Справа № 492/1541/24
Суддя: Варгаракі С. М.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 492/1541/24
провадження № 2-а/492/7/25
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

25 лютого 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Варгаракі С.М.,

при секретарі судового засідання Богдан А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, -

встановив:

В провадженні Арцизького районного суду Одеської області знаходиться адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України.

До суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання, підтримане ним у судовому засіданні, про передачу справи до Верховного Суду для розгляду як судом першої інстанції у порядку провадження у зразковій справі.

Представниця відповідача заперечувала проти задоволення клопотання, просила відмовити у його задоволенні.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача, вислухавши обґрунтування представника позивача, заперечення представника відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 21 частини 1 статті 4 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Відповідно до пункту 22 частини 1 статті 4 КАС України зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Порядок і умови ініціювання та вирішення питання про відкриття провадження у зразковій справі наведені у статті 290 КАС України.

Згідно із частиною 1 статті 290 КАС України, якщо у провадженні одного або декількох адміністративних судів перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення, суд, який розглядає одну чи більше таких справ, може звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з них Верховним Судом як судом першої інстанції.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що інститут зразкової справи запроваджений з метою вирішення Верховним Судом питань застосування норм матеріального права у значній кількості адміністративних справ, які характеризуються аналогічними позовними вимогами та підставами виникнення спору, однаковими нормами, які регулюють спірні правовідносини, а також відповідачем у якій є один і той самий суб`єкт владних повноважень.

Лише наявність усіх вищезазначених ознак типових справ та їх значна кількість є підставою для висновку про доцільність ухвалення рішення у зразковій справі задля забезпечення передбачуваності та єдності правозастосовної практики у певній категорії спірних правовідносин та швидкого розгляду великої кількості однотипних справ.

Крім того, в КАС України зазначено право суду на звернення до Верховного Суду, а не обов`язок, та не передбачено подання клопотань учасниками процесу з зазначеного питання.

Верховний Суду в ухвалі від 25 липня 2019 року у справі № 824/787/19-а зазначив, що інститут зразкових рішень запроваджений з метою підвищення ефективності правосуддя шляхом розвантаження судів та спрощення процедури розгляду справ. Розгляд типової як зразкової справи має відбуватись у правовідносинах, які виникли, насамперед, внаслідок нового чи зміненого правового регулювання у певній сфері суспільних відносин, що в свою чергу зумовлює необхідність скерування практики застосування таких змін з метою їх правильного сприйняття і реалізації. Чимала кількість справ, які є в провадженні суду/судів, ще не є достатньою підставою для того, щоб вважати ці справи типовими.

Відповідно до позиції Верховного Суду зокрема у справах № 360/1809/20, № 620/4149/20, № 300/3440/20, № 600/3364/22-а, № 240/19602/22 інститут зразкової справи запроваджений з метою вирішення Верховним Судом питань застосування норм матеріального права у значній кількості адміністративних справ, які характеризуються аналогічними позовними вимогами та підставами виникнення спору, однаковими нормами, які регулюють спірні правовідносини, а також відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень.

Верховний Суд констатував, що лише наявність усіх вищезазначених ознак типових справ може бути підставою для висновку про доцільність ухвалення рішення у зразковій справі задля забезпечення передбачуваності та єдності правозастосовної практики у певній категорії спірних правовідносин та швидкого розгляду значної кількості однотипних справ.

Крім того, кількісний показних типових справ безумовно має значення при вирішенні питання про доцільність ухвалення зразкового рішення. Це вбачається безпосередньо зі змісту частини 1 статті 290 КАС України.

Проте, необхідно також зауважити, що доцільність ухвалення зразкового рішення у певній категорії типових спорів повинна виводитися передусім через призму завдання Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою забезпечувати сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (частина 1 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Тобто, «доцільність» є дещо ширшою категорією, аніж «кількість» однотипних спорів, які потребують однакового підходу до їх вирішення, тож не може визначатися виключно кількісним показником справ, які у розумінні пункту 21 частини 1 статті 4 КАС України мають ознаки типових, відтак механізм ухвалення зразкового рішення не потрібно використовувати лише як спосіб зменшити навантаження на суди першої інстанції.

Якщо виходити з того, що інститут зразкової справи є одним із способів забезпечення Верховним Судом єдності судової практики, то в такому випадку основним орієнтиром для застосування цього механізму, має бути необхідність усунення (вирішення) проблеми неоднакового чи суперечливого застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права у справах, спори у яких виникли за аналогічних обставин справи та однакового правового регулювання спірних відносин.

Тобто має існувати чітко окреслена проблема чи складність у правозастосуванні (зумовлена, зокрема, невизначеністю чи суперечливістю законодавчого регулювання певних суспільних відносин) на прикладі типових справ, кількість яких у поєднанні з необхідністю узгодження підходів до їх вирішення і визначатиме доцільність ухвалення зразкового рішення в певній категорії спорів.

Також варто додати, що неоднаковість підходів до вирішення однотипних спорів може проявитися, коли складеться певна (суперечлива чи неоднакова) судова практика їх розгляду судами першої та апеляційної інстанцій, яка власне і засвідчить цю відмінність у правозастосуванні.

Аналогічну позицію з приводу мети застосування процесуального механізму ухвалення зразкового рішення було висловлено в ухвалі Верховного Суду від 25 січня 2021 року у справі №420/13452/20 та від 07 листопада 2022 року у справі №600/3364/22-а.

Судом встановлено, що у клопотанні представником позивача не зазначено у чому вбачається доцільність ухвалення зразкового рішення, зокрема, не зазначено про існування складної, виняткової правової проблеми у вирішенні однотипних справ, зумовленої нечіткістю чи суперечливістю законодавства, наявність неузгодженої судової практики чи відсутність єдиного підходу до тлумачення і застосування судами одних і тих самих норма права, тощо. Сама лише кількість справ, які перебувають на розгляді суду, не є підставою для звернення з поданням про розгляд зразкової справи.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає доцільності звернення до Верховного Суду з поданням про розгляд цієї справи як зразкової, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про направлення цієї справи до Верховного Суду для вирішення питання про її розгляд як зразкової.

Керуючись статями 4, 248, 250, 256, 290 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника позивача Якубова Яшара Елхан огли про передачу до Верховного Суду адміністративної справи для розгляду справи Верховним судом як судом першої інстанції у порядку провадження у зразковій справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Варгаракі С.М.