.2024 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи розпочато по суті 15.01.2025.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просила позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Просив в задоволенні позову відмовити.
Представники третьої особи позовні вимоги не визнали з підстав викладених у запереченні.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представників відповідача та третьої особи, дослідивши письмові та електронні докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 23.09.2022 зареєстрований фізичною особою-підприємцем та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області (т.1, а.с.48).
З метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, керуючись підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10, статтею 10-1, статтею 20, пунктом 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2 (порушення порядку проведення розрахунків), 80.2.7, пункту 80.2 статті 80 податкового кодексу України, Головним управлінням ДПС у Тернопільській області видано наказ №238-п від 05.02.2024 "Про проведення фактичної перевірки", яким призначено проведення фактичної перевірки магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 (т.1, а.с.134).
На підставі наказу №238-п від 05.02.2024 та направлень на перевірку від 05.02.2024 року №391 та №392, працівники Головного управління ДПС у Тернопільській області 05.02.2024 прибули для проведення фактичної перевірки магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою АДРЕСА_1 , суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 (т.1, а.с.135).
- не забезпечено ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації в загальній сумі 364425 грн. (п. 12 ст. ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995 із змінами та доповненнями);
- не надано в повному обсязі документів, що відносяться до перевірки (п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI) (т.1, а.с.136-142).
Продавець ОСОБА_2 від отримання акта перевірки та від писання матеріалів перевірки відмовився, про що складено відповідні акти 07.02.2024 (т.1, а.с.142-143).
Не погодившись із висновками акту перевірки, представником позивача подано заперечення від 09.05.2024 (т.1, а.с.73-76).
Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, серед іншого, стверджує про відсутність підстав для проведення фактичної перевірки, відповідно не зазначення таких в наказі про призначення перевірки.
Як видно з наказу від 05.02.2024 №238-п підставою для проведення фактичної перевірки відносно позивача, податковим органом зазначено пп. 80.2.2 та 80.2.7 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.
В свою чергу згідно з підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України підставою для проведення фактичної перевірки слугує наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; 80.2.7 - наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної -плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Тобто, вжите в цьому випадку словосполучення «можливі порушення» яке змістовно має розкриватися в отриманій інформації щодо платника податку, якраз і є тим підґрунтям, що вказує на необхідність з`ясування наявності чи відсутності тих ймовірних (можливих) порушень, щодо яких є підозра, у спосіб призначення та проведення фактичної перевірки.
Отже, наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки.
Застосовними в цій справі є висновки викладені в постанові від 26.03.2024 у справі № 420/9909/23в яких Верховний Суд зазначив, що у випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.
Фактична перевірка господарської одиниці позивача проведена двома особами контролюючого органу у присутності продавця магазину ОСОБА_2 з врученням такому до її проведення наказу, направлень на перевірку та пред`явленням службових посвідчень, про що свідчать відповідний підпис згаданого продавця (т.1, а.с.135).
Тобто, перед початком перевірки посадовими особами Головного управління ДПС у Тернопільській області пред`явлені документи, визначені п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України. Посадові особи контролюючого органу були допущені до проведення перевірки.
Враховуючи зазначене суд вважає, що порушень положень законодавства в частині наявності підстав та процедури проведення перевірок, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки, контролюючим органом не допущено. Тому суд відхиляє аргументи позивача щодо протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з таких підстав.
По суті виявлених в ході перевірки порушень магазину "Ябко", суд зазначає наступне.
Під час перевірки ГУ ДПС у Тернопільській області було проведено контрольну розрахункову операцію із придбання мобільного телефону iPhone XS 64 goldused по ціні 9 932 грн. і патріотичний чохол для iPhone XS по ціні 199 грн., на загальну суму 10 131 грн.
Як вказує відповідач, дану операцію було здійснено о 13 год. 05.02.2024, однак не було проведено через РРО та відразу після покупки відповідний розрахунковий документ також не видано. Фіскальний чек на придбаний товар видано лише о 13:44 год., після пред`явлення наказу на перевірку. Надалі товар було повернуто (о 15:12 год.), про що свідчить фіскальний чек від 05.02.2024 (т.1, а.с.50-51).
Окрім цього, як зазначає представник третьої особи - ГУ ДПС у Тернопільській області, працівниками контролюючого органу проведено контрольну розрахункову операцію із придбання чохла Spigen Ultra Hybrid для iPhone Xs Max за ціною 849 грн., за результатами якої дана операція також не проведена через РРО, відповідний розрахунковий документ відразу після покупки не видано, а видано лише о 13:31 год., після пред`явлення наказу на проведення перевірки.
В свою чергу, представник позивача вважає, що операцію на суму 849 грн. не слід вважати контрольно-розрахунковою, оскільки контролюючим органом не здійснено повернення товару, як того вимагає податкове законодавство, отже дану покупку слід вважати приватною. Окрім цього, оскільки продавцем видано відповідні розрахункові документи, такі додатково були надіслані контролюючому органу, відповідно відсутній факт правопорушення.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР (також далі - Закон №265/95-ВР). Дія цього закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
З наведеного слідує, що суб`єкти господарювання зобов`язані в обов`язковому порядку проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.
Відповідальність за порушення вимог Закону №265/95-ВР унормована приписами розділу V цього Закону, зокрема фінансова санкція за вказане порушення передбачена статтею 17 Закону №265/95-ВР.
Матеріалами справи підтверджено, що при проведенні контрольної розрахункової операції позивачем продано мобільний телефон iPhone XS 64 goldused по ціні 9 932 грн і патріотичний чохол для iPhone XS по ціні 199 грн., на загальну суму 10 131 грн. При цьому, продавцем розрахункову операцію через РРО не праведно, при отриманні товару розрахунковий документ не видано.
Як зазначили представники відповідача та третьої особи, проведення розрахункової операції через РРО та видача розрахункового документу відбулася вже після пред`явлення наказу на проведення перевірки, тобто о 13:44 год.
Як встановлено під час розгляду справи, в приміщенні магазину "Apple", що належить позивачу, проводиться відео фіксація. Позивачем надано відеозапис із цієї господарської одиниці за 05.02.2024 та 06.02.2024, котрий стосується фактичної перевірки в частині надання витребуваних контролюючим органом документів щодо ведення обліку товарних запасів. Проте на цих двох відеозаписах факт контрольно розрахункової операції відсутній. Тобто, в цій частині позивачем не надано доказів на підтвердження своєї позиції щодо належного проведення розрахункової операції та видачі разом із товаром відповідного розрахункового документа.
Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг) або неповну суму розрахунку при організації та проведенні азартних ігор; непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання за рішенням контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
При цьому суд наголошує, що всі сумніви, які можливо були у позивача, повинні були бути спростовані саме позивачем, якщо він заперечував проти цього, шляхом надання відеофіксації початку проведення фактичної перевірки.
Водночас позивач під час судового розгляду справи не надав жодного належного та допустимого доказу, яким могли бути спростовані висновки податкового органу про те, що перевірка розпочалася не в 13год., а пізніше та розрахункові документи продавцем були видані разом із придбаним товаром, а не після пред`явлення наказу на проведення перевірки.
Однак суд не погоджується із позицією контролюючого органу, з огляду на таке.
Відповідно до п.20.1.11 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.
Отже, контролюючий орган наділений повноваженнями проводити контрольні розрахункові операції перед початком фактичної перевірки. Проте, порядок проведення контрольної розрахункової операції має свої особливості та має відбуватися у порядку та у спосіб, визначені законодавством. Ініціюючи та проводячи контрольну розрахункову операцію певна посадова особа ДПС діє від імені держави в особі державного органу, що у свою чергу зумовлює використання для проведення такої операції державних коштів. Також, дана норма пов`язує обов`язком службову особу ДПС здійснити повернення товару.
Як зазначено у акті фактичної перевірки, ГУ ДПС у Тернопільській області 05.02.2024 проведена контрольна розрахункова операція-придбання чохла Spigen Ultra Hybrid для іPhone XS Max за ціною 849 грн. Проте товар, отриманий службовими особами контролюючого органу під час проведення контрольної розрахункової операції не повернуто платнику податків. Відповідного розрахункового документу про повернення товару, а також повернення та отримання грошових коштів не надано.
На переконання суду, відсутність в матеріалах справи зазначених вище доказів та використання для таких цілей державних коштів є неналежним способом проведення контролюючого заходу та унеможливлює визнати реалізацію позивачем чохла Spigen Ultra Hybrid для іPhone XS Max за ціною 849 грн., саме як контрольну розрахункову операцію.
Отже, у контролюючого органу відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій, що передбачені пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР, за правопорушення у вигляді не застосування РРО при проведенні розрахункових операцій на суму 849 грн.
Таким чином в цій частині податкове повідомлення-рішення №009211/0706 від 12.04.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.
Стосовно висновків перевірки в частині порушення позивачем порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, вартість яких становить 364425 грн., суд зазначає таке.
Як визначено в акті фактичної перевірки позивачем допущено порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, вартість яких становить 364425 грн. Електронну чи паперову форму обліку, первинні документи (їх копії), які підтверджують походження та облік товарів, що на момент перевірки знаходяться на місці продажу (господарському об`єкті) до перевірки не надано, чим порушено пункт 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР.
Пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України визначено, що фізичні особи-підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет. Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
В силу імперативних приписів абзацу другого пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Таким чином, в розумінні абзацу другого пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР платник податків зобов`язаний подавати до фактичної перевірки не тільки документи про "походження" товару, але й документи які окремо засвідчують обставину "облік" товарів.
Наказом Міністерства фінансів України від 13.05.2021 за №261 затверджено Типову форму, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами-підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок її ведення (далі Наказ №261).
Відповідно до п. 1 Наказу №261 фізичні особи-підприємці та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі самозайняті особи), зобов`язані вести облік доходів і витрат. На підставі первинних документів за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід/понесено витрати, здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.
Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу на виконання приписів пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР зобов`язані, поряд з іншим, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496 затверджено "Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку" (далі Порядок №496).
Так, згідно з пунктом 2 Розділу І Порядку № 496 визначено, що документами, які підтверджують облік та походження товарів є Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи.
Облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку (пункт 1 Розділу ІІ Порядку № 496).
При цьому, пунктом 11 Розділу ІІ Порядку № 496 передбачено, що Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби). Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП. Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.
Отже, фінансова відповідальність застосовується у разі не ведення такого обліку та/або не надання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік таких товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) (ст. 20 Закону № 265/95-ВР).
У контексті дослідження цього питання у даній справі суд встановив, що на початок проведення фактичної перевірки позивач надав контролюючому органу наступні документи, які підтверджують облік та походження товарів за місцем їх реалізації:
- договір комісії № ВА-30-01-24-СІ від 30.01.2024, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , як комітентом та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 як комісіонером (а.с.63-64);
- акт приймання-передачі товарів від 01.02.2024 до договору комісії № ВА-30-01-24-СІ від 30.01.2024 складений про те, що комітент відповідно до договору комісії № ВА-30-01-24-СІ від 30.01.2024 передав комісіонеру на комісію товари, що зазначені в акті (всього 730 одиниці товару на суму 3141817,60 грн (а.с.65-71);
- Форму ведення обліку товарних запасів ФОП ОСОБА_1 за лютий 2024 року (а.с.72).
В акті перевірки міститься запис про ненадання позивачем у повному обсязі документів, що належать та пов`язані з предметом перевірки, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться на місці продажу на господарському об`єктів.
В судовому засіданні представник третьої особи вказав, що документи з приводу обліку товарних запасів під час перевірки, а також на наступний день підприємцем надавалися, однак такі не в повній мірі підтверджують походження та облік саме всіх товарів, що знаходилися в магазині на реалізації.
В свою чергу представник позивача зазначила, що позивачем під час перевірки, а це 05.02.2024 та 06.02.2024, надано контролюючому органу первинні документи, що стосуються походження та обліку товарних запасів. Окрім цього, такі документи були надіслані поштовим зв`язком, проте до уваги податковим органом взяті не були.
На вимогу суду позивач надавав інформацію та підтвердив, що наведені у відомості до акта фактичної перевірки товари відображені в акті приймання-передачі товарів від 01.02.2024 до договору комісії під такими порядковими номерами:
Таким чином, товари що перебували на реалізації в торговій точці, що належить позивачу, належно обліковані.
Водночас контролюючий орган, попри надані документи, вказав, що позивачем не надано первинних документів щодо отримання (надходження) товару у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою вул.Руська, 19, м.Тернопіль, зробивши на підставі цього висновок про порушення позивачем встановленого порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які необліковані у встановленому порядку та за встановленою формою.
Суд критично оцінює такий висновок контролюючого органу, оскільки за змістом приписів Порядку № 496 документами, які підтверджують облік та походження товарів, є Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку, та первинні документи.
Своєю чергою, первинними документами згідно з Порядком № 496 є опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта/номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.
У розглядуваній ситуації позивач, як вже зазначено судом вище, надав контролюючому органу договір комісії № ВА-30-01-24-СІ від 30.01.2024, акт приймання-передачі товарів від 01.02.2024 до договору комісії № ВА-30-01-24-СІ від 30.01.2024 та Форму ведення обліку товарних запасів ФОП ОСОБА_1 за лютий 2024 року.
Жодних зауважень щодо змісту, форми тощо цих документів контролюючий орган в акті перевірки не зазначив. Також будь-яких застережень стосовно правильності заповнення позивачем Форми ведення обліку товарних запасів в акті перевірки податковий орган не навів.
Водночас суд встановив, що договір комісії № № ВА-30-01-24-СІ від 30.01.2024 та акт приймання-передачі товарів від 01.02.2024 до нього містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (постачальник (комітент) фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , отримувач (комісіонер) фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , дату проведення операції 30.01.2024 (передання товарів, зазначених в акті, на комісію), найменування, кількість та вартість товару (730 одиниці товарів загальною вартістю 3141817 грн (найменування, кількість та вартість кожної окремої одиниці товару чітко зазначені в акті)).
Тобто, вказані документи повною мірою ідентифікують постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару та мають всі ознаки первинних, які передбачені Порядком № 496.
Разом з тим, запит контролюючого органу містив наступний перелік документів, котрий на вимогу контролюючого органу повинен був наданий підприємець:
-трудові договори з найманими працівниками;
-прихідні документи на товар, який знаходиться в магазині;
-рух коштів по рахунку підприємця з банку.
Тобто, даний запит не містить вимоги щодо надання Форми ведення обліку товарних запасів, що в свою чергу також підтверджує, що така була надана під час проведення перевірки.
З урахуванням наведеного суд вважає, що надані позивачем контролюючому органу під час фактичної перевірки документи є, у розумінні приписів Порядку № 496, належними документами, які підтверджують облік та походження товарів за місцем їх реалізації.
Своєю чергою, податковий орган, ігноруючи надані позивачем документи та стверджуючи про неподання ним первинних документів щодо отримання (надходження) товару не вказав у акті перевірки, які ж саме конкретні первинні документи позивачу належало надати.
Також не зазначив контролюючий орган в акті перевірки жодних причин неврахування наданих позивачем документів як первинних.
У спірній ситуації такі документи, як встановив суд вище, були надані позивачем податковому орану, проте безпідставно ним проігноровані.
Разом з тим, як свідчать матеріалами справи запит про надання документів від 05.02.2024 продавцю ОСОБА_2 вручено 05.02.2024. Термін надання документів до 12 год. 06.02.2024 (а.с.151).
Пунктом 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України визначено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
Як встановив суд, письмовий запит про надання документів в ході проведення фактичної перевірки було отримано продавцем під особистий підпис, а не позивачем (або його представником), як це передбачено п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України.
Суд приходить до переконання, що посадові особи контролюючого органу не вручили належним чином запити на отримання документів.
Окрім цього, суд погоджується із аргументами представника позивача, що розглядуваному випадку контролюючим органом не дотримано пункту 85.4 ст.85 Податкового кодексу, зокрема, що стосується подання відповідного запиту на отримання копій документів не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки, оскільки такий наданий був в день перевірки, а вимога щодо надання документів обмежена в часі - менше однієї доби.
Беручи до уваги викладене у сукупності, суд вважає, що висновок контролюючого органу про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону № 265/95 повністю спростовується наявними у матеріалах справи та дослідженими судом доказами, є безпідставним та необґрунтованим, з огляду на що правові підстави для притягнення позивача до фінансової відповідальності на підставі статті 20 Закону № 265/95 відсутні.
За цих обставин податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 12.04.2024 №009211/0706 у частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 364425 грн. не відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, які встановлені частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому його належить визнати протиправним та скасувати.
Оцінивши надані сторонами у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів сторін, суд вважає, що позивач довів обґрунтованість позовних вимог в частині протиправності податкового повідомлення-рішення №009211/0706 від 12.04.2024 про застосування штрафу в розмірі 365274 грн. У свою чергу відповідач належними, допустимими та достовірними доказами довів, що в іншій частині спірне податкове повідомлення-рішення винесено на підставі норм діючого законодавства.
За таких обставин суд прийшов до висновку, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
Позивачем при зверненні із даним позовом сплачено 3003,24 грн. Загальна сума майнових вимог позивача при поданні позову склала 375405 грн., розмір задоволених позовних вимог 365274 грн. Отже, відсоток задоволених вимог майнового характеру склав 97,3% (365274*100:375405).
В силу частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача необхідно стягнути судові витрати (судовий збір) у сумі 2922,15 грн. (3003,24*97,3:100) (пропорційно задоволеним вимогам) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 12.04.2024 за №009211/0706 у частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 365274 (триста шістдесят п`ять тисяч двісті сімдесят чотири) грн.
В задоволенні решти позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Рішення складене в повному обсязі 28 лютого 2025 р.