Справа № 520/4099/25
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

26 лютого 2025 р. Справа № 520/4099/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бідонько А.В., розглянувши у письмовому провадженні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Визнати незаконною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у період 01.01.2020 до 06.02.2025 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

2. Зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2020 за статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" в розмірі 2102,00 грн з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

3. Зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021 за статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" в розмірі 2270,00 грн з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

4. Зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 за статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" в розмірі 2481,00 грн з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів

5. Зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 за статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" в розмірі 2684,00 грн з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

6. Зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 за статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" в розмірі 3028,00 грн з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

7. Зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2025 по 24.01.2025 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2025 за статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" в розмірі 3028,00 грн з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Разом з позовною заявою позивачем була надана заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій просить суд поновити позивачу строк на звернення до суду з даною позовною заявою.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що з 11.07.2022 до 27.01.2025 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . З липня 2022 до 02.02.2025 позивач разом з усім особовим складом військової частини НОМЕР_1 в складі механізованих військ України, на підставі ОСУВ Хортиця № 116/1/615т/ ОКП від 24.08.2022, бойовий наказ командира бригади № 34/12/119 від 25.08.2022, виконував завдання щодо утримання зайнятих районів, рубежів і позицій, відбиття ударів противника, прориву оборони противника, розгрому його військ, захоплення важливих районів, рубежів і об?єктів, в цілому виконують завдання з протидії збройній агресії Російської Федерації за для збереження незалежності та волі народу України, що обмежує доступ до засобів поштового та телекомунікаційного зв?язку в умовах ведення постійних бойових дій та оперативного переміщення. Вказані вище обставини позбавили мене можливості вчасно звернутись до суду для захисту своїх прав, оскільки служба у Збройних Силах України, особливо в умовах воєнного стану, який передбачає повну концентрацію на виконанні військових завдань, що фактично унеможливлює звернення до суду. У зв`язку із зазначеним просить суд визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити строку звернення до суду з даним позовом.

Розглядаючи подане стороною позивача клопотання судом враховується наступне.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами частини 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або ж іншими законами.

Приписами частин третьої і п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч.ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України у редакції, чинній до 19.07.2022, передбачалося, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України №2352-IX від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі Закон №2352-IX), який набрав чинності 19.07.2022, внесено зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі до КЗпП України, і відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви), працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Суд зазначає, що положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві.

Отже, зважаючи на зміст спірних правовідносин, позивачу, в даному випадку, встановлено тримісячний строк для звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Водночас, суд наголошує, що відповідно до пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відтак, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відтак, строк, визначений частиною першою статті 233 КЗпП України, був продовжений на строк дії карантину, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

Отже, щодо пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом саме у період з 01.01.2020 року по 18.07.2022, то суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України в редакції статті, яка діяла на той час, позивачем не пропущено строку звернення до суду.

Також, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строку звернення до суду з даним позовом саме у період з 19.07.2022 по 29.06.2023 у зв`язку з запровадженням на території України карантину.

Щодо пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом саме у період з 30.06.2023 року по 24.01.2025, суд зазначає наступне.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

У зв`язку з введенням на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану, та факт несення служби позивачем, що об`єктивно вплинуло на можливість звернення до адміністративного суду з даним позовом у встановлений статтею 122 КАС України строк, з метою забезпечення доступу до правосуддя, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення та поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 229, 240, 248, 256, 294,295, 297 КАС України, суд ,- У Х В А Л И В:

Клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Поновити строк звернення до суду у справі №520/4099/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію даної ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бідонько А.В.