Справа № 604/82/25
Суддя: Сидорак Г. Б.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/82/25
Провадження № 2-а/604/12/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №5 від 06 січня 2025 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зазначає, що відповідно до вказаної постанови його притягнено до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень. Так, відповідно до інформації, що зазначена в оскаржуваній постанові, 30 грудня 2024 року позивач самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 та при уточненні військово-облікових даних було встановлено, що 10 жовтня 2024 року йому було надіслано повістку засобами поштового зв`язку з повідомленням про необхідність прибуття 20 жовтня 2024 року об 11 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 для уточнення даних та проходження військово-лікарської комісії. Разом із цим, будь які докази того, що йому було надіслано повістку відсутні та не зазначено на яку саме адресу було надіслано повістку, її номера, дати формування. Крім цього, у постанові зазначено, що поштове відправлення ОСОБА_1 повернулося на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. При цьому, позивач зазначає, що працівником об`єкта поштового зв`язку не було виконано вимог абз. 2 п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року, в яких передбачено, що у разі відсутності адресата за зазначеною адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує його за наявним номером телефону або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа із відміткою «Повістка ТЦК». Також, в оскаржуваній постанові зазначено, що під час розгляду справи в якості свідка допитувався свідок ОСОБА_3 , однак не зрозуміло, яке відношення вказаний свідок має до справи та які обставини були встановлені при його допиті. З огляду на наведене вважає, що оскаржувана постанова винесена із порушенням його прав, є незаконною, а тому підлягає до скасування.

Представник відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що 30 грудня 2024 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 та при уточненні військово-облікових даних було з`ясовано, що 10 жовтня 2024 року йому було направлено повістку про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 11.00 год 20 жовтня 2024 року для уточнення даних та проходження військово-лікарської комісії. Вказана повістка повернулася на адресу відправника з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Вважає, що ОСОБА_1 про необхідність з`явитися 20 жовтня 2024 року для уточнення даних та проходження військово-лікарської комісії, був належним чином повідомлений, а отже, постанова №5 від 06 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП є правомірною та прийнятою згідно із нормами чинного законодавства.

Ухвалою суду від 24 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання не прибув, про дату та час його проведення був належним чином повідомлений.

Зважаючи на встановлені законом строки розгляду справи, враховуючи вимоги ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розгляд справи провести без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак,у зв`язкуз неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення №5 від 06.01.2025 р., винесеною т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 Богданом Морозом ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що 13 грудня 2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 та при уточненні військово-облікових даних було з`ясовано, що 10 жовтня 2024 року йому було направлено повістку про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 11.00 год 20 жовтня 2024 року для уточнення даних та проходження військово-лікарської комісії. Вказана повістка повернулася на адресу відправника з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. У зв`язку із вказаним ОСОБА_1 здійснив правопорушення в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» (набрав чинності з дня опублікування в газеті «Голос України» від 18 квітня 2014 року №49), який затверджений Законом України від 17.03.2014 р. №1126-VII, та порушив вимоги абз. 7 п. 3, ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України та ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України постановлено з 24.02.2024 ввести в Україні воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та такий воєнний стан діє і до теперішнього часу.

Отже, станом на 13.12.2024, тобто на дату вчинення інкримінованого позивачеві адміністративного правопорушення діяв особливий період.

За змістом ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до змісту ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» зняттю з військового обліку призовників у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку. При цьому взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Так, відповідно до наданого позивачем військово-облікового документу, він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 як рядовий, вік 37 років.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, є бланкетною нормою, а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила, за порушення яких особа притягається до адміністративної відповідальності.

Так, постанова про притягнення до адміністратвиної відповідальності позивача містить відомості, про порушення вимог абз. 7 п. 3 ч. 1 ст. 22, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Порядок надіслання повісток визначено Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінеті Міністрів України №560 від 16.05.2024 (далі Порядок).

Зокрема, абзацом 3 підпункту 2 ст. 41вказаного Порядку, визначено, що належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку день проставлення у поштовому повідомленні, зокрема, відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Таким чином, суд не приймає до уваги посилання позивача на необізнаність щодо необхідності явки до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Іншими словами, на переконання суду, органи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки несуть відповідальність за надсилання військовозобов`язаному відповідних повісток. Той факт, що позивач не отримав кореспонденцію, надіслану йому на зареєстровану адресу місця проживання, сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права військовозобов`язаного були порушені. Нормами вказаного Порядку, прийнятого на виконання ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», закладено презумпцію обізнаності військовозобов`язаного у разі надіслання повісток підрозділами ТЦК та СП за зареєстрованим (зазначеним військовозобов`язаним) місцем проживання.

Прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 30.12.2024 з метою уточнення військово-облікових даних, суд не сприймає як обставину, що доводить факт необізнаності про необхідність з`явитись за повісткою для уточнення даних 20.10.2024. Таке твердження позивача не є логічним, між двома обставинами відсутній причинно-наслідковий зв`язок, наявність одної обставини не свідчить про наявність стверджуваної другої обставини.

Обставина явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 30 грудня 2024 року, не обґрунтовує вимоги позивача щодо неправомірності притягнення його до адміністратвиної відповідальності. З протоколу по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП від 30.12.2024 року вбачається про повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення 06.01.2025 року, про що наявний підпис у протоколі.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем позивача притягнуто до відповідальності за всебічного дослідження обставин справи, наявності доказів вчинення адміністративного правопорушення, а відтак підстав для задоволення позовних вимог немає.

Відповідно до ст. 139 КАС України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог позивача, відсутність витрат відповідача, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ).

Суддя Г.Б. Сидорак