Справа № 580/7125/24
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/7125/24 Суддя (судді) першої інстанції: Василь ГАВРИЛЮК
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Штульман І.В.

суддів: Заїки М.М.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в Черкаський окружний адміністративний суд з позовною заявою до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо ненадання допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам" №332 від 20 березня 2022 року (далі - Порядок №322), згідно заяви ОСОБА_1 від 15 лютого 2022 року;

- зобов`язати поновити ОСОБА_1 допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, згідно заяви від 15 лютого 2022 року та виплатити її.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 (далі - Наказ №309), відповідно до Розділу 1.4 якого, смт. Баришівка Баришівської селищної територіальної громади віднесена до території з визначеною датою завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) - 11 березня 2022 року, а отже позивач не є повторно внутрішньо переміщеною особою.

Не погодившись з рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року, позивач ОСОБА_1 (надалі - позивач, апелянт), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, подала апеляційну скаргу, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідач відмовив у наданні допомоги, зазначивши, що смт. Баришівка Київської області не входить у відповідний Перелік, а тому вона не підпадає під дію пунктів 13-1 та 13-4 Порядку №332. Позивач зазначає, що в Порядку №332 вказано умову, що територія повинна бути включена до Переліку, законодавством не передбачено таку умову як виключення території зі списку, або припинення бойових дій на території, або звільнення з окупації. Крім того, законодавець прописує норму як "які перемістилися (повторно перемістилися)", тобто, законодавець надає варіанти вибору, або які перемістилися, або повторно перемістилися. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що м. Амвросіївка Донецького району Донецької області знаходиться під окупацією з 2014 року та внесене у Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, а тому вона вважає, що має право на відповідну допомогу.

Відповідач заперечує проти апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 у повному обсязі з підстав, зазначених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та зазначає, що рішення суду від 02 жовтня 2024 року прийнято у відповідності до вимог законодавства.

За змістом частини першої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За приписами частини другої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк - до 27 лютого 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, мотивуючи це слідуючим.

З матеріалів справи вбачається, і це правильно встановлено судом першої інстанції, що позивач ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання: м. Амвросіївка, Донецька область.

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22 жовтня 2014 року № (а.с.12), позивач стала на облік як внутрішньо переміщена особи у селищі Баришівка Київська область.

У подальшому, згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06 квітня 2022 року (а.с.13-17), позивач та члени її сім`ї стали на облік як внутрішньо переміщені особи у АДРЕСА_1 ).

У відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо продовження виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, листом від 26 квітня 2024 року №10-4150/24 відповідач повідомив, що відповідно до пункту 13 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332, визначено коло осіб/сімей виплата яким може бути продовжена ще на один шестимісячний період за умови їх відповідності критеріям, зазначеним у пунктах 7, 7-1, 13-1 - 13-4 Порядку. Критерії для визначення права на допомогу на підставі подання заяви на осіб із складу членів сім`ї визначені пунктом 13-2 Порядку. Зокрема, даним пунктом визначено, що допомога призначається на другий шестимісячний період на осіб із складу членів сім`ї, які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (далі - Перелік). Згідно пункту 13-2 Порядку права на отримання допомоги на другий шестимісячний період з березня 2024 року позивач не має, оскільки її сім`я перемістилася у м. Черкаси після 01 січня 2022 року з смт. Баришівка Київської області, що не входить до Переліку, та не підпадаєте під дію пунктів 13-1 та 13-4 Порядку.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо ненадання допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року №1706-VII передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

20 березня 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам", якою затвердив Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок №332).

Відповідно до пункту 1 Порядку №332 цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Пунктом 2 Порядку №332 (у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що з 1 серпня 2023 допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно пункту 5 Порядку №332, допомога призначається внутрішньо переміщеним особам: які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації; у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) та інформація про яке внесена до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Реєстр пошкодженого та знищеного майна) (за технічної можливості), або щодо якого подано документальне підтвердження органом місцевого самоврядування, а в разі його відсутності - обласною державною (військовою) адміністрацією факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації.

Допомога також призначається дитині, яка народилася у внутрішньо переміщеної особи, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

У разі віднесення територій до таких, на яких ведуться бойові дії, до територій можливих бойових дій або до тимчасово окупованих Російською Федерацією, виплата призначеної допомоги автоматично відновлюється в наступному місяці за повний місяць, у якому відповідну інформацію внесено до переліку територій.

У разі зазначення дати завершення бойових дій (можливих бойових дій) або тимчасової окупації для території, з якої здійснилося внутрішнє переміщення, виплата допомоги припиняється через два місяці з місяця, що настає за місяцем, у якому таку дату було визначено.

Переміщення вважається повторним, якщо внутрішньо переміщена особа повторно залишила або покинула своє місце проживання та перемістилася з територій, на яких ведуться бойові дії, або з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації Російською Федерацією, а також якщо внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, знищено або пошкоджено (до ступеня непридатного для проживання) її житлове приміщення.

Згідно пункту 13 Порядку №332 особам, які мають право на виплату допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 року №709 "Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб" (Офіційний вісник України, 2023 р., №69, ст. 3990), та особам/сім`ям, які є отримувачами допомоги відповідно до цього Порядку, особам, які перемістилися з територій, включених до переліку територій, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації та (або) у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання), та особам, які отримували допомогу та відмовилися від неї/ яким вона була припинена, та (або) яких було знято з обліку як внутрішньо переміщених осіб, у разі повернення осіб до покинутого місця проживання, з якого здійснилося переміщення, та повторного взяття на облік як внутрішньо переміщених осіб її виплата може бути продовжена ще на один шестимісячний період за умови їх відповідності критеріям, зазначеним у пунктах 7, 7-1, 131-134 цього Порядку.

Згідно пункту 132 Порядку №332 для отримувачів допомоги, які не підпадають під дію пункту 131, та які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, допомога призначається на другий шестимісячний період на підставі подання заяви на осіб із складу членів сім`ї, якщо середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в такій сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги.

Аналіз вказаних положень вказує на те, що обов`язковою умовою для призначення спірної допомоги є обставина переміщення особи з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.

Суд першої інстанції правомірно врахував, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 : м. Амвросіївка, Донецька область. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22 жовтня 2014 року № (а.с.12), позивач стала на облік як внутрішньо переміщена особи у селищі Баришівка Київської області. В подальшому, згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06 квітня 2022 року (а.с.13-17) позивач та члени її сім`ї стали на облік як внутрішньо переміщені особи у АДРЕСА_1 .

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, відповідно до Розділу 1.4 якого, смт. Баришівка Баришівської селищної територіальної громади віднесена до території з визначеною датою завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) - 11 березня 2022 року.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що в даному випадку відсутня одна із обов`язкових умов для призначення спірної допомоги - переміщення особи з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, а аргументи і доводи позивача не спростовують висновків суду першої інстанції і не вказують на наявність порушень судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року у справі справі №580/7125/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: М.М. Заїка

Ю.К. Черпак