Справа № 629/7970/24
Суддя: ЦЕНДРА Н. В.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/7970/24
Провадження№2-а/629/7/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в Харківській області, третя особа інспектор Управління патрульної поліції роти Управління патрульної поліції батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції Васіщев Артем Михайлович, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

Позивач звернувся до суду, з позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора УПП роти УПП батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області Васіщева А.М. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3677389 від 17.12.2024 року, стосовно ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510 грн., провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Позов мотивує тим, що ним, як громадянином та фізичною особою, особисто не виконувались будь-які земельні роботи з частковим перекриттям руху (будівельні чи дорожні), тим паче на автомобільних дорогах, вулицях чи залізничних переїздах. Вказаною посадовою особою позивача згідно оскаржуваної постанови притягнуто до адміністративної відповідальності саме як громадянина (...), а не посадову особу чи суб`єкта господарювання. При цьому, явно безпідставно, адже відповідні роботи могли проводитися юридичною особою та/або на замовлення її уповноважених (посадових чи службових) осіб, однак даний факт безпідставно, у порушення норм ст. ст. 2, 7, 245, 248, 251, 280 КУпАП, залишено поза увагою поліцейського Васіщевим А.М., яким не з`ясовано детально усі необхідні обставини справи, її взагалі розглянуто менше ніж за 16 хвилин. Наголошує, що він, громадянин ОСОБА_1 , у виниклих правовідносинах не є учасником дорожнього руху або особою чиї діяння створили небезпеку (як реальну, так і неймовірну) чи перешкоду для руху, загрожували життю або здоров`ю громадян, завдали матеріальних збитків. З огляду на викладені вище обставини справи, 17.12.2024 саме на момент розгляду відповідної справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 140 КУпАП, жодною особою не створено небезпеки чи перешкод для учасників дорожнього руху. Постанова не містить жодного посилання на докази, які б вказували на зафіксоване правопорушення. Крім того, він не є суб`єктом даного правопорушення, оскільки виконував свої обов`язки як дорожній робітник КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області, згідно з посадовою інструкцією, а не як громадянин - фізична особа. В той час як оскаржувана постанова була складена відносно мене не як посадової особи, а як громадянина України.

30 грудня 2024 ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Не погодившись з позовом, 14.01.2025 року представником ДПП надано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає його безпідставним та необґрунтованим, посилаючись на те, що оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим пунктом 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015. Зазначене позивачем твердження з приводу того, що позивач не визнає свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого частиною 3 ст. 140 КУпАП суперечить долученим до постанови доказами, а саме: акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, схеми та відеозапису з портативного відеореєстратора №472990. Позивач підтвердив власноручним підписом згоду з схемою від 17.12.2024, яка додається по постанови та містить інформацію щодо місця проведення робіт, а також підтвердив підписом акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 17.12.2024. На підтвердження того, що позивачем не виконувались будь-які роботи з облаштування малої архітектурної споруди, жодна спецтехніка ним не використовувалась, рух частково не перекривався, представником позивача додаються фото відповідного об`єкту та прилеглої території, які є неналежним доказом так як фотокартки не містять жодної інформації, яка б підтверджувала дату, час їх здійснення. Зазначене позивачем твердження з приводу того, що відповідні роботи могли проводитися юридичною особою та/або на замовлення її уповноважених (посадових чи службових) осіб може підтверджувати лише незаконність проведення вищезазначених робіт і не впливає на притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частини 3 ст. 140 КУпАП, оскільки саме він як фактичний виконавець даних робіт є суб`єктом правопорушення. Крім того позивача притягнуто до відповідальності не за факт проведення робіт, а за невстановлення на місці їх проведення ТЗОДР (тимчасових засобів організації дорожнього руху) у відповідності до вимог ДСТУ 4100-21, 8749-2017, що є порушенням п.1.5 Правил дорожнього руху України. Тому вважає доводи, зазначені позивачем, як намагання уникнути відповідальність за скоєне ним адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 14.02.2025 року витребувано з ОСОБА_1 належно засвідчену копію наказу про прийняття позивача на роботу в КП «Еко-Сан» Лозівської ради Харківської області та посадову інструкцію.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, судом було встановлене наступне.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3677389 від 17.12.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. В постанові вказано, що 17.12.2024 року о 11-44 год. в м.Лозова, вул.Благовіщенська, 10, проводив земельні роботи з частковим перекриттям руху, та в місці проведення робіт не встановив тз ОДР у відповідності до ДСТУ 4100-21, 8749-2017, чим порушив п.1.5.ПДР.

В акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 17.12.2024 по Харківська область, м.Лозова, вул.Благовіщенська, буд.10, не зазначено на кого покладено забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці), свідки не залучались. Зі змісту акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 17.12.2024 випливає, що обстеження проведено одноособово т.в.о. інспектора ВБДР УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Раменюком Р.О.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права) (ч. 6 ст. 7 КАС України).

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків відповідальності перед суспільством.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за ч. 3 ст. 140 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами і встановлюється шляхом повного, всебічного та об`єктивного з`ясування компетентним суб`єктом владних повноважень всіх обставин справи, а також причин та умов, що сприяли його вчиненню.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією ч. 3 ст. 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Наказом директора КП «Еко-Сан» №90к від 24 квітня 2023 року, ОСОБА_1 переведений на посаду дорожнього робітника 3 розряду (будівельно-монтажної дільниці).

Згідно із робочою інструкцією дорожнього робітника, яка затверджена директором КП «Еко-Сан», до посадових обов`язків такого працівника не входить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

При цьому, із змісту правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , оскаржуваної постанови та положень ст. 140 КУпАП, у даному випадку, суд вважає, що вказане правопорушення за формою вини відноситься до умисних правопорушень.

За змістом п.1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Стаття 10 КУпАП передбачає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, ділянкою роботи, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, центральні органи виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, керівники структурних підрозділів. Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки з управління або розпорядження державним, колективним чи приватним майном.

Посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за недодержання лише тих правил, забезпечення виконання яких належить до їх службових обов`язків.

ОСОБА_1 , як найманий працівник, у даному випадку, не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 140 КУпАП, та в діях останнього не вбачається умислу.

Отже, в даному випадку суд вважає, що особа відносно якої вирішується питання щодо притягнення до адміністративні відповідальності не є належним суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд доходить висновку, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимоги ст. 245 КУпАП.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням встановлених обставин, зокрема відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП, рішення суб`єкта владних повноважень підлягає скасуванню, а справа - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім цього, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 77, 241-246, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в Харківській області, третя особа інспектор Управління патрульної поліції роти Управління патрульної поліції батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції Васіщев Артем Михайлович, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову від 17.12.2024 серії ЕНА №3677389 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ст.140 ч.3 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код ЄДРПОУ 40108646) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 484,50 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3, .

Третя особа: Інспектор Управління патрульної поліції роти Управління патрульної поліції батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції Васіщев Артем Михайлович, адреса: м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Суддя Наталія ЦЕНДРА