Справа № 320/18044/24
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року №320/18044/24

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Білоноженко М.А.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )
доТериторіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (08153, Київська область, м. Боярка, вул. Білогородська, 13, )
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 складової грошового забезпечення, а саме підвищення посадового окладу до 100 відсотків за час виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду передбаченого абзацом 3 пункту 1 розділу 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 3 квітня 2019 року, починаючи з 25 листопада 2022 року;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 складову грошового забезпечення, а саме підвищення посадового окладу до 100 відсотків за час виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду передбаченого абзацом 3 пункту 1 розділу 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 3 квітня 2019 року, починаючи з 25 листопада 2022 року по день прийняття рішення судом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до абзацу 3 пункту 1 розділу 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289 "Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони" (далі - Постанова №289) установлено підвищення за виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду в розмірі до 100 відсотків посадового окладу. Тобто співробітники Служби судової охорони, які виконують свої функціональні обов`язки безпосередньо щодо забезпечення особистої безпеки суддів, передбачені статтею 162 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" мають право на підвищення місячного грошового забезпечення в розмірі до 100 відсотків посадового окладу. Проте відповідач безпідставно не здійснює нарахування та виплату позивачу вказаного підвищення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

На день розгляду справи по суті відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), щодо надання відзиву на позовну заяву (відзив), інших заяв по суті справи чи клопотань до суду не надходило.

Таким чином, керуючись положеннями ч.6 ст.162 КАС України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 05.03.2024, в якій просив повідомити, чи було нараховано та виплачено підвищення грошового забезпечення за виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду в розмірі до 100 відсотків посадового окладу відповідно до абзацу 3 пункту 1 розділу 2 Постанови №289.

Листом №41.07-320 від 07.03.2024 Територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київські області повідомило, що відсоток підвищення посадового окладу визначається кожному співробітнику індивідуально залежно від виконання завдань із забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду на підставі мотивованого подання безпосереднього керівника та встановлюється відповідним наказом Служби або територіальним управлінням Служби. Грошове забезпечення співробітники Служби судової охорони отримують відповідно рекомендованих граничних розмірів місячного грошового забезпечення без урахування індексів (після утримання податків та зборів) співробітникам Служби підрозділів особистої безпеки суддів (м. Київ, область, ВАКС). Підставою для встановлення підвищень посадового окладу є наказ по особовому складу із зазначенням відсотка підвищення. Наказів щодо збільшення на 100 відсотків посадового окладу до фінансово-економічного відділу не надходило.

До листа додано довідку щодо виконання завдань з особистої безпеки суддів Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 від 07.03.2024, у якій зазначено, що старший лейтенант ССО ОСОБА_1 у період з 25.11.2021 по теперішній час забезпечує особисту безпеку судді, відповідно своїх функціональних обов`язків.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 161 Закону України "Про судоустрій і статус суддів": Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах (частина 1); Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України (частина 2); Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби (частина 4); територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (частина 6); фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина 7).

На підставі частини 1 статті 165 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Як визначено частиною 2 статті 165 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

На виконання частини 2 статті 165 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Постановою №289 затверджені схеми посадових окладів, тарифних розрядів і коефіцієнтів за основними посадами і спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони та встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Пунктом 2 Постанови №289 визначено, що розміри посадових окладів, окладів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із схемою тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони та схемою тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони, затверджених цією постановою.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 1 пункту 3 Постанови №289 надано право Голові Служби судової охорони в межах асигнувань, що виділяються на утримання Служби судової охорони установлювати підвищення за виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду в розмірі до 100 відсотків посадового окладу.

Порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затверджений наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 (далі - Порядок №384), визначає механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони.

Згідно з пунктами 4 - 7 розділу І Порядку №384 грошове забезпечення включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 4) премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) винагороди; 2) допомоги.

Приписами пункту 10 розділу І Порядку №384 встановлено, що грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку №384 посадові оклади співробітників затверджуються в штатних розписах (штатах) центрального органу управління Служби/територіального управління Служби у розмірах, визначених відповідно до додатку 3 до Постанови № 289.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Порядку №384 розмір посадового окладу співробітнику встановлюється наказом по особовому складу з дня, коли співробітник прийняв справи й посаду та приступив до виконання обов`язків за посадою.

Положеннями пункту 13 розділу ІІ Порядку №384 визначено, що співробітникам, на яких покладено виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, посадові оклади підвищуються до 100 відсотків посадового окладу.

Відповідно до пункту 14 розділу ІІ Порядку №384 відсоток підвищення посадового окладу визначається кожному співробітнику індивідуально залежно від виконання завдань із забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду на підставі мотивованого подання безпосереднього керівника та встановлюється відповідним наказом Служби або територіального управління Служби.

Згідно з пунктом 16 розділу ІІ Порядку №384 підвищення посадових окладів обчислюється окремо за кожною підставою виходячи з розмірів посадових окладів без урахування іншого підвищення та утворює нові розміри посадових окладів. Надбавки, доплати та премії обчислюються у відсотках від новоутворених (з урахуванням підвищень) розмірів посадових окладів.

Зі змісту наведених норм слідує, що Голові Служби судової охорони надано право, а не встановлено обов`язок, в межах асигнувань, що виділяються на утримання Служби судової охорони, встановлювати підвищення за виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду в розмірі до 100 відсотків посадового окладу. Також, пунктом 13 розділу ІІ Порядку №384 встановлено граничну межу можливого підвищення посадового окладу.

При цьому, відсоток підвищення посадового окладу визначається кожному співробітнику індивідуально, залежно від виконання завдань із забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей.

Підставою для встановлення підвищення посадового окладу, визначеного пунктом 13 розділу ІІ Порядку №384, є мотивоване подання безпосереднього керівника та для виплати, відповідно, наказ Служби або територіального управління Служби.

Як встановив суд, позивач у період з 25.11.2021 року по теперішній час забезпечує особисту безпеку судді, відповідно своїх функціональних обов`язків.

Проте, суду не надано доказів, що в спірний період безпосередній керівник позивача звертався з поданням про підвищення посадового окладу ОСОБА_1 відповідно до пункту 13 розділу ІІ Порядку №384 з визначенням відсотку підвищення посадового окладу залежно від виконання позивачем завдань із забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей.

Само по собі виконання своїх безпосередніх обов`язків позивачем щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей не є підставою для обов`язкового встановлення підвищення його посадового окладу до 100 відсотків, про що свідчать приписи пункту 14 розділу ІІ Порядку №384 та абзацу 3 підпункту 1 пункту 3 Постанови №289.

Крім того, відповідно до абзацу 3 підпункту 1 пункту 3 Постанови №289 таке підвищення є правом, а не обов`язком відповідача, в межах бюджетних асигнувань, що виділяються на утримання Служби судової охорони установлювати підвищення за виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач спростував, а позивач не підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, а тому, в їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутність підстав для задоволення позовних вимог, звільнення позивача від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (08153, Київська область, м. Боярка, вул. Білогородська, 13, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.