Справа № 320/18337/23
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Ганечко О.М., Сорочка Є.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 31.03.2023 № 447/26-15-24-01-19-15/ НОМЕР_1 про виключення з реєстру платників єдиного податку ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві поновити ОСОБА_1 у реєстрі платників єдиного податку з 31.03.2023.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 31.03.2023 №447/26-15-24-01-19-15/ НОМЕР_1 про виключення з реєстру платників єдиного податку ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві поновити ОСОБА_1 у реєстрі платників єдиного податку з 31.03.2023.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головним управлінням ДПС у м. Києві подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, позаяк у позивача наявний податковий борг протягом двох послідовних кварталів, що не відповідає вимогам чинного законодавства

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та згідно інформаційно-комунікаційної системи ДПС знаходиться на обліку в ГУ ДПС у м. Києві з 19.01.2017, зареєстрована платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5%.

Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку умов застосування спрощеної системи оподаткування ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 13.03.2023 №489/26-15-24-01-19-03/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено, що платником податків порушено умови застосування спрощеної системи оподаткування, а саме: підпункт 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України - наявність податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом 3 пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу на перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, з 01.10.2022 по 01.03.2022. Станом на 01.03.2022 борг по сплаті єдиного податку становить 10749,00 грн.

На підставі акту камеральної перевірки від 13.03.2023 № 489/26-15-24-01-19-03/ НОМЕР_1 ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення від 31.03.2023 № 447/26-15-24-01-19-15/ НОМЕР_1 , яким виключено ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку.

Не погоджуючись з висновками відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податкові зобов`язання з єдиного податку за 4 квартал 2021 року в сумі 5099,00 грн та за 3 квартал 2022 року в сумі 5650,00 грн несвоєчасно перераховано на рахунок податкового органу не з вини позивача, що фактично свідчить про відсутність підстав для притягнення останнього до відповідальності

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами пункту 54.1 статті Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з пунктом 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених п. 297.1 ст. 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених вказаною главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до абзацу 2 пункту 294.1 пункту 294.2 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

У відповідності до пункту 295.3 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктом 300.1 статті 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 813/1465/17 та від 20 червня 2019 року у справі № 822/1807/19.

13.03.2023 ГУ ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питання своєчасності сплати єдиного податку, за результатами якої складено акт №489/26-15-24-01-19-03/ НОМЕР_1 .

Камеральною перевіркою встановлено несвоєчасну сплату ФОП ОСОБА_1 узгоджених сум податкових зобов`язань з єдиного податку та наявності податкового боргу по єдиному податку на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів з 01.10.2022 по 01.03.2022. Станом на 01.03.2022 борг по сплаті єдиного податку становив 10749,00 грн.

В інтегрованій картці платника по єдиному податку з фізичних осіб ФОП ОСОБА_1 наявний податковий борг, а саме: на 01.10.2022 - 5099,00 грн, на 01.11.2022 - 5099,00 грн, на 01.12.2022 - 10749,00 грн, на 01.01.2023 - 10749,00 грн, на 01.02.2023 - 10749,00 грн, на 01.03.2022 - 10749,00 грн, станом на 19.06.2023 - заборгованість відсутня.

Податковий борг по єдиному податку виник у зв`язку з відсутністю в інтегрованій картці платника по єдиному податку з фізичних осіб інформації про сплату податкових зобов`язань, задекларованих в податкових деклараціях платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2021 рік (реєстраційний номер від 18.01.2022) в сумі 5099,00 грн та за 3 квартал 2022 року (реєстраційний номер від 07.10.2022) в сумі 5650,00 грн.

Разом з тим, позивачем сплачено у встановлені законодавством строки податкові зобов`язання з єдиного податку за 4 квартал 2021 року в сумі 5099,00 грн та за 3 квартал 2022 року в сумі 5650,00 грн за допомогою платіжної системи iPay.ua, тобто за участі небанківського надавача платіжних послуг у розумінні статті 1(1)(40) Закону України «Про платіжні послуги».

В підтвердження вказаних обставин позивач надав квитанцію №131941466 від 18.01.2022 про сплату 5099,00 грн на реквізити одержувача: Подільський р-н, ГУК у м.Києві, Код , IBAN: UA0026008, Банк: Казначейство України, призначення платежу: «*;101;ТТ123555;Сплата ЄП за IV квартал 2021 року;».

Також, позивач надав квитанцію №171381705 від 07.10.2022 про сплату 5650,00 грн на реквізити одержувача: Подільський р-н, ГУК у м.Києві, Код , IBAN: UA0026008, Банк: Казначейство України, призначення платежу: «*;101;ТТ123555;Сплата ЄП за Ш квартал 2022 року;».

Листом товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 05.04.2023 вих№316, останнім повідомлено, що платежі з оплати податків:

1) ID 131941466 / 2022-01-18 09:17:06 / сума інвойсу 5099,00 грн;

2) ID 171381705 / 2022-10-07 11:47:07 / сума інвойсу 5650,00 грн, які здійснювались через сервіс інтернет-платежі iPay.ua у зв`язку з технічним збоєм на момент проведення оплати були неуспішними. У зв`язку з цим, зарахування коштів по даним операціям відбулись із затримкою, а саме:

- платіж за №131941466 на суму 5099,00 грн перераховано за платіжним дорученням №966829 від 04.04.2023;

- платіж за №171381705 на суму 5650,00 грн перераховано за платіжним дорученням №970874 від 05.04.2023.

Зарахування вказаних коштів в рахунок сплати податків підтверджується витягом з інтегрованої картки платника, що міститься в матеріалах справи.

Отже, податкові зобов`язання з єдиного податку за 4 квартал 2021 року в сумі 5099,00 грн та за 3 квартал 2022 року в сумі 5650,00 грн сплачено позивачем в строк, проте зарахування цих коштів на казначейський рахунок контролюючого органу відбулось значно пізніше.

Закон України «Про платіжні послуги» від 30 червня 2021 року № 1591-IX визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 цього Закону дата валютування - зазначена платником у платіжній інструкції дата, починаючи з якої кошти, що становлять суму платіжної операції і переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. Порядок застосування дати валютування надавачами платіжних послуг визначається Національним банком України. Порядок застосування дати валютування у платіжній системі визначається правилами платіжної системи відповідно до вимог цього Закону.

Операційний час - частина операційного дня надавача платіжних послуг, протягом якої приймаються платіжні інструкції та інструкції на відкликання (п.51 ч.1 ст.1 Закону № 1591-IX).

Відповідно до частин 4, 6 статті 40 Закону № 1591-IX надавач платіжних послуг платника приймає до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію або відмовляє у її прийнятті в порядку, визначеному цим Законом.

Надавач платіжних послуг зобов`язаний забезпечити фіксування в операційно-обліковій системі дати і часу надходження платіжної інструкції, прийняття її до виконання (або відмови в її прийнятті), виконання платіжної інструкції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 41 Закону № 1591-IX ініціатором платіжної операції може бути: платник (у тому числі через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції).

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону № 1591-IX надавач платіжних послуг платника зобов`язаний прийняти до виконання платіжну інструкцію, що надійшла до нього протягом операційного часу, у той самий операційний день.

Статтею 47 Закону № 1591-IX надавач платіжних послуг платника зобов`язаний виконати платіжну інструкцію ініціатора протягом операційного дня з моменту прийняття ним до виконання платіжної інструкції.

У разі зазначення платником у платіжній інструкції дати валютування надавач платіжних послуг платника зобов`язаний забезпечити зарахування суми коштів за платіжною операцією на рахунок надавача платіжних послуг отримувача протягом операційного дня в зазначену дату валютування.

Як вбачається з квитанції №131941466 від 18.01.2022 позивачем датою валютування зазначено 18.01.2022, а у квитанції №171381705 від 07.10.2022 датою валютування зазначено 07.10.2022.

Таким чином, позивачем подано платіжні інструкції щодо сплати єдиного податку подано надавачу платіжних послуг вчасно із зазначенням дати валютування.

Проте, зарахування суми коштів за цими платіжними інструкціями на рахунок отримувача зобов`язаний забезпечити саме надавач платіжних послуг протягом операційного дня в зазначену дату валютування, що, в даному випадку, зроблено не було.

У відповідності до частини першої статті 109 Податкового кодексу України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, податкові зобов`язання з єдиного податку за 4 квартал 2021 року в сумі 5099,00 грн та за 3 квартал 2022 року в сумі 5650,00 грн несвоєчасно перераховано на рахунок податкового органу не з вини позивача, що фактично свідчить про відсутність підстав для притягнення останнього до відповідальності.

Відтак, колегія суддів погоджується з тим, що виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, про що вірно вказано судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Колегія суддів вказує, що апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи.

Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.

Доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України, та спростовували зазначені вище мотиви або підтверджували відсутність підстав для задоволення позову апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з`ясувавши обставини справи.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

Є. О. Сорочко