Справа № 480/2273/24
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2025 року Справа № 480/2273/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2273/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач-1, ГУ ПФУ в Сумській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач-2, ГУ ПФУ в Одеській області), в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за віком. 29. 01.2024 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій. Так, позивачка звертає увагу суду на наступні підстави: наявність спеціального стажу роботи, як працівника охорони здоров`я, що дає право на пенсію за вислугу років складає 33 роки 2 місяці 10 днів, на день досягнення пенсійного віку позивачка працювала в лікарняному комунальному закладі - Комунальне некомерційне підприємство «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» Сумської міської ради на посаді лікаря-офтальмолога дитячого Сумського місткого центру дитячої хірургії, ортопедії та травматології, до цього часу позивачка не отримувала жодного виду пенсії.
Ухвалою суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Представником позивача адвокатом Брайко Ю.В. подано заперечення на відзив, в якому акцентує увагу, що ОСОБА_1 має стаж лікаря 33 роки 2 місяці 10 днів за період з 01.08.1989 по 21.10.2023 на день досягнення пенсійного віку, за сумісництвом працювала в КНП «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» СМР, пенсію раніше не отримувала.
ГУ ПФУ в Сумській області повідомлялося про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надало.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивачка - ОСОБА_1 , з 22.10.2023 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримую пенсію за віком.
29.01.2024 позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою щодо призначення одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058- IV та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі - Порядок №1191).
Відповідно до п. 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Порядок № 909).
Згідно п. 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" , і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
За приписами п. 6 Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пунктом 7 Порядку №1191 встановлено, що виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
З аналізу вказаних норм вбачається, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у особи необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІУ будь-якого іншого виду пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.08.2019 по справі №724/579/17, від 20.02.2019 по справі №462/5636/16-а, від 19.03.2019 по справі №466/5637/17, які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Виплата одноразової грошової допомоги при виході на пенсію є заохоченням особи, яка 30 років і більше відпрацювала в закладах охорони здоров`я.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 02.03.2020 у справі №175/4084/16-а(2-а/175/86/16), отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону № 1058-ІУ, визначене законодавцем, як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.
Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років, з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років у чоловіків і не менше 25 років у жінок;
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення.
Отже, особливістю цього виду пенсії є зменшення пенсійного віку, необхідного для призначення, а умовою для призначення - наявність, як правило, відповідного стажу роботи за спеціальністю при залишенні роботи.
Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі - Перелік №909).
Відповідно до Переліку №909 до галузі охорони здоров`я відносяться лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) в таких закладах та установах: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.
Згідно примітки 2 до Переліку №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Відповідно до примітки 3 до Переліку №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
Приміткою 3 до Переліку №909 вказано, що при призначенні пенсії за вислугу років зазначеним у цьому переліку особам допускається підсумовування стажу за періоди їх роботи у закладах і установах освіти, охорони здоров`я та соціального захисту.
Визначення поняття "заклад охорони здоров`я" міститься у ст. 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" №2108-ХІІ від 19 листопада 1992 року, згідно з якою це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.
Даною статтею визначено й поняття медичної допомоги - діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику, лікування та реабілітацію у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами та медичного обслуговування - діяльність закладів охорони здоров`я та фізичних осіб-підприємців, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку, у сфері охорони здоров`я, що не обов`язково обмежується медичною допомогою, але безпосередньо пов`язана з її наданням.
Згідно з цим Переліком робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікувально-профілактичних закладах особливого типу, які відносяться до закладів і установ охорони здоров`я, дає право на вислугу років.
Крім того, наказом МОЗ України № 385 від 28.10.2002 затверджено Перелік закладів охорони здоров`я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров`я (далі Перелік 385), відповідно до п. 1.1.1. якого дитяча лікарня (республіканська, обласна, міська, районна) є багатопрофільним лікарняним лікувально- профілактичним закладом охорони здоров`я (яким є КНП «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» Сумської міської ради).
Відповідно до Переліку 385 лікарні, в тому числі міські лікарні відносяться до лікарняних закладів охорони здоров`я.
Робота на посаді лікаря в цих лікарняних закладах теж відноситься до роботи, що зараховується до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугою років.
Зазначені заклади відповідають розділу 2 Охорона здоров`я «лікарняні заклади» (лікарі та середній медичним персонал) Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому Постановою КМ України № 909 від 04.11.1993.
Одночасно, згідно із пунктом д статті 56 Закону України №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. У Положенні про клінічну ординатуру, затвердженому наказом Міністерства охорони здоров`я від 29.01.1998 №12 визначено, що клінічна ординатура є вищою формою підвищення кваліфікації лікарів- спеціалістів з певного фаху у вищих медичних закладах освіти ІІІ-ІУ рівнів акредитації, закладах післядипломної освіти, клінічних науково- дослідних інститутах, центрах та набутого досвіду практичної роботи лікарем- спеціалістом з певного фаху. Пунктом 4.12 вказаного Положення передбачено, що термін навчання в клінічній ординатурі зараховується лікарю до його загального трудового стажу та стажу роботи за фахом. Період проходження позивачем навчання в клінічній ординатурі за вказаний вище період підтверджується записом у трудовій книжці.
Спеціалізація (інтернатура) є обов`язковою формою післядипломної підготовки випускників усіх факультетів медичних і фармацевтичних вищих навчальних закладів ІІІ-ІУ рівнів акредитації незалежно від підпорядкування та форми власності, після закінчення якої їм присвоюється кваліфікація лікаря (провізора)-спеціаліста певного фаху.Інтернатура проводиться за очно-заочною формою навчання на кафедрах медичних (фармацевтичних) вищих навчальних закладів ІІІ-ІУ рівнів акредитації та стажування в базових установах і закладах охорони здоров`я.
Отже, проходження інтернатури є видом трудової діяльності і зараховується до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію по вислузі років.
За приписами статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Також, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. П.1 даного Порядку також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно записів трудової книжки позивачки номер НОМЕР_1 :
- запис №7 та №8 з 01.08.1989 по 06.08.1990 перебувала на посаді лікаря-інтерна по спеціальності педіатрія в Першій Сумській лікарні - стаж 6 днів 0 місяців 1 рік;
- запис №9 та №10 з 27.08.1990 по 01.10.1900 перебувала на посаді лікаря-інтерна по дитячій офтальмології в Сумській обласній лікарні стаж 5 дні 1 місяць 0 днів;
- запис №11 та №12 з 01.10.1990 по 01.08.1991 прийнята на посаду лікаря інтерна по дитячій офтальмології в Сумській обласній дитяча лікарня стаж 0 днів 10 місяців 0 років;
- запис №13 та №15 з 01.08.1991 по 01.07.1997 обіймала посаду лікаря офтальмолога в Сумській міській дитячій лікарні стаж 0 днів 11 місяців 5 років;
- запис №16 з 02.07.1997 прийнята на посаду завід. кабінетом охорони зору дітей в Сумській обласній дитячій лікарні стаж 1 день 2 місяці 3 роки;
- запис №17 з 02.09.2000 переведена на посаду лікаря офтальмолога офтальмологічного відділення на 0,75ст. та 0,25 ст. лікаря-офтальмолога дитячого офтальмологічного відділення в Сумській обласній дитячій лікарні стаж 26 днів 7 місяців 0 років;
- запис №18 від 28.04.2001 переведена на посаду лікаря офтальмолога дитячого офтальмологічного відділення на ставку і запис №20 від 03.12.2021 року звільнена з осади Сумської обласної дитячої лікарні стаж 5 днів 7 місяців 20 років.
Отже за період з 01.08.1989 по 03.12.2021 стаж лікарем складає 32 роки 3 місяці 13 днів.
Всього у позивачки наявний стаж на посаді лікаря з 01.08.1989 по день досягнення пенсійного віку 21.10.2023, що складає 33 роки 2 місяці 10 днів.
Записи у трудовій книжці позивачки заповнені відповідно до вимог Інструкції №58 та містять всі необхідні записи, які дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та накази, на підставі яких я прийнятий на відповідну роботу. Окрім того, записи засвідчені відтиском печаток підприємств та не містять ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватися в їх достовірності.
Так, дійсно в трудовій книжці є запис, що вона з 04.12.2021 прийнята на посаді лікаря офтальмолога в приватному підприємству «Окулюс».
Але, окрім трудової книжки, позивачкою надано було до відповідача довідку №14 від 16.01.2024, яка підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно працює в КНП «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» Сумської міської ради за сумісництвом лікарем-офтальмологом дитячого Сумського міського центру дитячої хірургії, ортопедії та травматології з 24.11.2022 по теперішній час (стаж з 24.11.2022 по 21.10.2023 (день досягнення пенсійного віку) складає 27 днів 10 місяців 0 років).
Проте, Пенсійним органом не взято до уваги, вказану довідку.
Те, що в трудовій книжці відсутній запис, щодо прийняття на посаду лікаря в КНП «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» СМР не є підставою для відмови в призначення одноразової грошової допомоги, так як в трудову книжку можуть не вноситися записи, щодо роботи за сумісництвом, а тому позивачка надала відповідну довідку.
Таким чином, вищевикладеним підтверджується стаж позивачки на посадах, які передбачені п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у відповідному розмірі.
Отже, суд вважає правомірною та обґрунтованою позицію позивача стосовно того, що в неї є наявні правові підстави для нарахування та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, а саме:
- наявний достатній спеціальний стаж роботи як працівника охорони здоров`я, що дає право на пенсію за вислугу років;
- на день досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 працювала в лікарняному комунальному закладі - Комунальне некомерційне підприємство «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» Сумської міської ради на посаді лікарем-офтальмологом дитячого Сумського міського центру дитячої хірургії, ортопедії та травматології;
- раніше позивачка не отримувала жодного виду пенсії.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи, що відповідач, не взявши до уваги, що позивачка працювала в КНП «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» Сумської міської ради, не врахувавши, що спірні періоди роботи відносяться до спеціального стажу позивача, що дає право на виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню, не дотримався вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1191, такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України.
Вище встановлені судом обставини свідчать про те, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ненарахування та невиплати позивачці грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій є неправомірними.
За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про наявність спеціального стажу роботи, як працівника охорони здоров`я, що дає право на пенсію за вислугу років складає 33 роки 2 місяці 10 днів, на день досягнення пенсійного віку; позивачка працювала в лікарняному комунальному закладі - Комунальне некомерційне підприємство «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» Сумської міської ради на посаді лікаря-офтальмолога дитячого Сумського місткого центру дитячої хірургії, ортопедії та травматології, на день досягнення пенсійного віку, до цього часу позивачка не отримувала жодного виду пенсії, що дає право на пенсію за вислугу років та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, передбачену пунктом 7- 1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а також те, що саме рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області стало підставою для звернення до суду з цим позовом, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань саме вказаного відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець