Справа № 200/487/25
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року Справа№200/487/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) матеріали позовної заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Донецькій області), відповідно до якого просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 30.09.2024 № 1051/05-99-24-10/ НОМЕР_1 «Про анулювання реєстрації платника єдиного податку», поновивши із 01.04.2022 реєстрацію платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 у Реєстрі платників єдиного податку.

В обґрунтування позову зазначає таке.

Позивач зареєстрований платником єдиного податку з 30.12.2016. За результатами проведення камеральної перевірки складено Акт про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування від 30.09.2024 № 5337/05-99-24-10/ НОМЕР_2 , яким установлено порушення абз.5 п.п. 298.2.3 п.298.2 ст. 298 Податкового кодексу України (далі ПК України) та того ж дня винесено спірне у справі рішення. Підставою визначено здійснення видів діяльності, які не дають права на застосування спрощеної системи оподаткування.

Позивача виключено із реєстру платників єдиного податку з 01.04.2022 без можливості надати будь-які пояснення чи заперечення до акта перевірки, оскільки вказані документи направлені в одному конверті із супровідним листом від 09.10.2024.

Скаргу на спірне у справі рішення рішенням ДПС України від 03.01.2025 №138/6/99-00-06-030306 залишено без розгляду.

Позивач вважає, що ПК України не наділяє відповідача повноваженнями установлювати порушення платником вимог спрощеної системи оподаткування шляхом проведення камеральної перевірки. Так, на переконання позивача, для дійсного установлення видів діяльності, які здійснює позивач необхідно проводити фактичну перевірку.

Зі свого боку позивач стверджує, що протягом 2022 2023 років не надавав користувачам послуги з доступу до мережі Інтернет.

Ухвалою суду від 23.01.2025 провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

ГУ ДПС у Донецькій області надано відзив на адміністративний позов, де зазначено про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Позивач є постачальником електронних комунікаційних мереж та/або послуг, що в силу вимог п.8 п.п.291.1.5 п.291.1 ст.291 ПК України не дає йому права перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Ухвалою суду від 26.02.2025 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження відмовлено.

Фактичні обставини встановлені судом у справі.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрований у ЄДРПОУ з 29.12.2016 номер запису 0019502, РНОКПП НОМЕР_2 , податкова адреса: АДРЕСА_1 . Види економічної діяльності: 95.11 ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування (основний); 47.41 роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах; 62.09 інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем (з огляду на наявний у справі витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.11.2024).

Не є спірним у справі, що протягом спірного періоду позивач був платником єдиного податку.

30 вересня 2024 року ГУ ДПС у Донецькій області проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування за результатами якої складено акт від 30.09.2024 № 5338/05-99-24-10/ НОМЕР_2 (далі акт перевірки).

У вказаному акті установлено здійснення видів діяльності, які не дають право на застосування спрощеної системи оподаткування або не відповідають вимогам організаційно-правових форм господарювання абз.5 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України 61.10 діяльність у сфері проводового електрозв`язку.

Так, податковим органом установлено, що відповідно даних ІКС та поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 30.12.2016 у ФОП ОСОБА_1 рахувався КВЕД 61.10 «діяльність у сфері проводового електрозв`язку», однак у зв`язку зі змінами до абз.4 пп.2 п.291.4 ПК України, платники з таким кодом КВЕД мали перейти на третю групу платників єдиного податку.

Станом на 30.09.2024 ФОП ОСОБА_1 є платником 2 групи, перехід на третю групу чи на загальну систему оподаткування не здійснював. На підставі п.299.11 ст.299 ПК України реєстрація платником єдиного податку анулюється з 01.04.2022.

30 вересня 2024 року ГУ ДПС у Донецькій області прийнято рішення № 1051/05-99-24-10/ НОМЕР_1 , яким ФОП ОСОБА_1 анульовано реєстрацію платника єдиного податку з підстав здійснення видів діяльності, які не дають права на застосування спрощеної системи оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання відповідно до абз.3 п.299.10 ст.299 ПК України. Платник виключений з реєстру з 01.04.2022.

Рішенням ДПС України від 03.01.2025 № 138/6/99-00-06-03-03-06 про залишення скарги без розгляду, скарга ФОП ОСОБА_1 від 18.12.2024 на рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 30.09.2024 № 1051/05-99-24-10/ НОМЕР_1 залишена без розгляду.

Правова оцінка суду.

Податковий кодекс України (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

Стаття 291. Загальні положення

291.1. У цій главі встановлюються правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.

291.2. Спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

291.3. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

291.4. Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), послуги з надання доступу до мережі Інтернет, а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи; (Абзац четвертий підпункту 2 пункту 291.4 статті 291 в редакції Закону № 1914-IX від 30.11.2021)

298.1.1. Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу за місцем податкової адреси заяву.

298.2.3. Платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки:

5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;

Стаття 299. Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку

299.1. Реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

299.10. Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

299.11. У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Стаття 75. Види перевірок

75.1. Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

75.1.1. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути:

1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків);

2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних;

3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах;

4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні";

5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу;

6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки;

7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу;

8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу;

9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу;

10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу;

11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.

75.1.2. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Висновки суду.

Отже, предметом спору у цій справі є правомірність прийняття відповідачем рішення про анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 , як платника єдиного податку.

Підставою прийняття відповідачем такого рішення стали висновки акта камеральної перевірки про те, що позивач, перебуваючи платником єдиного податку 2 групи, здійснює діяльність за кодом КВЕД «60.10» Діяльність у сфері проводового електрозв`язку, що є порушенням абз.4 пп.2 п.291.4 ПК України у редакції, чинній з 01.01.2022. Цей висновок податкового органу обґрунтований відомостями про види діяльності зазначені у заяві ФОП ОСОБА_1 про застосування спрощеної системи оподаткування від 30.12.2016 №22202/10.

Суд у даному випадку виходить з таких міркувань.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, окрім наведених вище висновків, погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення.

Зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд може не переходити з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Надалі суд зазначає, що Верховний Суд при розгляді подібних адміністративних справ сформував наступні висновки: реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (постанови від 26.02.2019 у справі №805/1396/17-а, від 05.02.2019 у справі №805/206/17-а, від 24.01.2019 у справі №813/1346/18, від 05.06.2018 у справі №813/4266/17).

Відповідно, єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Повертаючись до обставин, цієї справи суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів проведення документальної перевірки позивача, а відповідачем була проведена камеральна перевірка правомірності перебування позивача на спрощеній системі оподаткування та за її результатами складено акт перевірки правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування та прийнято спірне у справі рішення.

Тому суд, застосовуючи наведені висновки, установив, що відповідачем порушено процедуру проведення перевірки, а тому доказ здобутий у результаті такої перевірки (акт перевірки) є недопустимим доказом, що з урахуванням доктрини «плодів отруйного дерева» (Fruit of the Poisonous Tree) створює беззаперечні підстави для визнання спірного у справі рішення протиправним.

Щодо способу захисту.

Практика Верховного Суду щодо способів захисту порушеного права базується на двох основних взаємопов`язаних принципах: I. спосіб захисту має бути належним та ефективним; II. має дотримуватися принцип процесуальної економії. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93) та у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02)) вказано, що ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії.

У рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) вказано, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Ураховуючи висновки суду щодо протиправності рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, належним ефективним та таким, що відповідає принципу процесуальної економії буде обрання способу захисту шляхом зобов`язання відповідача поновити із 01.04.2022 реєстрацію платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 у Реєстрі платників єдиного податку.

Ураховуючи усе викладене, позов належить задовольнити повністю.

Щодо судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, встановлена ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, встановлена ставка судового збору у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, відповідно ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, оскільки позивач звернувся до суду в електронній формі, то розмір судового збору має складати 2422,40 грн.

Таким чином, суд, на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України, стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

В іншій частині надміру сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню позивачу за правилами установленими ст. 7 Закону України Про судовий збір.

Керуючись статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (87500, вул. Італійська, 59, м. Маріуполь Донецька обл., ) про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 30.09.2024 № 1051/05-99-24-10/ НОМЕР_1 «Про анулювання реєстрації платника єдиного податку» фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області поновити з 01.04.2022 реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку у Реєстрі платників єдиного податку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (87500, вул. Італійська, 59, м. Маріуполь Донецька обл., ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 грн

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст рішення суду складено 27.02.2025.

Суддя І.В. Буряк