Справа № 420/18781/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/18781/23

Перша інстанція суддя Вовченко О.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Військовій частині НОМЕР_1 , а саме:

- визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно п. 1 положення постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», розміром до 100 000,00 грн, за період із лютого по квітень 2022 року включно, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», розміром 100 000,00 грн, за період із лютого по квітень 2022 року включно, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що позивач у межах спірних правовідносин має право на отримання додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», розміром до 100 000,00 грн, у зв`язку з безпосередньою участю у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а саме з лютого по квітень 2022 року.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції помилково не враховано, що окреме доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 № 912/з/29 прийнятий з порушенням вимог ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та не пройшов державної реєстрації.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про залишення без задоволення позовних вимог, так як позивач не має права на перерахунок виплаченої додаткової грошової винагороди.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з лютого по квітень 2022 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , яка перебуває на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 .

При цьому, відповідно до пп. 1.1.1 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 106 від 04 травня 2022 року (по стройовій частині), капітан-лейтенант ОСОБА_1 , командир бойової частини штурманської Військової частини НОМЕР_1 , призначений наказом Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) № 129 від 27 квітня 2022 року на посаду старшого помічника командира протимінного корабля « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Військової частини НОМЕР_3 .

Між тим, вважаючи, що з 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 , приймаючи безпосередню участь у бойових діях та забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, по 27 квітня 2022 року, отримав право на виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн в повному обсязі, через адвоката, звернувся до Військової частини НОМЕР_1 .

У відповідь на вказаний запит Військова частина НОМЕР_1 надала довідку від 30 травня 2023 року № 166 про грошове забезпечення позивача за період з 24 квітня 2022 року по 04 травня 2022 року.

В свою чергу, не погоджуючись з бездіяльністю Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, відповідно п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», розміром до 100000 грн, за період із лютого по квітень 2022 року включно, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції ухвалено рішення про залишення без задоволення позовних вимог, так як для перерахунку виплаченої позивачу додаткової винагороди відсутні правові підстави, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При цьому, згідно п. 1 постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 (далі Постанова КМУ № 168) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно п. 1 Постанови КМУ № 168 (в редакції постанови КМУ № 350 від 22 березня 2022 року), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка на переконання позивача, допущена при здійсненні нарахування грошового забезпечення військовослужбовцю за періоди проходження військової служби з лютого по квітень 2022 року.

В даному випадку, позивач вважає, що йому у спірних періодах протиправно не виплачено додаткової грошової винагороди, встановленої постановою КМУ № 168, пропорційно до часу безпосередньої участі у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а також безпосереднього перебування в районах здійснення зазначених заходів.

Між тим, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог, в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що встановлена постановою КМУ №168 додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 грн на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців ЗСУ, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, як вбачається із зібраних матеріалів у справі, а саме наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 20 березня 2022 року № 61, від 03 квітня 2022 року № 75, від 01 травня 2022 року № 103, за кожний місяць служби позивачу нараховано та виплачено додаткову грошову винагороду, яка передбачена Постановою КМУ № 168, розміром до 30 000,00 грн.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що виплата збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди передбачена лише за дні безпосередньої участі військовослужбовця у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а також безпосереднього перебування в районах здійснення зазначених заходів.

В даному випадку, позивач зазначає, що він має право на отримання збільшеної грошової допомоги за кожен день зі спірних періодів проходження військової служби, так як у спірному періоді він приймав активну участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в околицях м. Миколаїв.

В свою чергу, як вже зазначено вище, виплата збільшеної додаткової винагороди можлива лише за дні безпосередньої участі військовослужбовця у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а також безпосереднього перебування в районах здійснення зазначених заходів.

При цьому, конкретний перелік документів, який підтверджує вказані обставини та є підставою для проведення відповідних виплат, зокрема, затверджено в директиві Міністра оборони України від 07 березня 2022 року № 248/1217.

Додатково, колегія суддів зазначає, що з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, Міністр оборони України також видав директиви від 25 березня 2022 року № 248/1298, від 18 квітня 2022 року № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 01 червня 2022 року), а потім окреме доручення від 23 червня 2022 року № 912/з/29, якими встановлено порядок і умови виплати додаткової винагороди.

Тобто, Міністр оборони України, як очільник відповідного міністерства, реалізував делеговані йому повноваження щодо визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям відповідного військового формування - Збройних Сил України, та з метою забезпечення реалізації п. 1 Постанови КМУ № 168, шляхом прийняття в межах свої повноважень відповідних окремих рішень, визначив на період дії воєнного стану порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також конкретний перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях та заходах.

При цьому, варто відзначити, що така обставина як відсутність державної реєстрації, зважаючи на умови в яких ці рішення Міністром оборони України приймалися, а також те, що вони фактично виконувалися керівниками органів військового управління, штабів угруповань військ, штабів тактичних груп, командирами військових частин упродовж періоду їх дії, є виправданою, має розумне пояснення і не може змінити їх юридичної сили.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 02 липня 2024 року (справа № 500/714/23).

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо неможливості застосування до спірних правовідносин відповідних актів, з підстав відсутності їх державної реєстрації, є помилковими.

Між тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять документів, підтверджуючих безпосередню участь позивача у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії проти України.

Враховуючи викладене, а також враховуючи зібрані докази у матеріалах справи, колегія суддів не вбачає правових підстав вважати, що позивачу невірно розраховано додаткову грошову винагороду, виплату якої передбачено Постановою КМУ № 168.

В свою чергу, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про залишення без задоволення позовних вимог.

При цьому, при розгляді даної справи судом першої інстанції не допущено порушень норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян