Справа № 712/1859/25
Суддя: Стеценко О. С.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЄУ № 712/1859/25
Провадження №2-а /712/90/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря Дубини В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до відповідача, у якому просить визнати неправомірною та скасувати постанову №2478/М/2024 від 02.12.2024.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02 грудня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову № 2478/М/2024 по справі про адміністративне правопорушення, якою було притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн.

З постановою № 2478/М/2024 від 02 грудня 2024 року, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач не погоджується, вважає її протиправною.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явлення його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач порушив вимоги частини 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ зі змінами та абз. 3 п.п.10-1 п. 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022.

30 листопада 2024 року з ранку до під`їзду жилого будинку, де мешкав ОСОБА_1 , раптово під`їхало звичайне легкове авто з цивільними номерами, з нього вибігло чотири чоловіка, три з них представилися працівниками ТЦК, один - працівником поліції. Вони вимагали пред`явити військово-обліковий документ для перевірки. ОСОБА_1 пред`явив витяг з «Резерв+», який є електронним військово-обліковим документом.

Позивач ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, представникам ТЦК він пред`являв витяг з «Резерв+», де є всі необхідні військово-облікові дані, та повідомив, що це є електронним військово-обліковим документом, на що останні нічого не відповіли.

Працівники ТЦК не заперечували проти пред`явлення виписки з застосунку «Резерв+» та сказали, що позивачу потрібно сісти в авто, його відвезуть до ІНФОРМАЦІЯ_3 для вручення повістки на проходження ВЛК.

01 грудня 2024 року ОСОБА_1 не вручалися ніякі протоколи про адміністративні правопорушення, не роз`яснювалися права, не повідомлялося про дату, час місце розгляду адміністративного матеріалу. Позивача відпустили додому.

02 грудня 2024 року ОСОБА_1 не приймав участь в розгляді адміністративної справи в ІНФОРМАЦІЯ_4 , не знав про розгляд справи взагалі, не зміг залучити адвоката до розгляду справи, але ж повідомив свого представника адвоката Лежух Т. про можливі складання ТЦК протоколів проти нього.

Відповідно до частини 3 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до примітки до статті 210 КУпАП положення статей 210, 210- 1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.

Позивач вважає, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення: не ознайомлено з протоколом, не вручено його копію, не роз`яснено права, не надано право мати захисника, не надано право заявити клопотання та надати докази, не запрошено на розгляд справи.

Крім того, працівники ТЦК та СП мають можливість отримання інформації про військовозобов`язаного з застосунку «Резерв+» та «Оберіг» самостійно, з урахуванням умисного не надання позивачу можливості взяти необхідні документи при примусовому затриманні біля під`їзду жилого будинку.

Короткий зміст заперечень відповідача

Відповідач у відзиві просить залишити позовну заяву без розгляду, а у випадку відмови у задоволенні п. 1 прохальної частини відзиву - відмовити у задоволені позовних вимог.

У обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України. Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошена загальна мобілізація. Строк проведення загальної мобілізації продовжувався періодично на 90 діб згідно з Указів Президента України.

Твердження позивача про пред`явлення військово-облікового документа не відповідає дійсності, оскільки позивач не пред`являв ні паперового ВОДа, ні електронного, саме у зв`язку з чим і складений протокол про адміністративне правопорушення та винесена оскаржувана постанова.

Доказом цього є відсутність будь-яких заперечень чи зауважень до протоколу про адміністративні правопорушення.

Усі доводи позивача, наведені у позові, зводяться до незгоди позивача з діями відповідача під час складання протоколу та оскаржуваної постанови.

Позивач допустив порушення ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Оскаржувана постанова надіслана позивачу 06.01.2025, що підтверджується фіскальним чеком про відправлення рекомендованого листа №330 від 06.01.2025 та відомостями із сайту ДП Укрпошта про повернення за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 28.11.2013 № 958, п.1, 2 розділу ІІ. Нормативні строки пересилання поштових відправлень, 1. Нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. 2. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Тобто позивач мав би отримати оскаржувану постанову 10.01.2025, однак, скоріше за все, умисно не отримував поштове відправлення.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою "за закінченням терміну зберігання" свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії (постанова по справі № 0870/8014/12 від 15.05.2019).

На підставі вищезазначеного відповідач вважає, що позивачем пропущено строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, наявні підстави для залишення позову без розгляду.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу без виклику сторін на 26 лютого 2025 року.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом. Оцінка аргументів учасників сторін

За змістом ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року (набрав чинності 18 травня 2024 року) було внесено зміни до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме передбачено, що: 1) військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження; 2) у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна до вести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.

Судом установлено, що 01 грудня 2024 року оператором групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 ст. солдатом ОСОБА_2 складено протокол № 2478/М/2024 про адміністративне правопорушення, згідно з яким 01.12.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що ОСОБА_1 на момент перевірки уповноваженими представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 був відсутній військово-обліковий документ військовозобов`язаного.

Позивачу роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про час та місце розгляду справи відносно нього, що відбудеться 02.12.2024 об 11 год. 30 хв., натомість позивач відмовився від отримання протоколу, що спростовує його доводи про те, що він не отримував зазначений протокол та його не ознайомили з його правами, що засвідчено підписами двох свідків.

Суд зазначає, що сторони у справі про адміністративне правопорушення мають належним чином використовувати свої права, позивач своє право на отримання протоколу про адміністративне правопорушення реалізував шляхом добровільної відмови його отримати.

Постановою № 2478/М/2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_3 від 02 грудня 2024 року на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Указаною постановою встановлено, що 01 грудня 2024 року відносно громадянина ОСОБА_1 був складений протокол за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явлення його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є порушенням ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 повідомлено та роз`яснено, пояснення останній не надав, клопотання про відкладення справи не заявив.

Відповідачем під час розгляду справи було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 під час перевірки облікових даних не пред`явив військово-обліковий документ на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з його відсутністю, про що був складений протокол. На момент розгляду справи було встановлено, що громадянин порушив вимоги ч.6 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-ХІІ зі змінами та абз.3 п.п.10-1 пункту 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022.

Водночас у судовому засіданні судом встановлено, що 30 листопада 2024 року о 10 год. 44 хв. ОСОБА_1 сформував військово-обліковий документ у системі «Резерв +», що підтверджується відповідним витягом із указаної системи.

У цьому військово-обліковому документі зазначено військово-облікову спеціальність ОСОБА_1 і її номер, а також вказано його персональний номер в реєстрі «Оберіг».

Питання щодо форми, в якій оформляється (створюється) та видається військово-обліковий документ, регулюється Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 (далі Постанова 559).

Так, Постановою 559 визначено, що військово-обліковий документ створюється в електронній та/або паперовій формі.

Для формування військово-облікового документу в електронній формі необхідно скористатися засобами: електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка; державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони; порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія.

Постанова № 559 встановлює, що військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації, за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про таку особу.

У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрихкоду (QR-код).

QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можна відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній.

Військово-обліковий документ в електронній формі є дійсним лише за наявності QR-коду та не може використовуватися без нього.

Пункт 9 Постанови 559 встановлює, що військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Таким чином, станом на 30 листопада 2024 року ОСОБА_1 мав сформований чинний військово-обліковий документ в електронній формі.

Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

За таких обставин, суд робить висновок про те, що станом як на 01 грудня 2024 року (день складання протоколу про адміністративне правопорушення), так і на 02 грудня 2024 року (день винесення оскаржуваної постанови керівника ТЦК та СП), уповноважені представники ІНФОРМАЦІЯ_3 мали можливість отримати з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про сформований 30 листопада 2024 року військово-обліковий документ ОСОБА_1 , але не зробили цього.

Крім того, представник ІНФОРМАЦІЯ_3 не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що під час складання протоколу від 01 грудня 2024 року ОСОБА_1 не пред`явив наявний у нього військово-обліковий документ у електронній формі і що працівники ТЦК, перевіривши відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста, не виявили відомостей щодо ОСОБА_1 .

За відсутності відповідних доказів сам факт незаповнення ОСОБА_1 графи пояснень у протоколі № 2478/М/2024 від 01 грудня 2024 року не є належним підтвердженням факту непред`явлення ним військово-облікового документу.

Інших належних і допустимих доказів непред`явлення ОСОБА_1 військово-облікового документу 01 грудня 2024 року до протоколу від 01 грудня 2024 року не додано.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки досліджені судом докази свідчать про те, що, приймаючи постанову № 2478/М/2024 від 02 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням штраф у розмірі 17000 грн., начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_3 не вжив належних заходів для перевірки факту наявності у ОСОБА_1 військово-облікового документу в електронній формі шляхом отримання з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про такий документ ОСОБА_1 та не врахував відсутність належних і допустимих доказів непред`явлення останнім 01 грудня 2024 року військово-облікового документу, то винесена ним постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Оскаржувану постанову позивач отримав 11.02.2025, тому процесуальні строки підлягають поновленню з причин поважності їх пропущення.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2478/М/2024 від 02.12.2024 про накладення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн., а провадження у справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 сплачений судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 26.02.2025.

Суддя: О.С. Стеценко