Справа № 580/5488/24
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5488/24 Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій, з урахуванням поданої позовної заяви в новій редакції, просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.11.2017 по 27.10.2021 у сумі 278017 гривень 03 копійки;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.11.2017 по 27.10.2021 у сумі 278017 гривень 03 копійки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 580/10234/21 позивачу 07.05.2024 було виплачено середній заробіток у сумі 34715,55 грн. Однак, відповідач неправильно розрахував середній заробіток, адже такий повинен був виплачений з урахуванням виплаченої суми у розмірі 278017,03 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 р. провадження в адміністративній справі № 580/5488/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду про закриття провадження у справі, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга обґрунтована неповним з`ясуванням всіх обставин справи та порушенням судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19.02.2025.

Розгляд апеляційної скарги 19.02.2025 не здійснювався, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, судове засідання призначено на 26.02.2025.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

У судове засідання учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідмоленими про дату та час судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що:

- питання щодо виплати ОСОБА_1 середнього заробітку на підставі статті 117 КЗпП України, пов`язане з несвоєчасною виплатою їй індексації грошового забезпечення, грошової компенсації за неотримане речове майно та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, було вирішено судом при розгляді справи № 580/10234/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії;

- підставою звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом є незгода позивача із сумою виплаченого середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, яка була виплачена відповідачем на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 580/10234/21, що набрало законної сили 19.02.2022. Отже, метою цього позову є встановлення протиправності дій (бездіяльності) відповідача, вчинених на виконання судового рішення у іншій справі № 580/10234/21;

- спір в цій справі фактично спрямований на належне виконання іншого судового рішення, а саме рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 580/10234/21, а доводи позивача, викладені в позовній заяві щодо наявності підстав для виплати їй середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у більшій сумі, зводяться до незгоди з діями відповідача, вчиненими на виконання такого судового рішення;

- вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Натомість, апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції не врахував, що:

- при розгляді справи №580/10234/21 предметом розгляду та оцінки судом було саме право позивача на отримання середнього заробітку за період з 23.11.2017 до 27.10.2021. Проте, при розгляді справи № 580/10234/21 розмір середнього заробітку у грошовому еквіваленті, питання визначення частки заборгованості для розрахунку суми середнього заробітку судом не досліджувалось та оцінка не надавалась, дане питання визнано передчасним у межах справи №580/10234/21, дані питання віднесено судом до дискреційних повноважень відповідача, як наслідок, позивач позбавлений можливості звернутись до суду у порядку ст. 383 КАС України;

- після виконання рішення суду у справі № 580/10234/21 змінились обставини справи, а саме: відповідачем розраховано суму середнього заробітку із застосуванням коефіцієнту зменшення з чим не погоджується позивач та що не було предметом дослідження та оцінки при первинному розгляді справи. Отже, під час розгляду справи № 580/10234/21 було відсутнє порушення прав позивача в частині виплати середнього заробітку за період з 23.11.2017 до 27.10.2021 не у повному обсязі;

- закриття провадження у справі в цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалено за результатами розгляду тотожного позову, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів;

- ураховуючи, що на момент розгляду справи № 580/10234/21 позивачу ще не був виплачений середній заробіток, розрахунок суми середнього заробітку не оцінювався та не досліджувався судом у межах справи № 580/10231/21, то оскарження порядку розрахунку середнього заробітку, є окремим спором у межах окремого провадження, відтак обставини у справах № 580/10234/21 та № 580/5488/24 є різними, що унеможливлює ототожнення адміністративних позовів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Слід звернути увагу на те, що предметом даного спору є вимоги: визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.11.2017 по 27.10.2021 у сумі 278017 гривень 03 копійки.

Як було досліджено судом першої інстанції, рішенням від 19.01.2022, що набрало законної сили 19.02.2022, у справі № 580/10234/21, Черкаський окружний адміністративний суд зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 23.11.2017 до 27.10.2021 включно.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 580/10234/21, Військова частина НОМЕР_1 виплатила 07.05.2024 позивачу середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні у сумі 34715,55 грн.

Судом у межах розгляду справи № 580/10234/21, було вказано на те, що: «…суд розглянув адміністративну справу в межах позовних вимог, а саме за заявлений період - з 23.11.2017 (наступний день після дати виключення його із списків особового складу частини) до 27.10.2021 (часу фактичного повного розрахунку), що становить 1435 дні. Отже, розрахунок середнього заробітку за несвоєчасну виплату відповідачем коштів має відбуватись за 1435 днів затримки розрахунку. … Під час розрахунку середнього заробітку за вказаний період відповідач має взяти до уваги наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення, розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, його дії щодо її виплати, зокрема, після вирішення спору. Та виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, співмірності ймовірних втрат позивача із-за неповного розрахунку при звільненні, здійснити нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку. …Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що обґрунтованим є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.11.2017 до 27.10.2021 включно…».

Тож, тотожний за сторонами, предметом спір було вирішено, право позивача на середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні було захищено, проте судом не було розраховано суму, а лише вказано на критерії визначення справедливої/пропорційної суми та віднесено дане питання до дискреції відповідача.

Позивач, не погоджуючись із нарахованою та виплаченою їй сумою середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та вважаючи, що відповідач повинен виплатити їй середній заробіток з урахуванням сплаченої суми (34715,55 грн) саме у розмірі 278017 гривень 03 копійки, звернулась до суду з цим позовом.

Колегія суддів погоджується із зазначенням судом першої інстанції про те, що, фактично, позивач не згодна із діями відповідача щодо розрахунку та виплати їй середнього заробітку у меншому, на її думку, розмірі на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 580/10234/21.

Щодо доводів апелянта про те, що при розгляді справи № 580/10234/21 розмір середнього заробітку у грошовому еквіваленті, питання визначення частки заборгованості для розрахунку суми середнього заробітку судом не досліджувалось та оцінка не надавалась, тому застосування судового контролю не може розглядатись, колегія суддів зазначає, що, дійсно, конкретна сума компенсації не була визначена судом, водночас, судом наголошено на певних критеріях розрахунку та можливості зменшення такої суми для досягнення балансу співмірності, з огляду на що, у випадку розгляду даного спору по суті, суд фактично має здійснити повторну оцінку правовідносинам затримки розрахунку при звільненні позивача, за той же період, та переоцінити висновки суду в іншій справі, вказавши чи правомірно було на виконання рішення суду в справі № 580/10234/21 відповідачем нараховано суму компенсації за затримку розрахунку. Тобто, все ж таки, заявлені вимоги в цій справі стосуються оцінки правильності виконання рішення суду в справі № 580/10234/21.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Статтею 382 КАС України, визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог ст. 383 КАС України, особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Оскільки підставою звернення до суду із цим позовом є саме незгода позивача із сумою виплаченого середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, яка була виплачена відповідачем на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 580/10234/21, що набрало законної сили 19.02.2022, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що метою цього позову є встановлення протиправності дій (бездіяльності) відповідача, вчинених на виконання судового рішення у іншій справі № 580/10234/21, шляхом незгоди з діями відповідача, вчиненими на виконання такого судового рішення (методикою розрахунку/сумою).

Тобто, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими ст. 383 КАС України пов`язує наявність підстав для вирішення питання щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Колегія суддів констатує, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, крім того, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення в окремому судовому провадженні не розглядаються.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, що, фактично, слід тлумачити ширше, зокрема, як спір, який не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а вимоги спрямовані на судовий контроль за правильністю нарахування компенсації на виконання рішення суду в іншій справі, з урахуванням того, що судом у мотивувальній частині було акцентовано увагу на певні критерії, які мають бути враховані відповідачем під час нарахування та виплати компенсації за затримку розрахунку при звільненні.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість її доводів та відсутність підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено порушення норм процесуального права судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, у її задоволенні необхідно відмовити, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко