Справа № 360/665/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року справа №360/665/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року (головуючий суддя І інстанції Кисіль С.В.), у справі № 360/665/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому представник позивача просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 23 травня 2024 року № 7;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області розглянути повторно заяву позивача про призначення пенсії від 23 квітня 2024 року, зарахувавши до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею, який дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступний стаж позивача: з 10 серпня 2001 року по 09 листопада 2001 року учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею у ВАТ шахта «Карбоніт» ДП ДХК «Первомайськвугілля»; з 19 листопада 2001 року по 29 квітня 2003 року строкова військова служба у ЗСУ; з 23 червня 2003 року по 31 березня 2022 року машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею у ВП шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля», з 19 червня 2022 року по 22 квітня 2024 року проходження військової служби під час мобілізації, здійснивши зарахування періодів участі у бойових діях у воєнний час з 01 серпня 2022 року по 15 серпня 2022 року, з 04 вересня 2022 року по 27 січня 2023 року, з 09 лютого 2023 року по 03 травня 2023 року, з 13 травня 2023 року по 03 вересня 2023 року, з 16 вересня 2023 року по 06 грудня 2023 року, з 20 грудня 2023 року по 06 березня 2024 року, з 25 березня 2024 року по 15 квітня 2024 року до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею, який дає право на призначення пенсії у відповідності до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 23 травня 2024 року № 7 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 квітня 2024 року про призначення пенсії на підставі абзацу першого частини третьої статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що управлінням правомірно не зараховано пільгового стажу позивача період проходження ним військової служби

При цьому, військова служба в особливий період зараховується до страхового стажу в одинарному розмірі.

Вважає, що період навчання не підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки період з 10 серпня 2001 року по 09 листопада 2001 року позивач працював учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею у ВАТ шахта Карбоніт ДП ДХК Первомайськвугілля, який зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, а отже вимога у цій частині не підлягає до задоволення.

Період роботи позивача з 23 червня 2003 року по 31 березня 2022 року позивач працював машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею у ВП шахта Карбоніт ДП Первомайськвугілля та який зараховано до Списку № 1 згідно даних по спеціальному стажу наявному в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з кодом підстави ЗПЗ013А1, що відповідає роботі за Списком № 1.

Тому позовні вимоги у цій частині не підлягають до задоволенню.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/665/24, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) 23 квітня 2024 року звернувся до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на підставі частини третьої статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області від 23 травня 2024 року № про відмову в призначенні пенсії на зміну рішення від 01 травня 2024 року № про відмову в призначенні пенсії позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу на провідних професіях 20 років та професіях по постанові Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 25 років. В указаному рішенні зазначено, що вік заявника 41 рік 04 місяця 11 днів, страховий стаж з урахуванням кратності 42 роки 03 місяці 11 днів. Пільговий стаж враховано згідно з даних по спеціальному стажу наявному в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з кодом підстави ЗП3013А1, що відповідає роботі за Списком № 1. Пільговий стаж складає 19 років 09 місяців 22 дні, у тому числі: робота за Списком № 1 18 років 04 місяці 11 днів та військова служба 1 рік 5 місяців 11 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до страхового та пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01 жовтня 2021 року по 31 березня 2022 року у Відокремленому підрозділі шахти «Карбоніт» Державного підприємства «Первомайськвугілля» на посаді машиніста підземної установки у зв`язку з відсутністю сплати внесків; з 01 квітня 2022 року по 31 травня 2022 року у зв`язку з відсутністю звітності підприємства в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Не погоджуючись з рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (п. 1).

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином, відповідно до діючого законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; а у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з інформацією, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, страховий стаж ОСОБА_1 (для розрахунку права на пенсію за віком) станом на 23 травня 2024 року складає 24 роки 03 місяці 09 днів, пільговий стаж за Списком № 1 19 років 09 місяців 22 дні, а саме до пільгового стажу зараховано періоди роботи позивача: з 10 серпня 2001 року по 09 листопада 2001 року, з 19 листопада 2001 року по 29 квітня 2023 року військова служба строкова, з 26 червня 2003 по 31 грудня 2003 року, 01 січня 2004 року по 27 червня 2011 року, 01 липня 2011 року по 29 вересня 2011 року, 01 жовтня 2011 року по 30 грудня 2011 року, 01 січня 2012 року по 29 квітня 2012 року, 01 травня 2012 року по 28 серпня 2012, 01 вересня 2012 року по 30 жовтня 2012 року, 01 листопада 2012 року по 29 грудня 2012 року, 01 січня 2013 року по 29 квітня 2013 року, 01 травня 2013 року по 29 червня 2013 року, 01 липня 2013 року по 28 серпня 2013 року, 01 вересня 2013 року по 30 жовтня 2013 року, 01 листопада 2013 року по 30 грудня 2013 року, 01 січня 2014 року по 22 серпня 2014 року, 01 жовтня 2014 року по 27 листопада 2015 року, 01 грудня 2015 року по 28 грудня 2015 року, 01 січня 2017 року по 28 березня 2017 року, 01 квітня 2017 року 30 липня 2021 року, 01 серпня 2021 року по 30 вересня 2021 року.

Відповідно до записів у трудовій книжці від 13 липня 2001 року серії НОМЕР_2 у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 :

- 10 серпня 2001 року прийнятий учнем машиніста підземної установки І розряду з повним робочим днем під землею на Державне відкрите акціонерне товариство шахта «Карбоніт» Дочірнього підприємства Державна холдингова компанія «Первомайськвугілля».

- 29 серпня 2001 року проведена атестація робочого місця машиніста підземної установки та відповідає займаній професії Списку № 1;

- 19 листопада 2001 року звільнений у зв`язку з призовом до Збройних Сил України;

- з 19 листопада 2001 року по 29 квітня 2003 року військова служба у Збройних Силах України;

- 23 червня 2003 року прийнятий машиністом підземної установки ІІ розряду з повним робочим днем під землею до Структурного підрозділу шахта «Карбоніт» Державного підприємства «Первомайськвугілля». На підставі атестації робочих місць за умовами праці професія машиніст підземних установок вважається пільговою для пенсійного забезпечення за Списком № 1 (наказ від 29 серпня 2000 року № 175 к).

- 04 вересня 2005 року на підставі атестації робочих місць за умовами праці професія машиніст підземних установок вважається пільговою для пенсійного забезпечення за Списком № 1;

- 23 січня 2006 року Структурний підрозділ шахта «Карбоніт» Державного підприємства «Первомайськвугілля» перейменовано у Відокремлений підрозділ шахта «Карбоніт» Державного підприємства «Первомайськвугілля»;

- 16 квітня 2010 року на підставі атестації робочих місць за умовами праці професія машиніст підземних установок вважається пільговою для пенсійного забезпечення за Списком № 1;

- 16 квітня 2015 року на підставі атестації робочих місць за умовами праці професія машиніст підземних установок вважається пільговою для пенсійного забезпечення за Списком № 1;

- 13 квітня 2020 року на підставі атестації робочих місць за умовами праці професія машиніст підземних установок вважається пільговою для пенсійного забезпечення за Списком № 1.

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) від 23 квітня 2024 року страхувальники Державне відкрите акціонерне товариство шахта «Карбоніт» Дочірнє підприємство Державної холдингової компанії «Первомайськвугілля», Відокремлений підрозділ шахта «Карбоніт» Державного підприємства «Первомайськвугілля» у період з 10 серпня 2001 року по 31 березня 2022 року звітували щодо позивача по спеціальному стажу за кодом підстави ЗПЗ013А1.

Згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, який є додатком 8 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 05 листопада 2009 року № 26-1, код підстави ЗПЗ013А1 діє з 05 листопада 1991 року та має назву: «Працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам».

Трудова книжка позивача містить відомості про те, що позивач працював у періоди з 10 серпня 2001 року по 09 листопада 2001 року учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею у Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Карбоніт» Дочірнього підприємства Державна холдингова компанія «Первомайськвугілля» та з 23 червня 2003 року по 31 березня 2022 року машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею у Структурному підрозділі шахта «Карбоніт» Державного підприємства «Первомайськвугілля», яке в подальшому перейменовано у Відокремлений підрозділ шахта «Карбоніт» Державного підприємства «Первомайськвугілля».

Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано до стажу роботи із безпосередньою зайнятістю повний робочий день на підземних гірничих роботах з видобутку вугілля період роботи з повним робочим днем під землею з 10 серпня 2001 року по 09 листопада 2001 року учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею у Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Карбоніт» Дочірнього підприємства Державна холдингова компанія «Первомайськвугілля» та з 23 червня 2003 року по 31 березня 2022 року на посаді машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею у Структурному підрозділі шахта «Карбоніт» Державного підприємства «Первомайськвугілля», яке в подальшому перейменовано у Відокремлений підрозділ шахта «Карбоніт» Державного підприємства «Первомайськвугілля», що сукупно складає 19 роки 10 місяців. Щодо періоду служби позивача в лавах Збройних Сил України з 19 листопада 2001 року по 29 квітня 2003 року, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки на момент призову на строкову військову службу позивач працював учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею у Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Карбоніт» Дочірнього підприємства Державна холдингова компанія «Первомайськвугілля», відповідачем безпідставно не зарахований до стажу роботи із безпосередньою зайнятістю повний робочий день на підземних гірничих роботах з видобутку вугілля період роботи з повним робочим днем під землею час проходження строкової військової служби з 19 листопада 2001 року по 29 квітня 2003 року, що складає 01 рік 05 місяців 11 днів.

Щодо періоду з 19 червня 2022 року по 22 квітня 2024 року проходження позивачем військової служби під час мобілізації та безпосередньої участі позивача у бойових діях у воєнний час з 01 серпня 2022 року по 15 серпня 2022 року, з 04 вересня 2022 року по 27 січня 2023 року, з 09 лютого 2023 року по 03 травня 2023 року, з 13 травня 2023 року по 03 вересня 2023 року, з 16 вересня 2023 року по 06 грудня 2023 року, з 20 грудня 2023 року по 06 березня 2024 року, з 25 березня 2024 року по 15 квітня 2024 року суд зазначає наступне.

Пунктом 11 статті 11 Закону №1058-IV встановлено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про військовий обов`язок і військову службу», є застрахованими особами.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (стаття 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону України №3384-IX від 20.09.2023, яка була чинною на час прийняття спірного рішення, час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 1 стаття 8 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

17 липня 1992 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі Постанова №393).

На дату прийняття спірного рішення вказана постанова діяла в редакції постанови Кабінету Міністрів України №19 від 09.01.2024.

Постанова №393 визначає порядок обчислення вислуги років для призначення пенсій за вислугу років особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

З 19 лютого 2022 року, дати публікації в газеті «Урядовий кур`єр» №35 постанови Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року, якою були внесені зміни до постанови №393, для призначення пенсій приймається до уваги тільки календарна вислуга, тобто вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів, а для визначення розміру пенсії вислуга років розраховується на пільгових умовах, зокрема, один місяць служби за три місяці участь у бойових діях у воєнний час.

З 19 лютого 2022 року відповідно до пунктів 2-1 та 3 Постанови №393 для призначення пенсій приймається до уваги тільки календарна вислуга, тобто вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів, а розрахована на пільгових умовах вислуга років застосовується для визначення розміру пенсії.

В період з 2015 по 2021 роки стаття 119 КЗпП України діяла в редакції, відповідно до якої на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

У військовому квитку від 19 листопада 2001 року серії НОМЕР_3 зроблений запис, що ОСОБА_1 з 19 червня 2022 року по 22 квітня 2024 року проходив військову служби під час мобілізації.

Таким чином, періоди проходження військової служби з 19 червня 2022 року по 22 квітня 2024 року підлягають зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах в календарному обчисленні, тобто повної кількості календарних днів, а тому позовні вимоги про пільгове обчислення вказаних періодів є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Однак, враховуючи те, що суд першої інстанції в мотивувальній частині зобов`язав управління повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду, суд апеляційної інстанції змінює лише мотивувальну частину судового рішення в частині кратності обрахування періодів проходження військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити постанову суду першої інстанції на виконання положень ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі № 360/665/24 змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі № 360/665/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

І.Д.Компанієць