Справа № 400/11342/24
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 р. № 400/11342/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,

провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі по тексту Відповідач) (з урахуванням збільшених позовних вимог) з вимогами про:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1411-UА0091496 від 06.07.2023 р., за період 2021 рік, у сумі 17574,00 грн., прийняту Головним управлінням ДПС у Миколаївській області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1411-UА0091496 від 31.05.2024 р., за період 2023 рік, у сумі 19 624,30 грн., прийняту Головним управлінням ДПС у Миколаївській області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1411-UА0091496 від 18.12.2024 р., за період 2022 рік, у сумі 3173,08 грн., прийняту Головним управлінням ДПС у Миколаївській області;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 14.11.2024 р. № 0-1429, прийняту Головним управлінням ДПС у Миколаївській області.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що, є власником зерносховища розташованого в м. Баштанка, вул. Заводська, 2-а. Також, він є сільськогосподарським виробником, відповідно до Закону України «Про сільськогосподарський перепис». Нарахування податковим органом спірними податковими повідомленнями-рішеннями Позивачу до сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, є незаконним, оскільки належна Позивачеві на праві власності нежитлова будівля зерносховище, не є об`єктом оподаткування згідно п.п. «ж» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, так як використовується позивачем безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським товаровиробником.

20.12.2024 р. Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію аргументував тим, що для застосування пільги передбаченої п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, необхідна наявність двох умов, - перша власник об`єкта нерухомості є сільськогосподарським товаровиробником, а друга об`єкт нерухомості призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. За інформацією баз даних, що знаходяться у користуванні Головного управління ДПС у Миколаївській області, як суб`єкт господарювання, (фізична особа - підприємець) з видами діяльності сільськогосподарського товаровиробника, ОСОБА_1 на обліку в податкових органах не перебуває. Податкова декларація про майновий стан та доходи з визначенням сум доходу отриманого від здійснення сільськогосподарської діяльності за 2021 рік не подавалась. Відповідно підтвердження, що ОСОБА_1 є сільськогосподарським товаровиробником відсутні. Враховуючи зазначене, відсутня сукупність умов, за яких зазначений об`єкт нерухомого майна належний ОСОБА_1 можливо звільнити від оподаткування відповідно до положень підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу.

25.12.2024 р. представником позивача було надано Відповідь на відзив на позовну заяву, де з доводами Відповідача не погоджується, зазначає, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 р. по справі № 400/13280/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 00000/10292/14292405 від 30.11.2021 р. та № 00000/10293/14292405 від 30.11.2021 р., якими було нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, а саме: на нежитлову будівлю по переробці сільськогосподарської продукції - зерносховища, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке набрало законної сили 18.01.2023 р., залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2023 р. по справі № 400/13280/21, було встановлено, що ОСОБА_1 наділений статусом сільськогосподарського товаровиробника та використовує належну йому на праві власності нежитлову будівлю як об`єкт сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб, а саме: в якості зерносховища.

30.12.2024 р. Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив, просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

21.01.2025 р. Відповідачем подані додаткові пояснення.

Судом розглянуто справу в порядку письмового провадження.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 2002 року є власником нежитлової будівлі по переробці сільськогосподарської продукції, зерносховище, розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Крім того, ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровим номером :05:000:0119 площею 6,118 га та з кадастровим номером :05:000:0023 площею 6,1645 га сільськогосподарського призначення, на яких займається веденням товарного сільськогосподарського виробництва, як одноосібник.

У Позивача перебувають в оренді ще дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення для веденням товарного сільськогосподарського виробництва кадастровим номером :05:000:0378 площею 4,73 га та з кадастровим номером :05:000:0377 площею 40,78 га, на яких ОСОБА_1 займається веденням товарного сільськогосподарського виробництва, як одноосібник.

Відповідачем було нараховано Позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, а саме: на нежитлову будівлю по переробці сільськогосподарської продукції - зерносховища, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 12662,7 кв.м. (частка власності 2/100, площа 292,9 кв. м) за 2021 рік на суму 17 574,00 грн. та прийнято відповідне податкове повідомлення- рішення № 0-1411-иА0091496 від 06.07.2023 р., за 2023 рік на суму 19 624,30 грн. та прийнято відповідне податкове повідомлення-рішення № 0-1411-иА0091496 від 31.05.2024 р.

Також, 17.05.2024 р. уповноваженою особою ГУ ДПС у Миколаївській області винесено на адресу ОСОБА_1 . Податкову вимогу № 162675-51, про необхідність сплати податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 27002,65 гривень.

21.01.2025 р. та 31.01.2025 р. від представника позивача надійшли заяви про зменшення та збільшення позовних вимог.

З урахуванням викладеного, справа розглядається з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1411-UА0091496 від 06.07.2023 р., за період 2021 рік, у сумі 17574,00 грн., прийняту Головним управлінням ДПС у Миколаївській області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1411-UА0091496 від 31.05.2024 р., за період 2023 рік, у сумі 19 624,30 грн., прийняту Головним управлінням ДПС у Миколаївській області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1411-UА0091496 від 18.12.2024 р., за період 2022 рік, у сумі 3173,08 грн., прийняту Головним управлінням ДПС у Миколаївській області;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 14.11.2024 р. № 0-1429, прийняту Головним управлінням ДПС у Миколаївській області.

Відповідно до ст.266 Податкового кодексу України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до п.266.2.1. ст.266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.п. «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Таким чином, для застосування пільги передбаченої п.п. «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України, необхідно дотримання двох умов: перше віднесення об`єкту нерухомості до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271), друге платник податків повинен бути сільськогосподарським товаровиробником.

Щодо першої умови, то відповідно до Технічного паспорту на нежитлову будівлю за адресою м. Баштанка, вул. Заводська, 2-а, виготовленого КП «Баштанське районне бюро технічної інвентаризації» зазначена будівля йменується, як зерносховище.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) відносяться - будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, |наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні |ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін. Цей клас не включає:- споруди зоологічних та ботанічних садів (2412).

Таким чином, класифікатор прямо визначає зерносховища, як будівлі класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271).

За таких обставин, суд вважає доведеним наявність першої умови для надання пільги передбаченої п.п. «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України.

Щодо другої умови, то на статус сільськогосподарського товаровиробника вказує наявність у позивача у власності земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка не передана в оренду іншим товаровиробникам. Відповідно до ст.1 Закону України «Про особисте селянське господарство» особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Діяльність, пов`язана з веденням особистого селянського господарства, не відноситься до підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про особисте селянське господарство» члени особистого селянського господарства мають право: реалізовувати надлишки виробленої продукції на ринках, а також заготівельним, переробним підприємствам та організаціям, іншим юридичним і фізичним особам, надавати послуги з використанням майна особистого селянського господарства.

Таким чином, законодавство передбачає сільськогосподарське товарне виробництво не лише у формі підприємницької діяльності, шляхом створення юридичної особи або реєстрації фізичною особою-підприємцем, а і у формі особистого селянського господарства (одноосібники).

Щодо аргументів відповідача про відсутність письмового звернення з боку позивача відповідно до п.п. 266.7.3. ст.266 ПК України, про проведення звірки та відсутність у них відомостей про обставини, які мають значення для визначення критеріїв передбачених п.п. «є» п. 266.2.2. ст.266 ПК України, суд звертає увагу, що таке звернення є правом платника податків, а не обов`язком.

Відповідач є підрозділом центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику. Саме ДПС відповідно до покладених на неї завдань вносить в установленому порядку на розгляд Міністра фінансів пропозиції щодо вдосконалення законодавчих актів, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правових актів центральних органів виконавчої влади, наказів Мінфіну, а також подає Міністрові фінансів на погодження позицію щодо проектів нормативно-правових актів, розробниками яких є інші центральні органи виконавчої влади; розробляє проекти законів України, проекти актів Президента України, Кабінету Міністрів України, проекти наказів Мінфіну та пропозиції щодо інших нормативно-правових актів з питань, що належать до сфери діяльності ДПС, та в установленому порядку подає їх Міністру фінансів.

Тому, відповідач, як відповідальний державний орган, у цій сфері, не може посилатися на ту обставину, що враховуючи передбачений Податковим кодексом України порядок адміністрування цього податку, він не мав можливості перед визначенням податкового зобов`язання з податку на нерухому майно дізнатися про існування обставин передбачених п.п. «є» п. 266.2.2. ст.266 ПК України.

Суд наголошує, що Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 р. по справі № 400/13280/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 00000/10292/14292405 від 30.11.2021 р. та № 00000/10293/14292405 від 30.11.2021 р., якими було нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, а саме: на нежитлову будівлю по переробці сільськогосподарської продукції - зерносховища, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке набрало законної сили 18.01.2023 р., залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2023 р. по справі №400/13280/21, було встановлено, що ОСОБА_1 наділений статусом сільськогосподарського товаровиробника та використовує належну йому на праві власності нежитлову будівлю як об`єкт сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб, а саме: в якості зерносховища.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2023 р. по справі № 400/13280/21 було встановлено, що ОСОБА_1 в листопаді 2021 року звертався до Головного управління ДПС у Миколаївській області із заявою, в якій зазначав про використання належної йому нежитлової будівлі для ведення сільськогосподарського виробництва та надавав контролюючому органу копію технічного паспорту, копію відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно та копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 наділений статусом сільськогосподарського товаровиробника та використовує належну йому на праві власності нежитлову будівлю як об`єкт сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб, а саме: в якості зерносховища, а тому така будівля, в силу приписів п.п. «ж» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно.

А відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанції про сплату судового збору в сумі 3391,36 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 44104027) - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1411-UА0091496 від 06.07.2023 р., за період 2021 рік, у сумі 17574,00 грн., прийняту Головним управлінням ДПС у Миколаївській області.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1411-UА0091496 від 31.05.2024 р., за період 2023 рік, у сумі 19 624,30 грн., прийняту Головним управлінням ДПС у Миколаївській області.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1411-UА0091496 від 18.12.2024 р., за період 2022 рік, у сумі 3173,08 грн., прийняту Головним управлінням ДПС у Миколаївській області.

5. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 14.11.2024 р. № 0-1429, прийняту Головним управлінням ДПС у Миколаївській області.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 44104027) судовий збір у сумі 3391,36 грн. (три тисячі триста дев`яносто одна грн 36 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 26.02.2025 р.

Суддя Н. В. Лісовська