Справа № 580/6461/24
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6461/24 Суддя (судді) першої інстанції: Василь ГАВРИЛЮК
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Парінова А. Б., Ключкович В. Ю., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 15 від 30.05.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно переглянути заяву ОСОБА_1 від 21.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зарахувати до пільгового страхового стажу за Списком № 2 період роботи на Машинобудівельному заводі "Перемога праці" з 29.07.1987 р. по 08.05.1998 р., з 01.01.2000 по 31.12.2000, з 20.02.2001 по 27.02.2001; у Військовій частині НОМЕР_1 з 09.12.2019 по 31.07.2022 та прийняти рішення про призначення пенсії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.05.2024 № 15 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення про призначення з 17.06.2024 ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до його пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 29.07.1987 по 08.05.1998, з 01.01.2000 по 31.12.2000, з 20.02.2001 по 27.02.2001, з 09.12.2019 по 31.07.2022.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги залишити без задоволення.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матерів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 16.02.2024 № 7102- (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ).

21.05.2024 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.05.2024 № 15 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. При цьому, до пільгового стажу не зараховано період роботи з 09.12.2019 по 31.07.2022 згідно довідки від 16.05.2024 № 1062, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , оскільки у довідці посада електрогазозварник не відповідає Спискам (Постанові Кабінету міністрів України № 461 від 24.06.2016), пільгова довідка потребує перевірки.

Вважаючи вказане рішення протиправним позивач звернувся до суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 50 років - по 31 березня 1965 року включно.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у спірному рішенні пенсійний орган підтверджує наявність страхового стажу згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу у обсязі 33 роки 06 місяців 29 днів. Натомість відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку відсутністю необхідного пільгового стажу (12 років 6 місяців), не зарахувавши до пільгового стажу позивача періоди роботи згідно довідки від 16.05.2024 № 1062, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , зазначивши, що у довідці посада електрогазозварник не відповідає Спискам (Постанові Кабінету міністрів України № 461 від 24.06.2016), пільгова довідка потребує перевірки.

Відповідно до пунктів 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

У тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Аналіз наведених норм права вказує на те, що у разі відсутності трудової книжки або у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої існтанції, заяви про призначення пенсії позивач подав довідку від 16.05.2024 № 1062, видану Військовою частиною НОМЕР_1 , відповідно до якої позивач у період з 09.12.2019 по 31.07.2022 працював повний робочий день у Військовій частині НОМЕР_1 , виконував роботу в підземних умовах праці, пов`язану з технічним обслуговуванням, транспортуванням та зберіганням зброї на посаді електрогазозварника електротехнічної групи.

Списками № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 № 461 (чинний на момент роботи позивача) відносять роботу, зокрема газозварника, а також працівників, постійно зайнятих на підземних роботах, пов`язаних з технічним обслуговуванням, транспортуванням та зберіганням зброї (розділ XXXIIІ).

Крім того, наказом Військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2019 № 536 затверджено підсумки атестації робочих місць, відповідно до додатку 1 якого робітнику за посадою електрогазозварник підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.

Довідка від 16.05.2024 № 1062, видана Військовою частиною НОМЕР_1 підтверджує пільговий характер роботи позивача у спірний період. Таким чином, робота позивача у період з 09.12.2019 по 31.07.2022 на посаді електрогазозварника відноситься до робіт із шкідливими і важкими умовами праці, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, вказана довідка містить посилання на відповідні первинні документи, як на підстави внесення записів, довідка засвідчена підписами уповноважених осіб та печаткою Військової частини, не містить виправлень, підчисток, тобто оформлена належним чином, що не викликає у суду сумнівів у достовірності зазначених у ній відомостей.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до цілком обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для відмови в зарахуванні вищезазначеного періоду роботи позивача до пільгового стажу роботи позивачки за Списком № 2, оскільки він підтверджений належними та допустимими доказами.

Крім того, відповідно до форми РС - право Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи на Машинобудівельному заводі "Перемога праці" з 29.07.1987 по 08.05.1998, з 01.01.2000 по 31.12.2000, з 20.02.2001 по 27.02.2001.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, згідно з відомостями трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач працював на Машинобудівельному заводі "Перемога праці" з 29.07.1987 на посаді електрозварника ручного зварювання 3 розряду (згідно розпорядження ОК № 396 від 29.07.1987); 15.02.1993 присвоєно 4 розряд електрозварника ручного зварювання ковальсько-пресового цеху (згідно протоколу № 15 від 15.02.1993); Запис № 4 - 20.07.1994 Артемівський машинобудівний завод "Перемога праці" перетворено на відкрите акціонерне товариство "Артеммаш Перемога Праці" (згідно наказу № 361 від 28.12.1994); Запис № 5 - 28.08.1997 переведений в ремонтно-механічний цех електрозварником ручного зварювання 4 розряду (згідно переведення № 206 від 28.08.1997); запис № 6 - 01.01.1998 ремонтно-механічний цех перейменовано на механічний цех № 8 (згідно наказу № 271 від 30.12.1997); Запис № 7 - 28.08.1997 переведений в цех № 7 (комплекс очисних споруд) електрозварником ручного зварювання 4 розряду (згідно наказу № 66 від 08.05.1998); Запис № 8 - 27.02.2001 звільнений із заводу згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (згідно розпорядження № 192 від 27.02.2001).

У вказані періоди роботи позивача були чинними:

- список № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах".

У розділі ХХХІІ (Загальні професії) Списку № 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 визначено, що його дія поширюється на електрозварників.

- список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженим постановою КМУ від 11 березня 1994 № 162. У розділі ХХХІІІ (Загальні професії) Списку № 2 визначено, що його дія поширюється на Електрозварників ручного зварювання 906).

Таким чином, робота позивача у періоди з 29.07.1987 по 08.05.1998, з 01.01.2000 по 31.12.2000, з 20.02.2001 по 27.02.2001 на посаді електрозварника ручного зварювання відносяться до робіт з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах за списком № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 та постановою КМУ від 11 березня 1994 № 162.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, у трудовій книжці є посилання на відповідні накази, як на підстави внесення записів, завірені підписами повноважних осіб та печатками, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумнівів у їх достовірності.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 13.06.2019 у справі № 195/443/17 та від 22.05.2018 у справі № 683/977/17 право на зарахування до стажу для призначення особі пільгової пенсії підтверджується зокрема відомостями трудової книжки.

Суд також враховує правові висновки Верховного Суду у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17 відповідно до яких надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Трудова книжка позивача містить належні записи, що засвідчують вищевказані періоди роботи позивача на роботі, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, у зв`язку із чим вказані періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Разом з тим, спірне рішення не містить жодних обґрунтувань щодо неврахування вказаних періодів до пільгового стажу позивача.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, відсутність уточнюючої довідки про роботу позивача, відомості про яку відображені у трудовій книжці, не може слугувати самостійною та достатньою підставою для неврахування періодів роботи позивача до його пільгового стажу з огляду на їх підтвердження відомостями трудової книжки. Робота позивача на посаді електрозварника є самостійною підставою для віднесення до робіт за списком № 2, оскільки постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 та постанова КМУ від 11 березня 1994 № 162 не встановлювали додаткових умов.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявні у матеріалах справи докази підтверджують наявність у позивача пільгового стажу по Списку № 2 у обсязі значно більшому за необхідний (12 років 6 місяців), у зв`язку із чим суд доходить висновку про необґрунтованість висновків спірного рішення щодо відсутності у позивача достатнього пільгового стажу.

Обсяг страхового стажу позивача, що підтверджується апелянтом, складає 33 років 6 місяців 29 днів. Обсяг пільгового стажу позивача становить більше за необхідний (12 років 6 місяців) відповідно до ст. 114 Закону № 1058. Достатнім також є вік позивача для призначення пенсії (55 років), що відповідач-2 не заперечує.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про необґрунтованість доводів спірного рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із чим його належить визнати протиправним та скасувати.

Враховуючі визначені пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" підстави та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а також наявність у позивача усіх необхідних умов для призначення пенсії на пільгових умовах - вік та стаж (загальний і спеціальний), суд дійшов висновку, що вирішення питання призначення пенсії у цьому випадку не є дискреційним повноваженням Пенсійного органу.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Отже, ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача-2 (як органу, який здійснював розгляд заяви та прийняв протиправне рішення) прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зарахувавши до його пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 29.07.1987 по 08.05.1998, з 01.01.2000 по 31.12.2000, з 20.02.2001 по 27.02.2001, з 09.12.2019 по 31.07.2022.

Щодо дати з якої позивач набув право на призначення пенсії, суд врахував таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 55 річного віку позивач досяг - 16.06.2024, у зв`язку із чим, відповідно до вказаних вище приписів ст. 45 Закону № 1058, позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - 17.06.2024.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя В. Ю. Ключкович

Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 26.02.2025)