Справа № 160/19021/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/19021/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року (суддя 1-ї інстанції ЄфановаО.В.) в адміністративній справі №160/19021/24 за позовом Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

15.07.2024 Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, до Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо не своєчасного внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування у розмірі 901683,00 грн. по податковій декларації за грудень 2021 року від 20.01.2022 року № ;

стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області на користь Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" () пеню розмірі 105919,34 грн., нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за грудень 2021 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року позов задоволено.

Представник позивача у позові зазначав про намір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000грн.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник позивача 18.10.2024 надав суду заяву в якій зазначив, що вартість судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, складає 20000,00грн та данав докази на підтвердження понесених витрат.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 року заяву представника позивача задоволено, стягнуто на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті послуг на правничу допомогу у розмірі 20000,00грн. за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Задовольняючи заяву про розподіл судових витарт на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок відповідача, є обгрунтованою та доведеною.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що представником позивача не було аргументовано вартість послуг суми гонорару за надання правничої допомоги. Зазначено, що відсутні докази детального і фактичного переліку наданих послуг, а також відсутності доказів фактичних понесених витрат.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст. 134 КАС України.

Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Приписами Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI Про адвокатуру і адвокатську діяльність встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 1 Закону № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частинами 2 та 3 статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з розглядом справи судом першої інстанції позивачем понесені витрати на правничу допомогу.

Так суду надані наступні докази:

- договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 180330/ЦГЗК від 30 березня 2018 року, укладеного між ПРАТ ЦГЗК та Адвокатським об`єднанням Всеукраїнська адвокатська допомога, а також додатковою угодою №11024ЦГЗК від 01.07.2024р. до цього Договору, позивач скористався послугами Адвокатського об`єднання Всеукраїнська адвокатська допомога в особі адвоката Благодіра Р.В;

- додаткова угода №11024ЦГЗК від 01.07.2024р. (далі Додаткова угода) АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ зобов`язується надавати Клієнту Допомогу, серед іншого здійснювати представництво та захист інтересів КЛІЄНТА у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій відповідно до підсудності, встановленої Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України;

- вартість послуг узгоджена сторонами, про що свідчать Акт № 1-2024 від 21.08.2024р. прийому-передачі отриманої професійної правничої допомоги до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 180330/ЦГЗК від 30 березня 2024 року.

Разом з тим, судом першої інстанції при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, яка має бути відшкодована позивачу, враховані вищезазначені обставини.

Також колегія суддів враховує ту обставину, що відповідач не надав суду першої інстанції жодної заяви про зменшення розміру заявлених витрат, так і не зазначено про це жодного доводу у відзиві на позовну заяву.

Щодо аргументів відповідача про неспівмірність стягнутих судом витрат на правничу допомогу та не підтвердження цих витрат належними доказами, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що вказуючи на не співмірність стягнутих витрат із складністю справи, відповідач не вказує про те, який гонорар адвоката є справедливим у контексті складності цієї справи, та який зазвичай застосовуються при визначенні винагороди адвоката.

Отже, дослідивши обставини та матеріали справи, аргументи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволенні.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/19021/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник