Справа № 456/537/25
Суддя: Писарев О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/537/25
Провадження № 2-а/456/23/2025
РІШЕННЯ

іменем України

24 лютого 2025 року м. Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Писарева О.Ю.,

при секретарі судового засідання Стасів О.Я.,

з участю представника відповідача Ільницької М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Стрий адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Підстава позову (позиція позивача): Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП №18/25 від 07.01.2025 р. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вказаною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 500,00 грн. Постанова обґрунтована тим, що 06.10.2024 на його адресу було направлене поштове відправлення із ідентифікатором 654, у якому містилась повістка № НОМЕР_1 про виклик його до відповідача для уточнення даних, 15.10.2024 дане поштове відправлення було повернуто відповідачеві у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, вказані обставини є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Зазначає, що уточнив дані своєчасно та у повному обсязі. Звертає увагу, що поштове відправлення із ідентифікатором 654 було направлене з м. Київ, а не м. Стрий, відправлене 11.10.2024, а не 06.10.2024. Вказує, що мало місце дві спроби вручення адресату: 15.10.2024 та 22.10.2024. Зазначає, що висновок відповідача про те, що у період часу з 11:00 16.10.2024 р. по 07.01.2025 р. він був відсутній за адресою реєстрації та проживання, не відповідає дійсності та не підтверджений доказами. Посилається на те, що у період з 15.10.2024 по 22.10.2024 тимчасово був відсутній за адресою реєстрації та проживання, оскільки у той час перебував у м. Дніпро у своєї дружини, щоб допомогти їй вирішити їхні спільні особисті справи, у т. ч. ті, що пов`язані із її вагітністю, у зв`язку із чим об`єктивно не знав і не міг знати що на його адресу надійшла якась кореспонденція. Додав результат цервікометрії від 18.10.2024, яку допомагав проходити дружині у м. Дніпро, вказує про здійснення ним оплати аналізів у м. Дніпро, надання допомоги дружині вести побут за місцем її проживання у м. Дніпро. Відповідач не здійснював повідомлення на його номер телефону, який у нього був в наявності, не склав протокол про адміністративне правопорушення, виніс постанову без його повідомлення. Також позивач зазначив, що відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, позначка «адресат відсутній за зазначеною адресою» свідчить не про порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, як про це зазначає відповідач в обґрунтуванні оскаржуваного рішення, а свідчить лише про те, що у конкретний день та час конкретний працівник поштової організації не зміг вручити йому поштове відправлення.

У відповіді на відзив від 17.02.2025 позивач навів аналогічні викладеним у позовній заяві аргументи. Додатково зазначив, що чинне законодавство України не містить заборон або обмежень на його тимчасове перебування поза адресою реєстрації та проживання у період часу з 15.10.2024 р. по 22.10.2024 р. та не встановлює для нього обов`язку щодо інформування відповідача про таку тимчасову відсутність, відповідачем на надано будь-яких доказів про те, що він знав або міг знати або повинен був здогадуватись про те, що ним начебто була направлена повістка, факт його тимчасового перебування поза адресою реєстрації не утворює суб`єктивну сторону інкримінованого адміністративного правопорушення ані у формі вини, ані у формі необережності.

Позивач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи не з`явився, в клопотанні від 03.02.2025 та відповіді на відзив просив провести розгляд справи без його участі.

Позиція відповідача: 11.02.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення видно, що ІНФОРМАЦІЯ_2 виконуючи свій обов`язок щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів на законних підставах скерував згенеровану в автоматичному режимі повістку № 395168 на задекларовану, при уточнені персональних даних, поштову адресу ОСОБА_1 . Пунктом 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі - Порядок), встановлено, що Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. Відповідно до п. 41 Порядку, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних. Факт скерування повістки на адресу ОСОБА_1 підтверджується конвертом, повісткою, описом вкладення. Факт належного підтвердження оповіщення ОСОБА_1 підтверджується довідкою про причини повернення, витягом з інтернет ресурсу АТ «Укрпошта» про відстеження поштового відправлення. Пунктом п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію встановлено, що поважними причинами неприбуття громадянина у -строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії На відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У зв`язку з наведеним, вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином та на підставі неспростовних доказів встановлено подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: належним чином повідомлено ОСОБА_1 про дату, час та місце прибуття за повісткою № 395168, а також факт його неприбуття без належного обґрунтування ним причин. Зазначає, що 2 січня 2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов адвокатський запит адвоката Захарченка І.В. з проханням надати інформацію про причини відображення у застосунку Резерв + ОСОБА_1 як порушника правил військового обліку. До запиту додано витяг з Резерв +, з якого вбачається, що 30 жовтня 2024 року (дата оновлення документу) ОСОБА_1 був попереджений про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак цього не зробив. Також, зазначає, що згідно відстеження поштового відправлення позивачу була 1 спроба вручення 15.10.2024, дата 22.10.2024 є датою невдалої спроби вручення відправлення відповідачу. Вважає, що причини на які посилається позивач не є поважними для неявки за повісткою. Просить постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП №18/25 від 07.01.2025 залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача Ільницька М.І. просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю та врахувати доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 2 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та з`ясуванні всіх обставин у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Відповідно до постанови №18/25 від 07.01.2025, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500,00 грн. Згідно з даною постановою 6 жовтня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , на зареєстровану поштову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) був скерований рекомендований лист №654 з описом вкладення, в якому знаходилась повістка №395168 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) о 11 год. 00 хв. 16 жовтня 2024 року для уточнення даних. Рекомендований лист №654 з повісткою №395168 був повернутий поштовим оператором на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 15 жовтня 2024 року. Причина повернення листа, вказана у довідці поштового оператора, з формулюванням «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресом місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних. Отже, з 11 год. 00 хв. 16 жовтня 2024 року до 07 січня 2025 року ОСОБА_1 не зявився за викликом (повісткою №395168) до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не повідомив про причини неявки протягом 3 діб та протягом 7 календарних днів не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.14-15/.

З витягу з мобільного застосунку «Резерв+» вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , уточнив 20.05.2024 свої персональні дані, адреса проживання: АДРЕСА_3 /а.с.22/.

З витягу з сайту АТ «Укрпошта» вбачається, що рекомендоване відправлення за №654 повернулося 03.11.2024 відправнику з причин «відсутність адресата за вказаною адресою» /а.с.23-24/.

Відповідно до копії конверта, поштове відправлення №654, скероване ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з довідкою Укрпошти, повернулося відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.62/.

Відповідно до повістки №395168, ОСОБА_1 , необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 о 11 год. 00 хв. 16.10.2024 для уточнення даних /а.с.62 зворот/.

З витягу з бази «Оберіг» вбачається, що ОСОБА_1 останній стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , порушник ВО з 03.12.2024 /а.с.66/.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми права.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Між тим, суд зазначає, що обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зіст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Згідно п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зокрема зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Відповідно до п.п. 21, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року №560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію , в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч.7 ст.1 вказаного Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Мотивована оцінка доказів, поданих сторонами та висновки суду.

Судом встановлено, що повісткою№395168 ОСОБА_1 було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 о 11 год. 00 хв. 16.10.2024 для уточнення даних, яку було направлено останньому поштовим підправленням. Вказане відправлення із повісткою про виклик повернулося в ІНФОРМАЦІЯ_2 з довідкою Укрпошти, з відміткою «відсутність адресата за вказаною адресою».

Постановою №18/25 від 07.01.2025, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500,00 грн., у зв`язку з порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, яке виразилося в тому, що ОСОБА_1 , будучи оповіщеним про дату, місце та час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не з`явився у визначені в повістці дату, місце і час, не повідомив протягом 3 діб про причини неявки, а в подальшому, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, що не перевищує 7 календарних днів.

Підставою для прийняття оспорюваного рішення стало неприбуття позивача, як військовозобов`язаного, належним чином повідомленого про необхідність прибуття до територіального центру комплектування на 11 год. 00 хв. 16 жовтня 2024 року для уточнення даних.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З наданої відповідачем копії поштового повідомлення встановлено, що надіслана позивачу засобами поштового зв`язку повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 повернута з відміткою «відсутність адресата за вказаною адресою».

Як зазначалось вище, у розумінні п. 41 Порядку №560 належним підтвердженням повідомлення військовозобов`язаного про виклик до територіальному центру комплектування та соціальної підтримки є поштове повідомлення з відміткою про відмову отримати поштове відправлення чи про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17, направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Отже, суд вважає доведеним те, що позивач був належним чином повідомленим про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 11 год. 00 хв. 16 жовтня 2024 року для уточнення даних, без поважних причин не прибув, а тому його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідає вимогам закону.

Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Посилання позивача на те, що він уточнив дані своєчасно та у повному обсязі, на думку суду, є безпідставним, а оновлення ним даних, в строк передбачений законом, не звільняє його від обов`язку з`явитися за викликом (повісткою) до ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», невиконання якого тягне за собою, передбачену ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідальність.

Той факт, що поштове відправлення із ідентифікатором 654 було направлене з м. Київ, а не м. Стрий, не свідчить про протиправність дій відповідача, оскільки як зазначив відповідач, відбувалось скерування повісток згенерованих в автоматичному режимі. Обов`язку скерування повісток саме з місця знаходження відповідного ІНФОРМАЦІЯ_6 законодавство не містить.

Факт наявності на сайті АТ «Укрпошта» інформації про прийняття поштового відправлення 11.10.2024, а не 06.10.2024, не зумовлює його недійсність. Більше того, на копії поштового конверта наявна саме дата 06.10.2024.

Твердження позивача про те, що мало місце дві спроби вручення адресату: 15.10.2024 та 22.10.2024 не відповідає матеріалам справи, адже 22.10.2024 була спроба вручення відправнику, а не одержувачу, адже 15.10.2024, відповідно до трекінгу відправлень відбувалось повернення відправнику у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Судом не враховуються доводи позивача про неналежність повідомлення у зв`язку з тимчасовою відсутністю його за адресою реєстрації та проживання у період з 15.10.2024 по 22.10.2024, оскільки відповідно до п. 41 Порядку №560, належним підтвердженням повідомлення військовозобов`язаного про виклик до територіальному центру комплектування та соціальної підтримки є поштове повідомлення з відміткою про відмову отримати поштове відправлення чи про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. Окрім того, зазначені позивачем причини щодо перебування в м. Дніпро, зокрема, вирішення особистих справ, у тому числі, пов`язаних із вагітністю дружини, не віднесені до поважних причин неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Щодо доводів позивача про нескладення протоколу про адміністративне правопорушення, то суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

З врахуванням положень п. 41 Порядку №560, поштове повідомлення з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних є належним підтвердженням повідомлення військовозобов`язаного про виклик до територіальному центру комплектування та соціальної підтримки.

Виходячи із вищевикладеного, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням положень КАС України, судовий збір у разі відмови у задоволенні позову покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 229, 268-271, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушеннявідмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ;

Представник відповідача: Ільницька Мар`яна Іванівна, місцезнаходження: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Нижанківського, 6.

Повне рішення суду складене 27.02.2025 року.

Головуючий суддя О. Ю. Писарев