Справа № 336/12761/24
Суддя: Боєв Є. С.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/336/37/2025
Рішення

іменем України

17 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Боєва Є.С., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Запорізької області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вищезазначена позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд скасувати постанову поліцейського УПП в Запорізькій області ДПП Сметанко Н.С., серії ЕНА № 3667958 від 15.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи позов тим, що 15.12.2024 року поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП Сметанко Н.С., відносно нього винесена постанова про адміністративне правопорушення у сфері зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА № 3667958. Відповідно до винесеної постанови, позивачем нібито було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Як зазначено, в постанові, керуючи транспортним засобом Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , 15.12.2015 року о 15 год. 48 хв. позивач порушив вимогу знаку 15.9 порушив вимогу знаку 15.9 « порушення заборони зупинення на пішохідному переході».

Позивач зазначає, що 15.12.2024 року приблизно о 15 год., 50 хв., позивач керував власним транспортним засобом, рухаючись вулицями міста Запоріжжя, однак ПДР не порушував, оскільки, працівниками поліції позивач був зупинений жестом руки, при тому, що він не порушував ПДР, позивач запитав у працівника чи можна зупинятися там де він зупинив, на що він відповів, що може зупиняти водіїв там де бажає, на прохання показати відео з камери позивачу було відмовлено.

З огляду на вищезазначене, працівник патрульної поліції не має права притягати водія до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції.

Ухвалою суду від 07.01.2025 року відкрито провадження у справі.

У відзиві представник УПП в Запорізькій області Назаренко М., вважає що оскаржувана позивачем постанова ЕНА № 3667958 від 15.12.2024 року, у справі про адміністративне правопорушення винесена поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП відносно Федорця М.Д., правомірно, на законних підставах з дотриманням вимоги ст. ст. 7, 27,33,38,222,283,285 КУпАП та такою що скасуванню не підлягає. Також до відзиву наданий відеозапис з місця пригоди.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Як, вбачається зі змісту постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3667958, керуючи транспортним засобом Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 15.12.2014 року о 15 год. 48 хв. порушив вимогу знаку 15.9 «порушення заборони зупинення на пішохідному переході». Вказаною постановою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Така позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

Відеозаписом, що долучений відповідачем до відзиву (файл «Федорець.mp4»), зафіксований інший транспортний засіб та інший водій. Отже відеозапис не стосується події, яка передувала винесенню оскаржуваної постанови.

Інших доказів правомірності винесення постанови відповідач не надав.

За наведеного доходить висновку, що у справі не надано достатніх і допустимих доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи позовної заяви не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення через недоведеність самого факту правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із встановленням судом відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, зазначене є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір в розмірі 605,60 грн., а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 9, 72, 73, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Запорізької області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського УПП в Запорізькій області ДПП Сметанко Н.С., серії ЕНА № 3667958 від 15.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Запорізької області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 гривень.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департамент патрульної поліції: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.96; ЄДРПОУ 40108646.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня постановлення рішення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.С. Боєв

17.02.25