Справа № 932/11155/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 932/11155/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2024 року (суддя Куцевол В.В.) у справі №932/11155/23 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Журби Дар`ї Сергіївни, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, КП «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Журби Д.С., які виразилися у безпідставному складанні постанови 1ДІ№00462467 від 22.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.3 ст.122 КУпАП, а також у безпідставному складанні 04.12.2023 акту огляду та подальшого тимчасового затримання, доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик;

- скасувати постанову інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Журби Д.С. серія 1ДІ №00462467 від 22.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.3 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП;

- стягнути з КП «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань витрати за евакуацію транспортного засобу у розмірі 2 110,00 грн. та зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику у розмірі 144,00 грн.;

- стягнути з КП «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань витрати, здійснені у зв`язку з викликом служби таксі до місця тимчасової евакуації транспортних засобів в сумі 84,00 грн., а також моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на необґрунтованість та неправомірність оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, оскільки винесене відповідачем за відсутності події та складу правопорушення, без наявності доказів вчинення такого. Наслідком протиправності

вказаної постанови є і протиправність подальших дій відповідачів, які полягають у тимчасовому затриманні та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про правомірність та обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Також суд зазначив те, що оскільки розміщення транспортного засобу позивача створювало загрозу безпеці руху, то транспортний засіб правомірно був тимчасово затриманий та доставлений на спеціальний майданчик.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач наводить свою позицію суть якої полягає в тому, що відповідачем не було надано, а судом не встановлено доказів, які б безперечно свідчили про порушень правил зупинки, що стало підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Позивач також наголошує на відсутності підстав для примусової евакуації транспортного засобу.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі просять рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 22.12.2023 головним спеціалістом інспектором з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Журба Д.С., було внесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії 1ДІ №00462467 до повідомлення серія ІД №01303386, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення діяння передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, що полягало у порушенні, 04.12.2023, вимог підпункту и) пункту 15.9 розділу 15 ПДР, в частині заборони зупинки транспортного засобу ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій. Інкриміноване діяння мало місце 04.12.2023 о 10.54 год., в районі буд.№25 по вул.Старокозацькій в м.Дніпро. Транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN GOLF» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно за актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №6318, 04.12.2023, було тимчасово затримано транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» державний номерний знак НОМЕР_1 шляхом його доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР, вул.М.Руденка, 79.

Не погодившись з рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності, а також з діями щодо тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із пп. «и» п.15.9 ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Порушення правил зупинки створює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 та ч.3 ст.122 КУпАП.

При цьому, кваліфікуючою ознакою правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.122 КУпАП, є те, що порушення правил зупинки створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами Інспекції про те, що надані докази (фотозйомка) підтверджують порушення позивачем пп. «и» п.15.9 ПДР України, оскільки з таких фотоматеріалів можливо ідентифікувати транспортний засіб, можливо встановити місце розташування транспортного засобу по відношенню до прилеглої території, а також можливо встановити те, що зупинка транспортного засобу здійснено на відстані менше 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території. Не дотримання встановленої відстані підтверджується зробленими інспектором Інспекції заміри за допомогою рулетки геодизичної, що також підтверджується фотоматеріалами.

Отже, надані відповідачем докази, які у розумінні ст.251 КУпАП, є допустимими, підтверджують факт порушення позивачем вимог пп. «и» п.15.9 ПДР України.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією відповідача, що порушення позивачем правил зупинки створює загрозу безпеці руху, оскільки таке розташування автомобіля безперечно обмежує оглядовість для водіїв, які будуть виїзжати з прилеглої території на проїзну частину, тобто порушення позивачем правил зупинки призводить до загрози безпеки руху іншим водіям.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що відповідачем правомірно та обгрунтовано притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.265-4 КУпАП, тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу.

Для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Отже, за встановлених обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції як щодо правомірності та обгрунтованості підстав притягнення позивача до адміністративної відповідальності так і щодо тимчасового затримання та доставлення на спеціальний майданчик транспортного засобу позивача.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2024 року у справі №932/11155/23 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може убти оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 27.02.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк