Справа № 260/5758/24
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 260/5758/24 пров. № А/857/29646/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Сеник Р.П.

секретар судового засідання Василюк В.Б.

за участю:

позивач ОСОБА_1

представник позивача Карпович А.П.

представник відповідача Гончаров В.В.,

третя особа Козачук Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 260/5758/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення (суддя Дору Ю.Ю., м. Ужгород, проголошено о 09:00:10, повний текст складено 14.10.2024 року), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області (далі - відповідач, КДКА Закарпатської області), третя особа - Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури (далі - третя особа, ВКДКА), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 28.08.2024, яким адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликалась на те, що відповідача - юридичну особу КДКА Закарпатської області (), було утворено, та зареєстровано до прийняття Верховною Радою України 05.07.2012 Закону України № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI).

Позивач вважала, що із 05.07.2012 в адвокатурі діють юридичні особи КДКА Закарпатської області (() та ВКДКА (), які не утворені відповідно до вимог Закону № 5076-VI, не є правонаступниками прав та обов`язків своїх попередників, не мають цивільної дієздатності.

Тому, рішення неутвореного Законом № 5076-VI та нелегітимного, на думку позивача, КДКА Закарпатської області, яке є предметом оскарження у цій справі, не має юридичної сили. Позивач зазначала, що позбавлення її з 28.08.2024 права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, на підставі оскаржуваного рішення, є фактом незаконного втручання у діяльність адвоката.

Крім цього, позивач зазначала, що згідно положень ч.3 ст.33 Закону №5076-VI дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України. Робочим місцем адвоката ОСОБА_1 є місто Київ, а не Закарпатська область, відтак вважала, що станом на день звернення до суду із позовом єдиним легітимним, законним та повноважним органом здійснення дисциплінарного провадження відносно адвоката ОСОБА_1 є виключно Дисциплінарна палата КДКА м. Києва.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 28.08.2024, яким адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України;

- стягнуто з Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Фединця, буд.14, ) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) гривень;

- стягнуто з Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Фединця, буд.14, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908,40 (дев`ятсот вісім гривень 40 копійок) гривень.

В обгрунтування своїх висновків суд першої інстанції зазначав, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі №260/10589/23 було зобов`язано Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатуру Закарпатської області () м. Ужгород, вул. Фединця,14 повторно розглянути скаргу, яка надійшла супровідним листом ВКДКА №1811 від 18.10.2023 з врахуванням правової оцінки наданої судом в рішенні.

Згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2024 у справі №260/10589/23 судом було вказано, що положення Регламенту ВКДКА прямо суперечать імперативним положенням частини третьої статті 33 Закону № 5076-VI, яка не допускає будь-якої зміни підвідомчості розгляду скарг про дисциплінарний проступок адвоката.

Тому, підстави для застосування положень 2.3.17 та 2.3.18 пункту 2.3 Розділу ІІ Регламенту ВКДКА всупереч частині третьої статті 33 Закону № 5076-VI у справі, що розглядається, відсутні.

На думку суду першої інстанції, відповідач не врахував висновки суду першої та апеляційної інстанції у справі №260/10589/23 щодо протиправності зміни підвідомчості розгляду скарг про дисциплінарний проступок адвоката, відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем частини третьої статті 33 Закону № 5076-VI при повторному розгляді скарги на адвоката ОСОБА_1., що мало наслідком здійснення дисциплінарного провадження неналежним дисциплінарним органом.

Не погоджуючись із рішення суду першої інстанції КДКА Закарпатської області, ВКДКА подали апеляційні скарги, в яких, просять апеляційний суд скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги КДКА Закарпатської області питання можливості ВКДКА щодо скерування скарги на адвоката до КДКА іншого регіону було предметом розгляду Верховним Судом у справі №826/3443/18. У цій справі Верховний Суд в постанові від 08.10.2020, дійшов висновку про те, що неможливість регіональної КДКА, за адресою робочого місця адвоката здійснювати дисциплінарне провадження, не позбавляє можливості здійснення такого провадження КДКА іншого регіону (п.п.58-63 цієї постанови). Такий висновок згодом був підтриманий Верховним Судом і в постанові від 17.10.2024 у вказаній вище справі №260/10589/23, в якій ОСОБА_1 оскаржувала попереднє рішення КДКА Закарпатської області від 23.11.2024 про її притягнення до дисциплінарної відповідальності у дисциплінарному провадженні за скаргою ОСОБА_3 . Зокрема, постановою від 17.10.2024 у справі №260/10589/23 Верховний Суд змінив постанову апеляційного суду від 13.06.2024 в частині мотивів, виклавши мотивувальну частину в редакції, згідно з якою визнано помилковість висновків судів попередніх інстанцій про неможливість КДКА Закарпатської області здійснювати дисциплінарне провадження стосовно позивача.

КДКА в Закарпатській області зазначає, що з урахуванням постанови Верховного Суду від 17.10.2024 у справі №260/10589/23 постанова апеляційного суду від 13.06.2024 у цій же справі втратила чинність в частині мотивів про неможливість КДКА Закарпатської області здійснювати дисциплінарне провадження стосовно позивача, що додатково зумовлює безпідставність доводів суду першої інстанції про порушення відповідачем підвідомчості здійснення такого провадження, наведених в оскарженому рішенні суду від 09.10.2024 у справі №260/5758/24.

З огляду на наведені обставини та перелічені правові висновки Верховного Суду відповідач вважає, що повторний розгляд скарги ОСОБА_3 на поведінку позивача, як адвоката, за результатами якого останню притягнуто до дисциплінарної відповідальності, відбувся без порушень правил підвідомчості та з дотриманням належної процедури, передбаченої законом і нормативними актами, якими внормована діяльність КДКА і її дисциплінарної палати при здійсненні дисциплінарного провадження відносно адвоката.

Водночас, ВКДКА у своїй апеляційній скарзі зазначає, що станом на час надходження скарги на адвоката ОСОБА_1., яка стала причиною прийняття спірного у цій справі рішення, окрім КДКА м. Києва, в Україні з тих чи інших причин, пов`язаних із обставинами, спричиненими воєнним станом, внаслідок відсутності кворуму не здійснювали дисциплінарні провадження дисциплінарні палати КДКА Черкаської, Львівської, Сумської, Луганської, Херсонської та Хмельницької областей. Таким чином, усі скарги на поведінку адвокатів, робоче місце яких зареєстроване у зазначених вище регіонах, в залежності від обставин, відповідно до приписів пунктів 2.3.17 або 2.3.18 Регламенту ВКДКА, скеровуються Головою ВКДКА до КДКА інших регіонів, які спроможні виконувати функції дисциплінарного провадження в умовах воєнного стану.

ВКДКА зазначає, що неможливість дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії з певних причин здійснити дисциплінарне провадження стосовно адвоката за адресою реєстрації робочого місця, не може слугувати підставою та засобом уникнення таким адвокатом відповідальності за вчинене ним порушення, а також не спростовує можливості проведення належної перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката та вчинення інших передбачених законом дій іншим органом.

Тому, ВКДКА вважає, що порушень під час розгляду питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та при застосуванні до неї дисциплінарного стягнення не було.

У відповідь на подані апеляційні скарги позивач подала відзиви, в яких проти вимог скаржників заперечила, просить апеляційний суд залишити скарги без задоволення.

Доводи відзивів зводяться до покликань на відсутність дисциплінарного проступку у діях позивача, відсутності у Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Закарпатської області та Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури здійснювати повноваження як органи адвокатського самоврядування. Покликається на той факт, що юридична особа Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Закарпатської області () була утворена та зареєстрована до прийняття Закону № 5076-VI.

З огляду на це, відповідно до абзаців 2, 3 частини сьомої розділу X (Перехідні положення) цього Закону, мала відбутися процедура перетворення попередньої юридичної особи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області код () шляхом припинення та утворення нової юридичної особи (правонаступника) - Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, із збереженням коду . При цьому зміна відомостей про таке перетворення, на думку позивача, мала бути здійсненна у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Однак, як вказує позивач, відомості про перебування юридичної особи у процесі припинення відсутні, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи.

В судовому засіданні представники Вищої КДКА та КДКА в Закарпатській області вимоги апеляційних скарг підтримують з мотивів, викладених у них. Просять скарги задовольнити.

Позивач та її представник проти вимог скарг заперечують, вважають їх необґрунтованими, відтак просять апеляційний суд у задоволенні таких відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні скарг слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено.

05.10.2023 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва надійшла скарга громадянина ОСОБА_3 на адвоката ОСОБА_1.

10.10.2023 т.в.о. керівника юридичної особи КДКА м. Києва надіслав голові Вищої КДКА лист, в якому зазначив про отримання від представника скаржника адвоката Ємеліної Юліанни Святославівни скарги ОСОБА_3 .

Згідно рішення Ради адвокатів України (далі - РАУ) від 15.12.2021 №128 «Про неповноважність та неправомочність КДКА м. Києва здійснювати свої функції», рішення РАУ від 28.01.2022 № 6 «Організаційні питання визнання неповноважності звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва на прийняття рішень від 07.11.2021 та відсутність юридичних фактів» скарга ОСОБА_3 передається до ВКДКА для подальшого скерування та розгляд КДКА іншого регіону відповідно до вимог чинного законодавства.

18.10.2023 листом № 1811 Голова ВКДКА надіслав за належністю Голові КДКА Закарпатської області скаргу ОСОБА_3 .

В обґрунтування підстав скерування скарги у листі зазначено наступне:

- згідно із частиною третьою статті 33 Закону № 5076-VI дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється КДКА за адресою робочого місця адвоката, зазначеного в Єдиному реєстрі адвокатів України (далі - ЄРАУ);

- за даними ЄРАУ робоче місце ОСОБА_1 знаходиться в м.Києві, бульвар Кольцова, 14 літ. «Д», офіс 610;

- відповідно до рішення РАУ від 15.12.2021 № 128 КДКА м. Києва вважається не сформованою у відповідності до Закону 5076-VI, що є наслідком відсутності кворуму в кваліфікаційній і дисциплінарній палаті КДКА м. Києва для прийняття рішень та здійснення повноважень, визначених статтею 50 Закону № 5076-VI.

- відповідно до пункту 4 Рішення РАУ від 28 січня 2022 року № 6 «Організаційні питання визнання неповноважності звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва на прийняття рішень від 07.11.2021 та відсутність юридичних фактів» на Секретаріат КДКА м. Києва покладено обов`язки продовжувати здійснювати передачу до ВКДКА усіх отриманих заяв, які стосуються допуску до складання кваліфікаційного іспиту, заяв, скарг щодо поведінки адвокатів, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, дисциплінарні справи та інші заяви/скарги для подальшого їх скерування та розгляду КДКА іншого регіону.

25.10.2023 зазначена скарга була зареєстрована в КДКА Закарпатської області за вхідним номером 193/23.

Рішенням дисциплінарної палати КДКА Закарпатської області від 23.11.2023 адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4676/10, видане 24.11.2011 згідно з рішенням Київської обласної КДКА від 16.11.2011 № 229) притягнуто до дисциплінарної відповідальності із застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з ЄРАУ.

Не погодившись з прийнятим рішенням відповідача, позивач оскаржила таке до Закарпатського окружного адміністративного суду.

За результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_1 рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі №260/10589/23 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними та скасовано:

- рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 02.11.2023 про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 ;

- рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 23.11.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

Вказаним рішенням суду зобов`язано кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатуру Закарпатської області ( ) м. Ужгород, вул. Фединця,14 повторно розглянути скаргу ОСОБА_3 , яка надійшла супровідним листом ВКДКА № 1811 від 18.10.2023, з врахуванням правової оцінки наданої судом в рішенні.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2024 по справі №260/10589/23 апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 року у справі № 260/10589/23 - без змін.

У вказаній вище постанові апеляційний суд зазначив про те, що відповідач, приймаючи оскаржувані рішення, порушив процедуру притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, позбавив останню гарантій дотримання прав адвоката під час здійснення дисциплінарного провадження з метою недопущення безпідставного притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності, врахував при обранні виду стягнення рішення про притягнення позивача до відповідальності, які не могли бути враховані.

Надалі, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі №260/10589/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2024, Головою Дисциплінарної палати КДКА Закарпатської області було направлено повідомлення ОСОБА_1 у порядку перевірки відомостей відповідно до ст.38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 09.07.2024 за вих.№140, яким запропоновано позивачу подати пояснення.

10.07.2024 за вих.№141 Головою Дисциплінарної палати КДКА Закарпатської області було направлено повідомлення про строк для надання пояснень, згідно якого позивачу було встановлено строк для надання пояснень до 30.07.2024.

Вказані повідомлення були направлені на адресу позивача, що підтверджується копіями долучених до матеріалів справи доказів.

30.07.2024 до КДКА Закарпатської області надійшла письмова відповідь на повідомлення від ОСОБА_1 , в якій остання запропонувала КДКА Закарпатської області виконати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 по справі №260/10589/23 та повернути скаргу гр. ОСОБА_3 особі, яка її перенаправила, а саме - до КДКА Закарпатської області, з відповідними роз`ясненнями, що КДКА Закарпатської області не має права і повноважень здійснювати дисциплінарне провадження відносно адвоката ОСОБА_1.

30.07.2024 Головою Дисциплінарної палати КДКА Закарпатської області складено довідку відповідно до якої запропоновано порушити дисциплінарну справу стосовно адвоката ОСОБА_1

31.07.2024 КДКА Закарпатської області прийнято рішення про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 та призначено розгляд дисциплінарної справи на 16:00 год 28.08.20024, що також підтверджується протоколом №10 від 31.07.2024, який міститься у матеріалах дисциплінарної справи.

Вище згадані довідка від 30.07.2024 та рішення від 31.07.2024 були направлені позивачу.

Згідно з витягом з протоколу №11 від 28.08.2024 відбулося засідання дисциплінарної палати КДКА Закарпатської області та за результатами розгляду дисциплінарної справи вирішено притягнути адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

28.08.2024 КДКА Закарпатської області прийнято рішення про притягнення адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4676/10, видане 24.11.2011 згідно з рішенням Київської обласної КДКА від 16.11.2011 №229) до дисциплінарної відповідальності та застосовано до адвоката ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.

Вказане рішення було направлено на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_3

30.08.2024 КДКА Закарпатської області направлено Голові Ради адвокатів України лист за вих.№100/24, на виконання приписів ч.3 ст.32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та у відповідності до рішення Ради адвокатів України від 28.01.2022 №7 «Щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України по місту Києву» до якого долучено копію оскаржуваного рішення.

Вважаючи протиправним вказане рішення позивач звернулася до суду з даним позовом.

Колегія суддів зазначає.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон № 5076-VI.

За змістом пунктів 1 та 2 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI:

адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом;

адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно частини першої статті 4 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Пунктом 1 частини першої статті 21 Закону № 5076-VI визначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний, зокрема, дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики.

Питання дисциплінарної відповідальності адвоката регламентує Розділ VI Закону № 5076-VI.

Дисциплінарна відповідальність адвоката визначена розділом VІ Закону № 5076-VI.

Згідно з вимогами статті 33 Закону № 5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Стадії дисциплінарного провадження встановлені у статті 37 Закону № 5076-VI, зокрема, дисциплінарне провадження складається з таких стадій:

1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката;

2) порушення дисциплінарної справи;

3) розгляд дисциплінарної справи;

4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Частиною 3 статті 39 Закону № 5076-VI передбачено, що рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

При вирішенні справи, що розглядається, апеляційний суд враховує те, що у справі №260/10589/23 рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.02.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 13.06.2024:

- визнано протиправними та скасовано рішення КДКА Закарпатської області від 02.11.2023 про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1. та рішення КДКА Закарпатської області від 23.11.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ;

- зобов`язано КДКА Закарпатської області повторно розглянути скаргу ОСОБА_3 , яка надійшла супровідним листом Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 18.10.2023 року № 1811, з врахуванням правової оцінки наданої судом в рішенні.

При цьому суд апеляційної інстанції у постанові від 13.06.2024 року у справі №260/10589/23 зазначив, що згідно з положеннями частини третьої статті 33 Закону № 5076-VI дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Оскільки робоче місце позивачки, як адвоката, знаходиться у Києві, суд апеляційної інстанції вважав, що дисциплінарне провадження повинно було здійснюватися Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури міста Києва.

Також суд апеляційної інстанції вважав, що Регламент ВКДКА надає Голові ВКДКА невластиві йому свавільні повноваження щодо суб`єктивного вибору дисциплінарного органу для розгляду скарг на адвокатів, що суперечить таким складовим принципу верховенства права як правова визначеність, чіткість та передбачуваність.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про порушення частини третьої статті 33 Закону № 5076-VI при направленні скарги на адвоката до відповідача і відповідно здійснення дисциплінарного провадження неналежним дисциплінарним органом.

Саме на висновки апеляційного суду у постанові від 13 червня 2024 року покликався суд першої інстанції при прийнятті оскарженого у цій справі рішення.

Разом з тим, 17.10.2024 Верховний Суд рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2024 у справі 260/10589/23 змінив в мотивувальній частині цієї постанови. В іншій частині оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін.

Зокрема, Верховний Суд у постанові від 17.10.2024 у справі 260/10589/23 зазначив, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про те, що дисциплінарне провадження щодо позивача не могло здійснюватися КДКА Закарпатської області.

КДКА Закарпатської області обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги в контексті помилковості висновків суду першої інстанції покликається саме на висновки касаційного суду у згаданій вище постанові. Разом з тим, судом першої інстанції у межах цієї справи при прийнятті оскарженого рішення такі висновки враховані бути не могли в силу часового проміжку між прийняттям судових рішень.

Апеляційним судом з`ясовано, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2024 скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі №260/4927/24, та визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 31.07.2024 про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 .

Предметом спору у справі №260/4927/24 було питання правомірності рішення КДКА Закарпатської області від 31.07.2024, яким порушено дисциплінарну справу щодо адвоката ОСОБА_1. в межах якої і прийнято спірне у цій справі, №260/5758/24, рішення відповідача щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Станом на момент розгляду апеляційних скарг у цій справі (№260/5758/24) наявне судове рішення апеляційного адміністративного суду, яке набрало законної сили, та яким визнано протиправним рішення КДКА у Закарпатській області про порушення дисциплінарної справи щодо позивача (справа № 260/4927/27).

З урахуванням послідовності стадій дисциплінарного провадження, визначеної у статті 37 Закону № 5076-VI, зазначена вище обставина виключає можливість притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Верховний Суд неодноразово висловлювався з приводу важливості принципу правової (справедливої) процедури (постанова від 16.04.2020 у справі № 495/5105/17, постанова від 13.03.2020 у справі № 805/2340/17-а, постанова від 04.06.2020 № 460/354/19), яка є невід`ємною частиною верховенства права. Вказаний принцип спрямований на забезпечення справедливого ставлення до особи під час прийняття актів суб`єктом владних повноважень. Правова (справедлива) процедура встановлює стандарти у процесі прийняття актів суб`єктами владних повноважень, які відображені у рішеннях ЄСПЛ, у яких здійснюється застосування статті 6 Конвенції з прав людини (далі - Конвенція), яка передбачає дотримання процесуальних (процедурних) гарантій у судовому провадженні.

Такі поширюються і на адміністративні процедури за участі суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічних відносин). Згідно зі статтею 6 Конвенції має бути забезпечене право особи: бути поінформованим; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника; ознайомитися з матеріалами справи; вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення; обґрунтувати органом влади прийняття несприятливих актів; визначити порядок їх оскарження, відшкодувати заподіяну шкоду.

Основна мета правової (справедливої) процедури - щоб суб`єкти владних повноважень (суб`єкта публічних відносин), діяли правомірно, тобто належно, згідно з визначеними нормами права, але такими нормами права, які відповідають критеріям природного права, моральності, розумності, справедливості, а також загальноправовим принципам, що встановлені органами правосуддя.

Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який набрав чинності з 11 вересня 1997 року, Україна як член Ради Європи ратифікувала Конвенцію, взявши на себе зобов`язання поважати права людини. Цим законом Україна повністю визнала на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію ЄСПЛ в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції та протоколів до неї, а також практику ЄСПЛ та Європейської комісії з прав людини.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами цієї норми є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

ЄСПЛ неодноразово висловлювався щодо статусу національних органів, які провадять спеціальні процедури, у контексті статті 6 Конвенції. Зокрема, ЄСПЛ зазначав, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна (рішення у справі «Sramek v. Austria» від 22 жовтня 1984 року). Суд або трибунал у змістовному значенні визначається за судовими функціями, тобто визначенням питань, що знаходяться у межах повноважень органу, що засновані на нормах права, і після проведення провадження у передбаченому законом порядку (рішення у справі «Sramek v. Austria» від 22 жовтня 1984 року та у справі «Cyprus v. Turkey» від 10 травня 2001 року, § 233). Право винесення рішення входить у визначення поняття «суд». Провадження повинні забезпечувати «визначення судом проблем у спорі» відповідно до статті 6 § 1 (рішення у справі «Benthem v. the Netherlands» від 23 жовтня 1985 року).

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про задоволення позову.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У розрізі викладеного, оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд приходить до переконання, що такі не є суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 260/5758/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена особами, яких вона стосується безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів в порядку, встановленому статтями 329 - 331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 26.02.25