Справа № 160/25062/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/25062/24
(суддя Серьогіна О.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі №160/25062/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 вересня 2024 звернулася до суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, згідно з яким просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.08.2024 року № 90 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періоди з 05.10.1988 року по 01.10.1989 року, з 12.12.1989 року по 25.01.1991 року, з 26.01.1991 року по 10.03.1994 року, з 11.03.1994 року по 31.10.1994 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 28.06.2024 року, на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з не зарахуванням всіх періодів роботи до стажу, що дає право на таке призначення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.08.2024 року № 90 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 ОСОБА_1 періоди з 05.10.1988 року по 01.10.1989 року, з 12.12.1989 року по 25.01.1991 року, з 26.01.1991 року по 10.03.1994 року, з 11.03.1994 року по 31.10.1994 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.08.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позову відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.08.2024 року № 90 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню зважаючи на те, що для призначення пенсії, законодавством не передбачено надання документів, що підтверджують повноваження підписувача довідок про стаж, при цьому суд зазначив про те, що твердження відповідача, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань України (далі ЄДР) серед уповноважених осіб вищезазначеного підприємства не значиться М.В. Лукашук не відповідає дійсності. Публічне акціонерне товариство «Криворізький турбінний завод «Констар» перебуває в стадії ліквідації. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2017 року у справі № 904/5722/14 про визнання банкрутом публічного акціонерного товариства «Криворізький турбінний завод «Констар» ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Лукашука Миколу Васильовича (свідоцтво № 289 від 25.02.13р., адреса: м. Кривий Ріг, проспект Миру 29В, прим. 10; адреса для листування: 50069, м. Кривий Ріг, а/с 3515). При цьому, суд першої інстанції зауважив, що у разі виникнення у відповідача сумнівів щодо довідки про підтвердження стажу № 59 від 11.11.2019 року, відповідач зобов`язаний самостійно звернутись до підприємства з перевіркою.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що пунктом 23 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Довідка від 11.11.2019 № 59, видана ПАТ «Констар», завірена підписом ліквідатора Лукашук М.В., який не є посадовою особою, при цьому документ, який підтверджує повноваження підписувача Лукашук М.В. до електронної справи не додано. Також, відповідач зазначає про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не має повноважень на вчинення будь-яких інших дій з приводу пенсійного забезпечення позивача, у тому числі за рішенням суду, позивач не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та проживає на території, що обслуговується Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 15.08.2024 року позивач, звернулася до органів Пенсійного фонду України з заявою та доданими до неї документами про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Розглянувши за принципом екстериторіальності заяву та додані до неї документи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення №90 від 22.08.2024 року, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Згідно з вказаним рішенням до пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховано: період роботи з 05.10.1988 року по 01.10.1989 року, з 12.12.1989 року по 25.01.1991 року, 26.01.1991 року по 10.03.1994 року, з 11.03.1994 року по 31.10.1994 року згідно з пільговою довідкою від 11.11.2019 року № 59, виданої ПАТ «Констар», яка завірена підписом ліквідатора М.В. Лукашук. Документ, який підтверджує повноваження підписувача М.В. Лукашук до електронної справи не додано. В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань України серед уповноважених осіб вищезазначеного підприємства В.М. Лукашук не значиться (а.с.7).

Законність та обґрунтованість вищезазначеного рішення є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 114 Закону №1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно зі змістом абзацу першого пункту другого частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV, зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VІІІ, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці. передбаченого абзацом першим пункту другого частини 2 статті 114 Закону № 1058- IV, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону №1788-XII та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, аналіз наведених вище норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 05.08.1985 року позивач працювала з 05.08.1985 року 11.10.1999 року - у Криворізькому трубному заводі «Восход» на посадах машиніста крана, учеником ливарника, чистильником, ливарником, контролером в ливарному виробництві (а.с.8-10)

Спірними періодами роботи позивача є періоди з 05.10.1988 року по 01.10.1989 року, з 12.12.1989 року по 25.01.1991 року, з 26.01.1991 року по 10.03.1994 року, з 11.03.1994 року по 31.10.1994 року.

Так, в підтвердження того, що в спірний період позивач працювала на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 позивачем надано до пенсійного органу довідку №59 від 11.11.2019 року (а.с.11).

Відмовляючи у зарахуванні вищезазначеного періоду до пільгового стажу роботи позивача, відповідач виходив з того, що довідка від 11.11.2019 року № 59, видана ПАТ «Констар» і завірена підписом ліквідатора М.В. Лукашук, при цьому документ, який підтверджує повноваження підписувача Лукашук М.В. до електронної справи не додано. В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань України серед уповноважених осіб вищезазначеного підприємства Лукашук В.М. не значиться (а.с.7).

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується учасниками справи, постановою господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2017 року у справі № 904/5722/14 про визнання банкрутом публічного акціонерного товариства «Криворізький турбінний завод «Констар» ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Лукашука Миколу Васильовича (свідоцтво № 289 від 25.02.13р., адреса: м. Кривий Ріг, проспект Миру 29В, прим. 10; адреса для листування: 50069, м. Кривий Ріг, а/с 3515).

Доказів того, що станом на дату видачі довідки №59 від 11.11.2019 року ОСОБА_2 не був ліквідатором публічного акціонерного товариства «Криворізький турбінний завод «Констар» відповідачем до суду не надано.

Враховуючи наявність постанови господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2017 року у справі № 904/5722/14, а також те, що відповідачем не надано доказів того, що ОСОБА_2 станом на 11.11.2019 року не був ліквідатором публічного акціонерного товариства «Криворізький турбінний завод «Констар», при цьому довідка №59 містить необхідну інформацію (відомості про повний робочий день, віднесення посади до відповідного Списку, інформацію щодо атестації робочого місця), суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність відповідача щодо не зарахування спірних періодів роботи позивача до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно зі статтею 101 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Тобто, відповідач маючи сумніви щодо обґрунтованості видачі позивачу довідки №59 мав би здійснити перевірку обґрунтованість її видачі.

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 дійшов висновку, проте, що «перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії».

Крім того, у постанові від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17 Верховний Суд дійшов наступного висновку: «посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні».

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що позивач не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та проживає на території, що обслуговується Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, оскільки предметом спору у цій справі є законність та обґрунтованість рішення прийнятого саме відповідачем.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі №160/25062/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова