Справа № 380/23728/24
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року справа № 380/23728/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі судді Желік О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС Територіальний сервісний центр МВС №4641, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС - Територіальний сервісний центр МВС із вимогою зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС - Територіальний сервісний центр МВС №4641 здійснити перереєстрацію транспортного засобу автомобіля Fiat Doblo, VIN: НОМЕР_1 на нового власника ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач після виконання зобов`язань за договором лізингу звернувся до відповідача з пакетом документів щодо переоформлення автомобіля з лізингодавця на лізингоодержувача, але відповідач протиправно відмовив у такому переоформленні з підстав того, що в Єдиному реєстрі боржників наявна інформація про Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

На переконання позивача, відповідачем протиправно відмолено йому в здійсненні перереєстрації автомобіля, адже власником такого автомобіля за наслідком виконання договору лізингу є саме він.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, в якому представник щодо задоволення позову заперечив та вказав, що ТСЦ МВС № 4641, та РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях не мають статусу юридичної особи, а тому не мають процесуальної правоздатності та не можуть брати участь у справі №380/23728/24.

По суті заявлених позовних вимог представник відповідача зазначив, що згідно ч. 5 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що у разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження, територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.

Представник відповідача повідомив, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів 07.11.2019, в територіальному сервісному центрі №4641 здійснено «первинну реєстрацію нового ТЗ придбаного в торгівельній організації, який ввезено з-за кордону», а саме транспортного засобу «FIAT DOBLO 1368» , 2019 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 та зареєстровано за АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Будь-яких змін по даний час щодо реєстрації вказаних транспортних засобів не відбувалось. РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях не наділено повноваженнями визнавати право власності, а також перевіряти наявність чи відсутність інших договорів купівлі продажу з одного і цього ж предмета договору, та самовільно вносити будь-які відомості в Єдиний державний реєстр транспортних засобів, на підставі чого вказана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Ухвалою судді від 27.11.2024 в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 23.12.2024 залучено до участі в справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

31.10.2019 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (лізингодавець) та ОСОБА_1 (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №LVLCA-00000422, відповідно до пп. 2.1-2.3 якого за цим договором Лізингодавець зобов?язується набути у власність вказаний лізингоодержувачем транспортний засіб і надати лізингоодержувачу це майно за плату в тимчасове користування. Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марку, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в статті 14.1 цього договору, додатку 1 (специфікації), а лізингоодержувач зобов?язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов?язаних з виконанням Договору, на умовах цього договору. По закінченні строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або чинним законодавством України). Строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу (надалі - «Строк лізингу»), зазначений в статті 14 п. 14.2 договору складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених в додатку 2 «Графік сплати лізингових платежів» до договору (надалі - «Графік» та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу (надалі - «Акт»), але, в будь-якому випадку може бути менше одного року.

Згідно пункту 2.4 предмет лізингу є власністю Лізингодавця протягом усього строку дії даного договору. В разі переходу права власності на предмет лізингу від Лізингодавця до Лізингоодержувача згідно з умовами цього Договору, Предмет лізингу по закінченню строку лізингу Лізингоодержувачем Лізингодавцю не повертається.

Предметом лізингу за договором фінансового лізингу №LVLCA-00000422 від 31.10.2019 був транспортний засіб марки Fiat Doblo, 2019 р.в., універсал, номер кузова (шасі): НОМЕР_1 , вартість: 374900,00 грн., комплектація та вартість якого наведена у додатку №1 до цього договору.

19.01.2024 між АТ КБ «Приватбанк», надалі - продавець, та ОСОБА_1 , надалі - покупець, укладено договір купівлі-продажу предмета лізингу б/н, відповідно до п. 1.1. якого у зв?язку із повним та належним виконанням позивачем зобов?язань за договором фінансового лізингу, а саме оплати повної вартості предмета лізингу, у зв?язку з повним розрахунком між покупцем і продавцем за предмет лізингу до дати укладення цього договору шляхом виплати покупцем усієї вартості предмету лізингу за договором лізингу, продавець зобов?язується передати у власність покупцю товар транспортний засіб марки Fiat Doblo, 2019 р.в., універсал, номер шасі: НОМЕР_1 , а покупець зобов?язується прийняти товар на умовах, визначених цим договором.

Листом АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-240119/51293 від 22.01.2024 позивачу надано пакет документів щодо переоформлення автомобіля на його ім?я.

Наказом АТ КБ «Приватбанк» №LVLCA-00000422 від 19.01.2024 вирішено провести перереєстрацію АТ КБ «ПРИВАТБАНК» транспортний засіб Fiat Doblo, VIN: НОМЕР_1 ; головному бухгалтеру банку зняти зазначений автомобіль з балансу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для подальшої перереєстрації на ОСОБА_1 ; доручено перереєстрацію транспортного засобу в сервісному центрі МВС Медвідь Л.М.; керуючись нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку відкриття бізнесу», оформити документи, що стосуються перереєстрації зазначеного транспортного засобу (акти, заяви тощо), без використання печатки АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Актом приймання-передачі транспортного засобу №LVLCA-00000422 від 19.01.2024 підтверджується приймання-передачі транспортного засобу марки (моделі) Fiat Doblo, кузов № НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) НОМЕР_3 , видане ТСЦ 4641.

Відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по договору фінансового лізингу №LVLCA-00000422 від 19.01.2024 сторони засвідчили, що всі зобов?язання сторін відповідно до договору №LVLCA-00000422 було належним чином виконано, претензій стосовно договору та зобов?язань за ним сторони не мають. Лізингоодержувач повністю сплатив лізингодавцю всі належні до сплати платежі за договором. Предмет лізингу - автомобіль Fiat Doblo, VIN: НОМЕР_1 разом з відповідними документами передано у власність лізингоодержувачу.

26.09.2024 ОСОБА_1 звернувся у Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС - Територіального сервісний центр МВС №4641 (ТСЦ МВС №4641, місцезнаходження: м. Львів, вул. Данила Апостола, 11) для проведення перереєстрації транспортного засобу Fiat Doblo VIN НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) НОМЕР_3 , видане ТСЦ 4641), який придбаний в АТ «Приватбанк» згідно договору б/н купівлі-продажу предмета лізингу від 19.01.2024 у зв?язку із повним виконанням умов договору фінансового лізингу №LVLCA-00000422 від 31.10.2019 та прийнятий згідно акту звірки взаєморозрахунків та переходу власності по фінансовому лізингу №LVLCA-00000422 від 19.01.2024 та акту приймання-передачі транспортного засобу №LVLCA-00000422 від 19.01.2024.

Листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС (Територіальний сервісний центр МВС №4641) від 29.10.2024 повідомлено, позивача, зокрема про відмову в здійсненні перереєстрації транспортного засобу з покликанням на те, що в Єдиному реєстрі боржників наявна інформацію про АТ КБ «Приватбанк» () з наданням Інформації з Єдиного реєстру боржників.

Вважаючи протиправною відмову відповідача у здійсненні перереєстрації транспортного засобу з АТ КБ «Приватбанк» на позивача, останній звернувся до суду.

Вирішуючи спір суд керується таким.

Спеціальним законом, що регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (міністерств, інших центральних органів державної виконавчої влади та об`єднань) є Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі Закон № 3353-XII).

Відповідно до частини першої статті 29 Закону № 3353-XII до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Частиною першою статті 34 Закону № 3353-XII передбачено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

Відповідно до частин четвертої-п`ятої цієї статті державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

У разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.

Процедура перереєстрації транспортних засобів встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі Порядок № 1388).

Відповідно до абзацу першого пункту 15 Порядку № 1388 державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після проведення уповноваженими особами сервісного центру МВС перевірки відповідних документів та/або відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державному Реєстрі атестованих судових експертів, автоматизованій базі даних про розшукувані транспортні засоби, банку даних Генерального секретаріату Інтерполу, перевірки відомостей про обмеження відчуження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також відомостей про задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування), що містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі (крім внутрішньо переміщених осіб, інформація щодо яких підтверджується даними Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб), відомостей про особу, що містяться в Єдиному реєстрі боржників, відповідних базах даних та державних реєстрах щодо осіб, які перебувають у розшуку, перевірки дійсності довіреності за Єдиним реєстром довіреностей, дійсності сертифіката відповідності за Державним реєстром сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації, та реєстром виданих сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання, що формується за повідомленнями уповноважених органів, і сертифікатів відповідності нових транспортних засобів, виданих виробником, документів, що підтверджують правомірність придбання, отримання відомостей щодо митного оформлення транспортних засобів, а також установлення відповідності конструкції вимогам правил та нормативів шляхом отримання відповідних відомостей із таких баз даних і реєстрів. За результатами таких перевірок на заяві власника транспортного засобу робиться відповідний напис про їх проведення, що засвідчується підписом уповноваженої особи сервісного центру МВС із зазначенням прізвища, власного імені, по батькові (за наявності) і дати (крім випадків подання заяви в електронній формі через електронний кабінет водія або засобами Порталу Дія).

Абзацом дев`ятим-чотирнадцятим цього пункту визначено, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли:

перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням;

транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»

транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України Про виконавче провадження;

транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень;

транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 985.

Спір у цій справі виник з підстав того, що відповідач, отримавши від позивача документи для перереєстрації транспортного засобу на підставі завершеного договору лізингу, встановив наявність відомостей про лізингодавця (АТ КБ «Приватбанк») в Єдиному реєстрі боржників, що, на думку відповідача, є підставою для відмови у здійснення перереєстрації.

У свою чергу, позивач не погоджується з такою відмову відповідача з огляду на те, що саме він є власником транспортного засобу, який підлягає перереєстрації.

З цього приводу суд відзначає, що за частиною другою статті 41 Основного Закону України «право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом». Конституційний Суд України в цьому контексті зазначав: «Посутнє тлумачення … приписів Основного Закону України дозволяє стверджувати, що юридичні інститути будь-якої країни конституційної демократії не є підґрунтям для набуття права власності або права добросовісного володіння внаслідок злочинної або іншої протиправної діяльності, оскільки подібне унормування суспільних відносин суперечило би конституційному ладу, порушувало би публічний порядок та права власників і добросовісних володільців, які є потерпілими від такої діяльності» (Рішення КС України від 30 червня 2022 року № 1-р/2022).

Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законними межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними (Рішення КС України від 28 квітня 2021 року № 2-р(ІІ)/2021).

Відповідно до приписів статті 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення (набуття) права власності є різні правопороджуючі юридичні факти або правовідносини. Традиційно підстави набуття права власності поділяють на первісні (набуття права власності вперше, незалежно від волі попередніх власників) і похідні (зміна власника). Розглядаючи спори про захист права власності, набутого у похідний спосіб, судам необхідно враховувати імовірність наявності прав на відповідне майно в інших осіб.

Відповідно до Цивільного Кодексу України до первісних підстав набуття права власності належать набуття права на новостворене майно, у тому числі об`єкт будівництва (стаття 331 ЦК України), переробка речі (стаття 332 ЦК України), привласнення загальнодоступних дарів природи (стаття 333 ЦК України), набувальна давність (стаття 344 ЦК України) та інші.

Найбільш поширеними похідними способами набуття права власності особами є набуття права власності на підставі правочинів (стаття 334 ЦК України) та внаслідок правонаступництва (стаття 107 ЦК України) (для юридичних осіб). У похідних способах набуття права власності на майно необхідно враховувати вірогідність наявності на це майно прав інших осіб невласників, наприклад, іпотекодержателя, заставодержателя, орендаря, іншого суб`єкта обмеженого речового права. Ці права зазвичай не повинні втрачатися при зміні власника речі, яка переходить до нового власника, маючи обтяження. Фактично діє правило римського права: «nemopotest pluraiura inrem» - «ніхто не може передати іншому більше прав на річ, ніж має сам».

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 319 ЦК України).

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 334 ЦК України).

На відміну від нерухомого майна, ЦК України не передбачено переходу права власності на рухоме майно за наслідком державної реєстрації переходу права на підставі правочину, навіть якщо реєстрація рухомого майна є обов`язковою виходячи з нормативного регулювання (частина четверта статті 334 ЦК України).

Відповідно до статті 34 Закону № 3353-XII державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Отже, правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі загальних положень ЦК України про перехід права власності за договором, спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону № 3353-XII та прийнятих на його виконання нормативних актів відповідних органів, що регламентують порядок державної реєстрації окремих видів транспортних засобів.

Суд враховує, що як положеннями частини першої статті 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно, так і спеціальним законодавством, що регулює порядок обліку та реєстрації транспортних засобів, не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації (або ж перереєстрації). Порушення приписів про державну реєстрацію транспортного засобу має наслідком заборону його експлуатації (користування рухомим майном).

Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статтей 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.04.2023 у справі №911/1278/20 погодилась з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 278/3640/18 (провадження № 61-11481св20), в якій, аналізуючи положення статті 334 ЦК України та статті 34 Закону України «Про дорожній рух», суд зазначив: «…правовстановлюючим документом, який підтверджує набуття права власності, є саме договір комісії транспортного засобу та договір купівлі-продажу транспортного засобу. Видане за результатами проведення реєстраційних дій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення реєстраційної процедури та внесення до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про транспортний засіб і його власника, проте як самостійний документ право власності у особи не породжує».

Суд відзначає, що у відповідності до умов договору фінансового лізингу від 31.10.2019 №LVLCA-00000422, укладеного між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марку, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в статті 14.1 цього договору, додатку 1 (специфікації), а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізинго-платежі та платежі з відшкодування витрат Лізингодавця, пов`язаних з виконанням Договору, на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до Лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами цього Договору (пункт 2.2. Договору).

Вищевказаним пунктом Договору закріплено, що в разі закінчення договору лізингу, до Лізингоодержувача (в даному випадку яким є позивач) переходить право власності на Предмет лізингу (транспортний засіб марки авто Fiat Doblo, 2019 р.в., універсал, номер кузова (шасі): НОМЕР_1 ).

Суд встановив, що договір фінансового лізингу від 31.10.2019 №LVLCA-00000422 було закінчено з огляду на повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань щодо сплати лізинго-платежів. Відповідне підтверджується як листом АТ КБ «Приватбанк» від 19.01.2024 №20.1.0.0.0/7-240119/51293, так і наказом №LVLCA-00000422 від 19.01.2024.

Факт переходу до ОСОБА_1 права власності на автомобіль також підтверджується й Актом звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу №LVLCA-00000422 від 19.01.2024, п.1 якого сторони засвідчили, що всі зобов`язання Сторін відповідно до Договору №LVLCA-00000422 було належним чином виконано, претензій стосовно Договору та зобов`язань за ним Сторони не мають.

Також п.3 згаданого акту встановлено, що предмет лізингу автомобіль Fiat Doblo, номер кузова: НОМЕР_1 разом з відповідними документами передано у власність Лізингоодержувачу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що фактичним власником предмету договору фінансового лізингу (транспортного засобу марки Fiat Doblo, 2019 р.в., універсал, номер кузова (шасі): НОМЕР_1 ) є саме ОСОБА_1 , а не АТ КБ «Приватбанк», як про це помилково зазначає відповідач.

Суд знову звертає увагу на те, що зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля Fiat Doblo (д.н.з. НОМЕР_4 ) АТ КБ «Приватбанк» не свідчить про те, що останнє є фактичним власником такого автомобіля, адже свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення реєстраційної процедури та внесення до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про ТЗ і його власника (на момент видачі свідоцтва), проте як самостійний документ право власності у особи не породжує.

Відтак у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС Територіальний сервісний центр МВС №4641 не було підстав посилатись на те, що в Єдиному реєстрі боржників наявна інформація про АТ КБ «Приватбанк» для відмови позивачу в здійсненні перереєстрації автомобіля на його ім`я.

Оскільки відповідачем було безпідставно відмолено позивачу в здійсненні перереєстрації транспортного засобу, суд доходить висновку, що такі дії відповідача є протиправними.

При цьому суд критично ставиться до твердження представника відповідача в частині того, що відповідач не має процесуальної правоздатності, адже згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань код ЄДРПОУ Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) є самостійною юридичною особою, та йому присвоєно єдиний унікальний номер в реєстрі 45307457.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В свою чергу, частина 2 статті 5 КАС України передбачає, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникав би необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

Окрім цього, надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Також відповідно до статті 1 Протоколу №l до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зважаючи на те, що відповідачем було протиправно відмолено позивачу в здійсненні перереєстрації транспортного засобу, суд, з метою ефективного захисту та поновлення порушених прав позивача, вважає необхідним зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС Територіальний сервісний центр МВС №4641 здійснити перереєстрацію транспортного засобу автомобіля Fiat Doblo, VIN: НОМЕР_1 на нового власника ОСОБА_1 .

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС Територіальний сервісний центр МВС №4641 щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перереєстрації транспортного засобу автомобіля Fiat Doblo, VIN: НОМЕР_1 на його ім`я.

Зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС Територіальний сервісний центр МВС №4641 здійснити перереєстрацію транспортного засобу автомобіля Fiat Doblo, VIN: НОМЕР_1 на нового власника ОСОБА_1 .

Стягнути з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС Територіальний сервісний центр МВС №4641 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.