Справа № 420/10996/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/10996/24

Категорія:108020000 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 07.11.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі за позовом приватного підприємства "Геліос-Ван" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2024 року приватне підприємство (далі ПП) "Геліос-Ван" звернулося до суду з позовом до Одеської митниці про визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000201/2 від 26 березня 2024 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що під час декларування товарів, позивачем було подано повний пакет документів, необхідний для митного оформлення вказаного в декларації товару. На електронний запит митниці, декларантом було додатково подано документи. Не дивлячись на подання позивачем повного пакету необхідних, передбачених митним кодексом України документів, відповідачем було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості за резервним методом. Позивач вважав, що оскаржуване рішення відповідача про коригування заявленої митної вартості є протиправним, оскільки було прийняте з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання; законності та визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товару було детально вивчено договір купівлі-продажу та інші документи подані декларантом для здійснення митного оформлення. Перевіркою поданих документів встановлено наявність у них розбіжностей та невідповідностей. За результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно ст. 64 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу. Таким чином, митниця вважає, що позов щодо скасування рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та не містить підстав для скасування рішення митного органу.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року позов ПП "Геліос-Ван" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості - задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000201/2 від 26 березня 2024 року.

Стягнуто з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ПП "Геліос-Ван" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн.

В апеляційній скарзі Одеської митниці ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- апелянт наголошує, що МК України не допускається ігнорування та не виконання форм контролю встановлених СУР;

- згідно наданої проформи інвойсу від 26 лютого 2024 рок № загальна вартість товарів становить 45 477,90 дол. США. Проте, згідно інвойсу від 06 березня 2024 року № загальна вартість товарів становить 44 995,64 дол. США.

- апелянт зазначив, що до митного оформлення надана копія митної декларації №МRN24FRD190 країни відправлення (Франція) без перекладу на українську мову;

- відповідно пп."в" п.2 ч.10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

- судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості;

- апелянт звернув увагу на те, що "обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу", встановлюється також у постановах ВС України від 28 липня 2021 року справа № 808/3022/17, постанова ВС України від 26 липня 2021 року справа №813/8725/14, постанова ВС України від 16 липня 2021 року справа №804/3702/16, та №804/769/16.

У відзиві ПП "Геліос-Ван" на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є правильним, а тому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Одеської митниці, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

25 січня 2011 року ПП "Геліос-Ван" зареєстровано як юридична особа, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ().

ПП "Геліос-Ван" веде господарську діяльність по таким видам економічної діяльності, як: 46.44 Оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення (основний); 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.21 Електромонтажні роботи; 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 46.47 Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.

07 вересня 2015 року між компанією ARC INTERNETIONAL FRANCE (Продавець) та ПП "Геліос-Ван" (Покупець) укладено контракт №09-15-148447, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар, виготовлений Продавцем на своїх заводах та філіалах.

Додатковою угодою від 01 жовтня 2016 року внесені зміни до п.п.1.1. Контракту №09-15-148447, якими змінені назва та реквізити Продавця на ARC FRANCE.

Додатковою угодою від 01 листопада 2016 року внесені зміни до Контракту №09-15-148447, якими внесені зміни до преамбули вказаного контракту.

Додатковою угодою від 01 травня 2018 року внесені зміни до Контракту №09-15-148447, якими визначений необмежений термін дії вказаного контракту.

Додатковою угодою від 18 серпня 2022 року внесені зміни п.п.10. Контракту №09-15-148447, якими змінені адреса та банківські реквізити Покупця.

26 лютого 2024 року Продавцем ARC FRANCE складена проформа № на загальну суму 45 477,90 EUR.

Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №15 від 28 лютого 2024 року ПП "Геліос-Ван" сплачено 27 286,74 EUR за контрактом №09-15-148447 та проформою №.

06 березня 2024 року Продавцем ARC FRANCE складений пакувальний лист №81476093.

06 березня 2024 року Продавцем ARC FRANCE складений інвойс № на загальну суму 44 995,64 EUR, в якому зазначено умови поставки FCA, пакувальний лист №81476093.

Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №21 від 20 березня 2024 року ПП "Геліос-Ван" сплачено 17 708,90 EUR за контрактом №09-15-148447, проформою № та інвойсом №.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) №24UA39U7 від 25 березня 2024 року, відповідно до якої за умовами поставки FCA на митну територію України надійшов товар ПП "Геліос-Ван", а саме:

Товар 1. Посуд столовий із зміцненого скла: Тарілки, салатники, блюда, форми для запікання, набори блюд, набори салатників, сервізи столові 40 971 шт. Торгівельна марка "Luminarc". Набори блюд, чашки 2 992 шт. Торгівельна марка "Arcoroc". Всього 43963 шт.Виробник "ARC FRANCE". Країна виробництва FR.

Товар 2. Посуд столовий скляний, механічного виготовлення: Графіни, креманки 5 664 шт. Торгівельна марка "Arcoroc"". Виробник "ARC FRANCE". Країна виробництва FR.

Товар 3. Посуд столовий скляний: інші склянки для пиття із зміцненого скла: Стакани 1 440 шт. Торгівельна марка "Arcoroc". Виробник "ARC FRANCE". Країна виробництва FR.

Товар 4. Посуд столовий скляний: склянки для пиття, механічного виготовлення, без ніжки, ограновані або інакше оздоблені: Стакани 576 шт. Торгівельна марка "Arcoroc". Виробник "ARC FRANCE"». Країна виробництва FR.

Товар 5. Посуд столовий скляний: склянки для пиття, механічного виготовлення, без ніжки, неограновані: Стакани 3 168 шт. Торгівельна марка "Arcoroc". Стакани 1 440 шт. Торгівельна марка "C&S". Всього 4 608 шт. Виробник "ARC FRANCE". Країна виробництва FR.

Товар 6. Посуд столовий скляний: посудини на ножиці для пиття, механічного виготовлення: Келихи 1 392 шт. Торгівельна марка "Arcoroc". Келихи 1 920 шт. Торгівельна марка "C&S2. Всього 3 312 шт. Виробник "ARC FRANCE". Країна виробництва FR.

Товар 7. Посуд столовий скляний: інші склянки для пиття із зміцненого скла: Стакани 768 шт. Торгівельна марка "Arcoroc". Виробник "ARC FRANCE". Країна виробництва AE.

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи:

- Пакувальний лист (Packing list) №81476093 від 06 березня 2024 року;

- Рахунок-проформа (Proforma invoice) № від 26 лютого 2024 року;

- Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № від 06 березня 2024 року;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) №568065-01 від 06 березня 2024 року;

- Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №741791 від 07 березня 2024 року;

- Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №741792 від 07 березня 2024 року;

- Банківський платіжний документ, то стосується товару №15 від 28 лютого 2024 року;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару №21 від 20 березня 2024 року;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №19 від 25 березня 2024 року;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №25.03.24-1 від 25 березня 2024 року;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №4 від 01 жовтня 2016 року;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №4/1 від 01 листопада 2016 року;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №5 від 17 листопада 2016 року;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №7 від 01 травня 2018 року;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №9 від 18 серпня 2022 року;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу. стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого дня митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №09-15-148447 від 07 вересня 2015 року;

- Договір (контракт) про перевезення №070723-1 від 07 липня 2023 року;

- Декларація-інвойс. складена уповноваженим (схваленим) експортером № від 06 березня 2024 року;

- Інші некласифіковані документи (Акт зважування) №б/н від 25 березня 2024 року;

- Копія митної декларації країни відправлення №МRN24FRD190 від 06 березня 2024 року.

У відповідь на повідомлення митниці декларантом 26 березня 2024 року були надані наступні додаткові документи: прайслист, платіжні документи, оборотно-сальдова відомість та лист яким декларантом було повідомлено що всі документи які стосуються вантажу по МД вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть.

26 березня 2024 року Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000201/2, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом, а саме, було проведено аналіз баз даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів є більшим та становить:

- товар 1 становить 3,01 дол. США/кг (МД від 25 березня 2024 року №UA100100/2024/27362), ніж заявлено декларантом 2,3790 дол. США/кг;

- товар 3 становить 2,90 дол. США/кг (МД від 24 серпня 2023 року №UA500500/2024/29552) ніж заявлено декларантом 2,3435 дол. США/кг

- товар 5 становить 3,08 дол. США/кг. (МД від 25 липня 2023 року №UA500500/2023/25569) ніж заявлено декларантом 2,7866 дол. США/кг.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, а саме:

1) відповідно до наданої проформи інвойсу від 26 лютого 2024 року № загальна вартість товарів становить 45 477,90 дол. США. Проте, згідно інвойсу від 06 березня 2024 року № загальна вартість товарів становить 44 995,64 дол. США.

2) до митного оформлення надана копія митної декларації №MRN24FRD190 країни відправлення (Франція) без перекладу на українську мову;

3) відповідно пп."в" п.2 ч.10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.»

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №24UA81U4 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 76 979,80 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору. Контролюючим органом не наведено переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного (резервного) методу та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що прийняте Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000201/2 від 26 березня 2024 року, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.1 ст. 1, п.24 ч.1 ст. 4, ст.ст. 49, 50, ч.1 ст. 51, ч.2 ст. 52, ч.ч.1, 3 ст. 53, ч.ч.1-3 ст. 55, ст. 57, ч.ч.4, 5 ст. 58, ч.3 ст. 318 МК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 1 МК України передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно п.24 ч.1 ст. 4 МК України митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів Україні, укладених у встановленому законом порядку.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.ч.4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 3 ст. 318 МК України визначено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно ч.2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Відповідно ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно ч.2 ст. 53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч.5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно ч.ч.1-3 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, згідно норм МК України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно ч.3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваному рішенні №UA500500/2024/000201/2 від 26 березня 2024 року відповідач при обґрунтуванні незастосування основного методу (за ціною договору (контракту) зазначив, що:

- відповідно до наданої проформи інвойсу від 26 лютого 2024 року № загальна вартість товарів становить 45 477,90 дол. США. Проте, згідно інвойсу від 06 березня 2024 року № загальна вартість товарів становить 44 995,64 дол. США;

- до митного оформлення надана копія митної декларації №MRN24FRD190 країни відправлення (Франція) без перекладу на українську мову;

- відповідно пп."в" п.2 ч.10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Так, згідно п.3.2. Контракту №09-15-148447 покупець здійснює передплату на підставі Проформи (Інвойсу) та сплату після отримання товару. Розмір передплати обговорюється сторонами по кожній поставці окремо.

Відповідно п.п.3.4., 3.5. Контракту №09-15-148447 ціна за одиницю товару встановлюється в інвойсі на кожну окрему поставку.

Загальна ціна товару, що поставляється, обраховується в тій самій валюті, що і ціна за одиницю товару і складається з загальної суми інвойсів.

26 лютого 2024 року Продавцем ARC FRANCE складена проформа № на загальну суму 45 477,90 EUR. Відповідно до запланованої поставки вага товару складала 18 696,572 кг.

Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №15 від 28 лютого 2024 року ПП "Геліос-Ван" здійснено передплату у сумі 27 286,74 EUR за контрактом №09-15-148447 та проформою №.

06 березня 2024 року Продавцем ARC FRANCE складений інвойс № на загальну суму 44 995,64 EUR.

Інвойс складений після завантаження товару (що також підтверджується CMR) вага завантаженого товару склала 18 562,172 кг, тобто менше ніж попередньо визначено в проформі.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку зі зменшенням ваги товару з 18 696,572 кг до 18 562,172 кг, була зменшена його вартість і за фактом склала 44 995,64 EUR, яка вказана в інвойсі.

Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №21 від 20 березня 2024 року ПП "Геліос-Ван" сплачено 17 708,90 EUR за контрактом №09-15-148447, проформою № та інвойсом №.

При цьому, сума платежів за платіжними інструкціями в іноземній валюті №15 від 28 лютого 2024 року та №21 від 20 березня 2024 року (27 286,74 + 17 708,90 = 44 995,64 EUR), яка відповідає сумі визначеній в Інвойсі № від 06 березня 2024 року.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у випадку, коли запланований об`єм товару більший та не вміщається до контейнеру або автомобіля, частина товару може бути не готовою на час завантаження або вага товару за фактом виготовлення є меншою, саме в інвойсі фіксується остаточний об`єм партії поставки, її вага, ціна та умови поставки.

При цьому, колегія суддів враховує, що всі наявні в матеріалах справи первинні документи корелюючи між собою в повній та беззаперечній мірі підтверджують митну вартість отриманого позивачем товару.

В свою чергу, оскаржуване рішення не містить обґрунтованих пояснень відповідача щодо того, яким чином вказана розбіжність впливає на можливість визначення митної вартості товару, з урахуванням інших наданих до митного оформлення документів, які корелюються між собою та заявленою в митній декларації ціною.

Щодо зауважень Одеської митниці про те, що до митного оформлення надана копія митної декларації №MRN24FRD190 країни відправлення (Франція) без перекладу на українську мову, колегія суддів вказує наступне.

Згідно ст. 254 МКУ документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, до митного органу декларантом надавалася митна декларація №MRN24FRD190, більшість відомостей в якій викладені англійською мовою яка є, для митниці, мовою, яка не потребує перекладу оскільки є міжнародною, а викладені пункти французькою мовою також не суперечить ст. 254 МК України.

Разом з тим, митна декларація країни відправлення є допоміжним документом який не є ключовим при визначенні митної вартості товару.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що дане зауваження митного органу не може братись до уваги, як обґрунтована підстава для коригування митної вартості товару, оскільки в матеріалах справи, наявні всі належні відомості, які спростовують аргументи митного органу.

Стосовно тверджень митного органу, що відповідно пп."в" п.2 ч.10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, колегія суддів вказує наступне.

Відповідно пп.1 ч.10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, якщо такі витрати (складові митної вартості) не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Тобто у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Так, позивач стверджує, що пакування товару входить до вартості товару.

При цьому, в поданій декларації №24UA39U7 від 25 березня 2024 року визначено процедуру постачання товару ZZ00. Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації поданої Декларантом зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Відповідно п.2.1. Контракту та Інвойсу від 06 березня 2024 року, постачання товару здійснювалось на умовах FCA Інкотермс, згідно яких продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

За вказаними умовами поставки товару саме на продавця покладаються витрати щодо пакування товару та його маркування.

З поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

При цьому, митним органом, в спірному рішенні, не доведено понесення позивачем додаткових витрат на пакування, маркування товару, а відтак і включення цих витрат до митної вартості.

Отже, наданими до митного оформлення документами підтверджено, що ціна товару включає в себе вартість пакування та маркування, у зв`язку з чим згідно з положеннями п.1 ч.10 ст. 58 МК України ці витрати не додаються до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначені митної вартості.

Аналогічна правова позиція була висловлена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі №815/6794/17 та у справі №160/8775/18 від 18 грудня 2019 року.

З огляду на викладене, митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Будь-яких інших доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведених позивачем розрахунків митної вартості товару за ціною договору, митним органом під час судового розгляду не надано. Крім того, відповідач не надав доказів неможливості застосування кожного з попередніх методів при визначенні митної вартості ввезеного позивачем товару.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19 грудня 2019 року у справі №810/5295/15, від 06 лютого 2020 року у справі №540/2219/18.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість випробовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року в справі №809/1884/16.

Отже, в даному випадку відповідачем не доведено, наявність розбіжностей та відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, що вплинуло чи могло вплинути на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару, а документи які були подані декларантом для митного оформлення товару є достатніми та такими, що у своїй сукупності невикликали сумніви у достовірності зазначеної в них інформації.

Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено органом доходів і зборів.

З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі, проаналізувавши положення законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, колегія суддів доходить висновку, що оскаржуване рішення митного органу про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000201/2 від 26 березня 2024 року є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ПП "Геліос-Ван".

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.