Справа № 160/1404/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2025 року Справа № 160/1404/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразилися у протиправному не зарахуванні до стажу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.2004 по 19.09.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 в подвійному фактичному розмірі на підставі ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.01.2004 по 19.09.2024, та здійснити перерахунок пенсії з 19.09.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмова пенсійного органу у зарахуванні позивачу періоду роботи з 01.01.2004 по 19.09.2024 до страхового стажу в подвійному розмірі є протиправною та такою, що порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , у тому числі первинний протокол призначення пенсії, алгоритм розрахунку стажу (Форма РС-право).
19.02.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 19.09.2024 та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV). До пільгового стажу за Списком № 2 заявнику зараховано періоди роботи з 02.06.1999 по 02.06.2009 та з 14.07.2009 по 28.05.2024 (за пільговою довідкою від 20.11.2024 № 43/06/1243, яка видана Державною установою «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України») при цьому період з 03.06.2009 по 13.07.2009 зараховано до загального страхового стажу у зв`язку з не підтвердженням зазначеного періоду атестацією робочих місць. Крім цього, відповідач зазначив, що заявлені вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Страховий стаж позивача розраховано відповідно до наданих документів та норм чинного законодавства.
26.02.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив.
Згідно ч. 3, 4 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 19.09.2024.
За результатами розгляду письмового звернення представника позивача відповідач листом від 08.01.2025 повідомив позивача, що загальний страховий стаж, врахований ОСОБА_1 в повному обсязі за період роботи з 29.11.1988 по 31.08.2024, згідно наданих документів, а саме: військового квитка серії НОМЕР_2 від 29.11.1988, трудової книжки серії НОМЕР_3 від 11.09.1994 та даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Період роботи в Дніпровській філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" за період роботи з 04.05.1999 по 31.12.2003, згідно наданої довідки від 16.08.2024 №05-16/184, до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано в подвійному розмірі.
До пільгового стажу за Списком №2 заявнику зараховано періоди роботи з 02.06.1999 по 02.06.2009 та з 14.07.2009 по 28.05.2024 (за пільговою довідкою від 20.11.2024 №43/06/1243, яка видана Державною установою "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України"), при цьому, період з 03.06.2009 по 13.07.2009 зараховано до загального страхового стажу у зв`язку з непідтвердженням зазначеного періоду атестацією робочих місць.
Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-ІV).
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов?язкове держане пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.
Згідно зі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
В той же час, згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).
Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
З аналізу наведених норм вбачається, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
На підтвердження страхового та пільгового стажу роботи за Списком № 2 позивачем надано трудову книжку серії НОМЕР_3 від 11.09.1994 та довідки №05-16/214 від 25.11.2024, №05-16/184 від 16.08.2024, №05-16/185 від 16.08.2024 року, №05-16/186 від 16.08.2024, №43/06/1243 від 20.11.2024, №43/06/1242 від 20.11.2024, які видані Дніпровською філією «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії міністерства охорони здоров`я».
Згідно записів трудової книжки позивача, останній, починаючи з 04.05.1999 працював медичною сестрою (медичним братом) у Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії СОЗ України».
Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 05-16/185 від 16.08.2024 року, ОСОБА_1 працює повний робочий день в Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії СОЗ України» з 04.05.1999р. (наказ № 24 від 12.05.1999р.) на посаді палатної молодшої медсестри відділення №11; з 01.11.2012 (наказ № 196-1 від 05.10.2012р.); з 01.09.2020 (наказ № 129 від 01.09.2020р.) на посаді молодшого медичного брата відділення №11; з 01.03.2024p. (наказ № 47 к/тр-дф від 26.02.2024р.) на посаді молодшого медичного брата відділення №8; з 01.05.2024р. (наказ № 130 к/тр-дф від 29.04.2024р.) на посаді молодшого медичного брата відділення № 11; з 01.07.2024р. по теперішній час (наказ № 202 к/тр-дф від 28.06.2024р.) на посаді молодшого медичного брата з догляду за хворими відділення № 11, що передбачено списком №2, код КП 5132:
- з 04.05.1999р. по 15.01.2003 р. на посаді віднесеної до 22600000 розділ XXIV «Установи охорони здоров`я і соціального забезпечення» позиція 22600000в (молодший медичний персонал), затверджений постановою КМУ від 11.03.1994 №162;
- з 16.01.2003 по 02.08.2016 на посаді віднесеної до розділу XXIV «Охорона здоров`я та соціальна допомога», позиція 24в молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 р.;
- з 03.08.2016 по теперішній час - на посаді віднесеної до розділу Розділу XXIV "Охорона здоров`я та соціальна допомога", молодщі спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 р.
Аналогічні відомості містить довідка №43/06/1243 від 20.11.2024.
У довідці № 43/06/1242 від 20.11.2024 року зазначено, що вона видана ОСОБА_1 в тому, що він дійсно був принятий в «Українська психіатрична лікарня з інтенсивним (суровим) наглядом МОЗ України» на посаду палатної молодшої медсестри відділення № 11 з 04.05.1999р. (наказ № 24 від 12.05.1999р.) по теперішній час.
12.07.2001 р. перейменована в Українську психіатричну лікарню з суворим наглядом (наказ № 72-о від 12.07.2001 p.)
Перейменована у Державний заклад Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України на підставі Статуту лікарні (наказ № 202-о від 17.10.2012р.)
01.11.2012р. найменування посади змінено на молодша медична сестра (наказ № 196-1 від 05.10.2012р.)
01.02.2019р. перемішен до Дніпровської філії «СЗНПД» ДУ «ЦПЗМНА МОЗ України» на посаду молодшої медичної сестри відділення № 11.
01.09.2020р. назва посади була змінена на «молодший медичний брат» для. приведення у відповідність до Національного класифікатора України ДК 003-2010.
01.01.2022р. переміщен до Дніпровської філії «СЗНПД» ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України на посаду молодшого медичного брата відділення № 11.
12.09.2023 р. переміщен до Дніпровської філії «СЗНПД» ДУ «ІСП МОЗ України» на посаду молодшого медичного брата відділення № 11.
01.03.2024р. переміщен на посаду молодшого медичного брата відділення № 8 (47 к/тр-дф від 26.02.2024p.)
01.05.2024р. переміщен на посаду молодшого медичного брата відділення № 11 (130 к/гр-дф від 29.04.2024р.)
01.07.2004р. переведений на посаду молодшого медичного брата з догляду за хворими відділення № 11 (202 к/тр-дф від 28.06.2024p.). Робота у шкідливих умовах повний робочий день.
Отже, під час розгляду справи установлено та не заперечується відповідачем, що починаючи з 04.05.1999, позивач працював в психіатричному закладі, робота в якому зараховується до стажу в подвійному розмірі, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Крім того, відповідно до форми РС-право, вказаний період роботи (з 04.05.1999 по 31.08.2024) зараховано до страхового стажу позивача. При цьому, періоди роботи з 04.05.1999 по 01.06.1999 та з 02.06.1999 по 31.12.2003 зараховано до страхового стажу позивача з Кратністю 2, а період з 01.01.2004 по 19.09.2024 - з Кратністю 1.
Суд зазначає, що Державний заклад Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України, у якому працював позивач, належить до закладів, передбачених статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення», та позивачем надано достатню кількість документів (довідки, трудову книжку, тощо), якими підтверджується факт роботи, що за посадовою діяльністю дає право на зарахування стажу роботи у подвійному розмірі.
Крім того, відповідач роботу позивача у закладі охорони здоров`я, що надає право на зарахування стажу роботи у подвійному розмірі, у наданій відповіді під сумнів не ставив.
При цьому відповідач, відмовляючи у зарахуванні періоду стажу у подвійному обчисленні, зазначає, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення», в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідачем під час виконання покладених на них функцій.
Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Як вже встановлено, починаючи з 04.05.1999 позивач працював у психіатричному закладі охорони здоров`я.
Отже, за наведеного правового регулювання для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах період роботи позивача у психіатричному закладі охорони здоров`я після 01 січня 2004 року, тобто після дати набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підлягає зарахуванню до його стажу роботи у подвійному розмірі.
Разом з тим, судом зауважується, що зарахуванню у подвійному розмірі до стажу роботи на посадах у психіатричному закладі охорони здоров`я підлягає стаж позивача, який він відпрацював до призначення пенсії, тобто до 19.09.2024.
Зазначене підтверджується тим, що відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення», норми статті 60, якою врегульовані пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах, знаходяться у розділі «Обчислення стажу роботи для призначення трудових пенсій».
При цьому, судом під час розгляду даної справи встановлено, що відповідач повинен був зарахувати у подвійному розмірі стаж роботи позивача починаючи з 01.01.2004, саме під час призначення пенсії з 19.09.2024.
З урахуванням наведеного, відповідачем протиправно відмовлено у зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 в подвійному розмірі період роботи з 01.01.2004 по 18.09.2024 у Дніпровській філії «СЗНПД» ДУ «ІСП МОЗ України».
З метою поновлення порушених прав позивача та належного способу захисту суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу період роботи з 01.01.2004 по 18.09.2024 до стажу роботи у подвійному розмірі, та здійснити перерахунок пенсії з 19.09.2024.
Відповідно, у задоволенні позовних вимог щодо періоду зарахування стажу роботи позивача у подвійному розмірі по 19.09.2024 суд відмовляє, оскільки такі вимоги не узгоджуються з нормами чинного законодавства.
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.
Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до стажу ОСОБА_1 в подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.2004 по 18.09.2024.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.01.2004 по 19.09.2024, та здійснити перерахунок пенсії з 19.09.2024.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 26 лютого 2025 року.

Суддя Н.Є. Калугіна