Справа № 638/2190/25
Суддя: Малахова О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/2190/25
Провадження № 2-а/638/122/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., за участю секретаря судового засідання Дрозденко У.С., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Ярової А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов позов ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ), представник Позивача адвокат Ярова Ангеліна Олегівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить скасувати постанову № 203 від 30 січня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення на нього штрафу у сумі 25000,00 грн, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити. В якості правових підстав звернення з позовом зазначив норми статтей 2, 20, 25, 55, 59, 60, 160, 161, 286 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), статтей 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою від 07.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по адміністративній справі.

Представник Відповідача скористався правом подання відзиву на позов, у якому просив відмовити Позивачу в задоволені позовних вимог зазначивши, що 19.11.2024 засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 за адресою мешкання ( АДРЕСА_1 ) направлена повістка №1284883, з вимогою прибуття на 30.11.2024 року о 14:00 годині для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до інформації Укрпошти (довідка про причини повернення Ф20) повістка була доставлена 26.11.2024 року (про що листоноша зробив запис на конверті власноруч), але не отримана за відсутності адресата за вказаною адресою, та повернута за місцем обслуговування 28.11.2024. Поважних причин неприбуття по повісці ОСОБА_1 не надав, тому було автоматично сформоване звернення до поліції про доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (вищевказані норми), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. 30.01.2025 ОСОБА_1 особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той же день була винесена постанова №203 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП. 30.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 в присутності гр. ОСОБА_1 винесена Постанова №203 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Копію Постанови №203 ОСОБА_1 відмовився отримувати, тому Постанову №203 йому було направлено поштою 30.0.2025 року (копія опису вкладення та накладна додається).

Представник Позивача подав відповідь на відзив у якому посилався, що Відповідачем, всупереч вимог частини другої статті 77 КАС України, не надано доказів що станом на 30.11.2024, тобто на день зазначений у повістці, ОСОБА_1 було порушено правила військового обліку та його дані потребують уточнення або звірки, оскільки витягу з застосунку "Резерв+" вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку та вчасно оновив дані.

У судовому засіданні Позивач та його представник позов підтримали та просили задовільнити, з підстав викладених у ньому.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши учасників справи та розглянувши матеріали справи, встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як військовозобов`язаний, дані уточнив вчасно, що підтверджується витягом військово-облікового документу із застосунку «Резерв+».

Засобами поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_1 за адресою мешкання ( АДРЕСА_1 ) направлялася повістка №1284883 від 20.11.2024, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з вимогою прибути на 30.11.2024 для уточнення даних. Для підтвердження направлення вказаної повістки представник Відповідача долучив до відзиву на позовну заяву копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ф. 119, копію довідки про причини повернення, конверт АТ «Укрпошта».

30.01.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_3 виніс постанову №203 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та направлена засобом поштового зв`язку «Укрпошта». Для підтвердження направлення вказаної постанови, представник Відповідача опис вкладення до відправлення та накладну з АТ «УКРПОШТА».

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою статті КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП, за якою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тобто за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана норма є бланкетною, тому в постанові повинно бути зазначено норму нормативно-правового акта, яку порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Згідно із пунктом 30-3 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка. В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно до пункту 41 вищевказаного Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

У пункті 82 Правил надання послуг поштового зв`язку затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071) встановлено, що «Рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, у такому випадку повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде вбачатися, що військовозобов`язаний або резервіст, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час і у встановлений законом строк не повідомив відповідний орган влади про причини своєї неявки або вказані причини не підпадають під перелік законодавчо визначених поважних причин неявки за повісткою. При цьому з огляду на презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що закріплена у частині другій статті 77 КАС України, обов`язок доведення вчинення особою відповідного правопорушення, а отже і обов`язок доведення правомірності власного рішення, покладається саме на суб`єкта владних повноважень.

З наданих Відповідачем до відзиву на позовну заяву документів, як підтвердження направлення повістки № 1284883 від 20.11.2024, надано копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ф. 119, довідки про причини повернення та конверта АТ «Укрпошта», з яких неможливо встановити, чи дійсно ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце явки за повісткою. Зокрема, з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та конверту вбачається, що повістка, яка сформована 20.11.2024, направлена ОСОБА_1 19.11.2024, а в довідці про причини повернення/надсилання відсутнє проставлення відбитка поштового пристрою. Опис вкладення, який відповідно до вимог пункту 30-3 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, мав бути вкладений до відправлення, Відповідач не надав, що позбавляє суд можливості перевірити зміст поштового відправлення.

На підставі викладеного вбачається, що Відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 був оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою № 1284883 від 20.11.2024.

Оскільки доказів порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію Відповідач не надав, суд дійшов висновку про відсутність в діях Позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Суд, при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина перша статті 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у статті 3 Конституції України.

Також судом враховано висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 20.10.2011 по справі «Рисовський проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 порушення викладеного в оскаржуваній постанові, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, позов підлягає задоволенню, постанова №203 від 30.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП - скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 5-9, 20, 77, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову №203 від 30 січня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_4 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення на нього штрафу у сумі 25000,00 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн (шістсот пять гривень 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Малахова