Справа № 120/5842/24
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 лютого 2025 р. Справа № 120/5842/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивачів Міністерства культури та інформаційної політики України, Управління містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації до Погребищенської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся керівник Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивачів Міністерства культури та інформаційної політики України, Управління містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації до Погребищенської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги керівник Немирівської окружної прокуратури вказує про протиправну бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів, спрямованих на розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану у складі генерального плану м. Погребище.

Ухвалою суду від 07.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

15.05.2024 від Управління містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації надійшли додаткові пояснення у справі. Зокрема зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 внесено зміни до пунктів 8, 9 Порядку № 318 та визначено, що проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичних ареалів населених місць розробляється з урахуванням вимог затвердженого в установленому законом порядку історико-архітектурного опорного плану. У разі не затвердження історико-архітектурного опорного плану населеного місця, що внесене до Списку історичних населених місць України, проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичного ареалу розробляється з урахуванням вимог історико- містобудівного обґрунтування, порядок розроблення якого визначається наказом Мінкультури та Мінрегіону. При цьому, установлено, що вимоги, зазначені в поточному абзаці, застосовуються до 01.01.2019. Таким чином, з урахуванням внесених законодавчих змін з 01.01.2019 за умови відсутності історико-архітектурного опорного плану будь-яке нове будівництво, реконструкція та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) в історичних населених місцях, у тому числі в тих, у яких визначені історичні ареали, є неможливим.

Отже, у складі генерального плану м. Погребище мають визначатись відповідні режими регулювання забудови та розроблятись історико-архітектурний опорний план.

Разом з тим, зазначають, що 22 березня 2019 року засіданням консультативної ради з питань охорони культурної спадщини управління культури і мистецтв обласної державної адміністрації, яке на той час виконувало повноваження органу охорони культурної спадщини, був розглянутий історико-архітектурний план м. Погребище Вінницької області. Рекомендовано доопрацювати документацію відповідно визначених зауважень. Після їх усунення та розгляду у робочому порядку сектором охорони культурної спадщини управління культури і мистецтв обласної державної адміністрації історико-архітектурний опорний план рекомендований для розгляду на Науково-методичній раді Міністерства культури України.

До Управління містобудування та архітектури обласної військової адміністрації як спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини не надходила інформація щодо затвердження Міністерством культури та інформаційної політики України історико-архітектурного опорного плану м. Погребище Вінницької області.

До Погребищенської міської ради скеровувались листи з пропозицією активізувати роботу щодо розроблення вище зазначеної документації.

Також вказують, що Управління згідно з нормами чинного законодавства, а також Положення про управління містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації не наділена повноваження щодо звернення до суду з позовними вимогами щодо усунення порушень у сфері охорони культурної спадщини, а також вжиття заходів, спрямованих на розроблення та затвердження історико-архітектурного плану м. Погребище Вінницької області.

17.05.2024 від Міністерства культури та інформаційної політики України надійшли пояснення у справі, відповідно до яких просить суд врахувати їх у прийнятті рішення та позов задовольнити. У відповідних поясненнях Міністерство зазначає, що зверталося до голови Погребищенської міської ради листом від 21.08.2020 №10439/6.11.1, в якому наголошувало на необхідність виконання вимог чинного пам`яткоохоронного законодавства та обов`язковості розроблення історико-архітектурного опорного плану. Проте, відповідь на вказаний лист не надходила, відповідна науково-проектна документація на розгляд Міністерства як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері охорони культурної спадщини, наразі не подана.

Представник зауважує, що відсутність затвердженого історико-архітектурного опорного плану сприяє як порушенням законодавства про охорону культурної спадщини, що можуть призвести до невідворотних змін у вигляді та традиційному характері міського середовища, так і неможливості контролю Міністерством стану збереження характерного міського середовища, цінної історичної забудови та притягнення винних у порушенні законодавства про охорону культурної спадщини осіб до відповідальності.

04.06.2024 представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, у зв`язку з тим, що 58 сесією Погребищенської міської ради 8 скликання прийнято рішення №537 від 07.05.2024 «Про клопотання до Міністерства культури України щодо пришвидшення погодження історико-архітектурного опорного плану, визначення меж та режимів використання історичних ареалів міста Погребище Вінницької області, як складової частини Генерального плану міста Погребище».

10.06.2024 керівник Немирівської окружної прокуратури Вінницької області подав заперечення на клопотання відповідача про закриття провадження, оскільки вважає дане клопотання передчасним, адже органом місцевого самоврядування не вжито заходів, спрямованих на розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану, станом на час розгляду справи судом історико-архітектурний опорний план у складі генерального плану м. Погребище не затверджений, тому відповідне рішення сесії міської ради не є підставою для закриття провадження.

Ухвалою від 18.06.2024 у задоволенні клопотання Погребищенської міської ради про закриття провадження у справі відмовлено.

19.06.2024 представник Погребищенської міської ради надіслав клопотання, у якому просить суд запропонувати позивачу уточнити позовні вимоги, зазначивши при цьому, що саме, на думку позивача, є бездіяльністю Погребищенської міської ради і які саме конкретні організаційно-практичні заходи суд має зобов`язати виконати Погребищенську міську раду, що усунути її бездіяльність.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідач вважає, що в позовній заяві не означено чіткі вимоги до Погребищенської міської ради про заходи, які вона має вчинити з метою недопущення бездіяльності так як вимоги, викладені в позові вже виконано. Вказане може привести до неоднозначного трактування рішення суду посадовими особами державної виконавчої служби, що у свою чергу, приведе до безпідставного відкриття виконавчого провадження та застосування фінансових санкцій до відповідача.

Ухвалою від 11.10.2024 надано позивачу керівнику Немирівської окружної прокуратури строк для подачі письмових пояснень щодо клопотання Погребищенської міської ради.

21.10.2024 керівником Немирівської окружної прокуратури надано письмові пояснення. Позивач зазначає, що підстави для уточнення позовних вимог відсутні, оскільки відповідачем не вжито заходів, спрямованих на розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану, в зв`язку з цим, станом на час розгляду справи судом, історико-архітектурний опорний план у складі генерального плану м. Погребище не затверджений. Відповідне рішення №537 від 07.05.2024 сесії міської ради не є підставою вважати, що вимоги, викладені в позовній заяві, виконані.

Суд, дослідивши письмові докази та пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878 затверджено Список історичних населених місць України та у Вінницькій області визначено 24 історичних населених місця, серед яких м. Погребище (дата заснування чи першої писемної згадки XІI ст.).

20.02.2024 Немирівською окружною прокуратурою скеровано до голови Погребищенської міської ради запит про надання інформації щодо розроблення, виготовлення і затвердження історико-архітектурного опорного плану м. Погребище.

Листом від 26.02.2024 за №02-21/587 Виконавчим комітетом Погребищенської міської ради надано відповідь, що Погребищенською міською радою спільно із розробником Істрокико-архітектурного опорного плану м. Погребище ДП "НДПІ МІСТОБУДУВАННЯ"триває процес підготовки та подання документації на розгляд Науково-методичної ради Міністерства культури України.

01.03.2024 Немирівською окружною прокуратурою подано запит до голови Погребищенської міської ради щодо надання підтверджуючих відомостей, чи розроблений та затверджений історико-архітектурний опорний план м. Погребище, хто є розробником, укладення з ним відповідного договору та чи подано план на розгляд до Міністерства культури України.

19.03.2024 Виконавчим комітетом Погребищенської міської ради надано відповідь (лист №02-21/846 від 19.03.2024), у які вказано, що станом на березень 2024 року історико-архітектурний план м. Погребище не затверджений. Розробник - ДП «НДПІ МІСТОБУДУВАННЯ» м. Київ. При реорганізації Погребищенської міської ради в 2021 році договору укладеного між міською радою і розробником документації до виконавчих органів новоствореної міської ради передано не було. Міська рада неодноразово зверталася до розробника з метою передачі документації до її виконавчих органів для подальшого подання її на розгляд науково-методичної ради Міністерства культури України, але відповіді отримано не було (копії листів додаються). Також, додано копію витягу з протоколу засідання консультативної ради з питань охорони культурної спадщини Вінницької обласної державної адміністрації управління культури і мистецтв від 22 березня 2019 року щодо розгляду проекту містобудівної документації.

14.03.2024 Немирівською окружною прокуратурою скеровано до Управління містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації запит про надання інформації щодо розроблення, виготовлення і затвердження історико-архітектурного опорного плану м. Погребище.

Листом №07-15-367 від 22.03.2024 Управління містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації повідомило Немирівську окружну прокуратуру про те, що 22 березня 2019 року засіданням консультативної ради з питань охорони культурної спадщини управління культури і мистецтв обласної державної адміністрації, яке на той час виконувало повноваження органу охорони культурної спадщини, був розглянутий історико-архітектурний план м. Погребище Вінницької області. Рекомендовано доопрацювати документацію відповідно визначених зауважень. Після їх усунення та розгляду у робочому порядку сектором охорони культурної спадщини управління культури і мистецтв обласної державної адміністрації історико-архітектурний опорний план рекомендований для розгляду на Науково-методичній раді Міністерства культури України. Станом на 20 березня 2024 року до Управління не надходила інформація щодо затвердження Міністерством культури та інформаційної політики України історико-архітектурного опорного плану м. Погребище Вінницької області. До Погребищенської міської ради скеровувались листи з пропозицією активізувати роботу щодо розроблення вище зазначеної документації:

- лист Управління містобудування та архітектури обласної військової адміністрації від 16.09.2022 року №07-03-938;

- лист Вінницької обласної військової адміністрації від 21.03.2023 року №01.01- 54/2153.

Також зазначено, що згідно з нормами чинного законодавства, а також Положення про управління містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації не наділена повноваження щодо звернення до суду з позовними вимогами щодо усунення порушень у сфері охорони культурної спадщини, а також вжиття заходів, спрямованих на розроблення та затвердження історико-архітектурного плану м. Погребище Вінницької області.

14.03.2024 Немирівською окружною прокуратурою скеровано запит до Міністерства культури та інформаційної політики України про надання інформації щодо вжиття заходів шляхом звернення до суду з відповідним позовом про зобов`язання Погребищенську міську раду розробити та затвердити історико-архітектурний опорний план у складі генерального плану м. Погребище.

Листом від 25.03.2024 Міністерство культури та інформаційної політики України повідомило, що неодноразово зверталась увага на дотриманні вимог чинного пам`яткоохоронного законодавства та обов`язковості розроблення ІОАП, Міністерство не заперечує щодо представництва прокурором інтересів держави в даному питанні.

18.04.2024 Немирівською окружною прокуратурою повідомлено Управління містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації, Міністерство культури та інформаційної політики України про заявлення Немирівською окружною прокуратурою до Вінницького окружного адміністративного суду позову в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України, Управління містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації про визнання протиправною бездіяльність Погребищенської міської ради щодо невжиття заходів, спрямованих на розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану у складі генерального плану м. Погребище та зобов`язання вчинити певні дії.

Поряд з цим, 58 сесією Погребищенської міської ради 8 скликання прийнято рішення №537 від 07.05.2024 «Про клопотання до Міністерства культури України щодо пришвидшення погодження історико-архітектурного опорного плану, визначення меж та режимів використання історичних ареалів міста Погребище Вінницької області, як складової частини Генерального плану міста Погребище».

22.05.2024 відповідачем направлено лист директору ДП "НДПІ МІСТОБУДУВАННЯ" щодо вирішення питання завершення робіт з розроблення документації та пришвидшення розгляду розробленого історико-архітектурного опорного плану, визначення меж та режимів використання історичних ареалів м. Погребище в Міністерстві культури України.

З огляду на вищевикладене керівник окружної прокуратури звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України "Про прокуратуру" та статтею 53 КАС України.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 23 цього Закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Як визначено частинами четвертою, п`ятою статті 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.

При вирішенні справи суд бере до уваги, що інтереси держави є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.12.2019 у справі №920/121/19, суд зазначає, що поняття інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 19.09.2019 у справі №815/724/15, від 17.10.2019 у справі №569/4123/16-а).

Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.

З наведеного висновується, що інтереси держави спрямовані на забезпечення гарантій державної влади та ефективного функціонування її інститутів та органів задля захисту та реалізації прав і свобод територіальних громад.

Обґрунтовуючи інтереси держави прокурор, зазначає, що спір у цій справі стосується бездіяльності відповідача щодо невжиття заходів, спрямованих на розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця, внаслідок чого існує загроза самовільної, хаотичної або неконтрольованої забудови історичного центру на території громади, руйнування пам`яток історії та культури, знищення історичної спадщини громади. Порушення інтересів держави у спірному випадку полягає у необхідності неухильного дотримання вимог національного та міжнародного законодавства в сфері охорони культурної спадщини, водночас у зв`язку з не затвердженням історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця, об`єкти, що знаходяться на його території, фактично позбавлені належного правового захисту й перебувають під загрозою руйнування або спотворення.

Суд враховує, що в даному випадку спеціально уповноваженими державою органами на здійснення контролю за станом розроблення історико-архітектурних опорних планів історично населених місць є Міністерство культури та інформаційної політики України та Департамент архітектури та розвитку містобудування Вінницької обласної військової адміністрації. Разом з тим, знаючи про тривале невиконання Погребищенською міською радою вимог чинного законодавства щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м. Погребище Вінницької області, не вжито необхідних заходів з метою зобов`язання Погребищенською міською радою вчинити певні дії. Наведене стало підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.

Отже, суд вважає наявними передбачені частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до статті 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом, держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України від 08.06.2000 №1805-III "Про охорону культурної спадщини" (далі - Закон №1805-ІІІ), преамбулою якого закріплено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно з визначеннями, які наведені у статті 1 Закону №1805-ІІІ:

- охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини;

- історичне населене місце - населене місце, яке зберегло повністю або частково історичний ареал і занесене до Списку історичних населених місць України;

- історичний ареал населеного місця - частина населеного місця, що зберегла об`єкти культурної спадщини і пов`язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Статтею 6 Закону №1805-ІІІ визначені повноваження інших органів охорони культурної спадщини.

Так, згідно з частиною другою статті 6 Закону №1805-ІІІ до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини, серед іншого, належить: забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини; надання висновків щодо відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам`ятках місцевого значення, історико-культурних заповідних територіях та в зонах їх охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм та проектів, реалізація яких може позначитися на стані об`єктів культурної спадщини; підготовка пропозицій та проектів розпоряджень щодо проведення робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування об`єктів культурної спадщини, відповідного використання пам`яток та подання їх на розгляд відповідному органу виконавчої влади) виконання функції замовника, укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини та інші заходи щодо охорони культурної спадщини.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Закону №1805-ІІІ з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць вони заносяться до Списку історичних населених місць України.

Список історичних населених місць України за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, затверджується Кабінетом Міністрів України.

У кожному історичному населеному місці визначається один або більше історичний ареал.

Межі та режими використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідною науково-проектною документацією, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон №3038-VI) генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Частинами четвертою та п`ятою статті 17 Закону №3038-VI передбачено, що для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови та розробляється історико-архітектурний опорний план, в якому зазначається інформація про об`єкти культурної спадщини та зони їх охорони.

Склад, зміст та порядок розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації.

Відомості про зазначені в історико-архітектурному опорному плані: об`єкти всесвітньої спадщини, їх території та буферні зони; пам`ятки культурної спадщини, у тому числі археологічні, їх території та зони охорони; межі та правові режими використання історичних ареалів населених місць; історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території та їх зони охорони; охоронювані археологічні території вносяться до Державного земельного кадастру в порядку, встановленому відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" як обмеження у використанні земель у сфері забудови.

Відповідно до частини сьомої статті 17 Закону №3038-VI виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, які організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.

Підпунктом 6 пункту "а" частини першої статті 31 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Окрім цього, серед делегованих повноважень згідно з підпунктом 5 пункту "б" вказаної статті Закону №280/97-ВР визначені повноваження виконавчого органу сільської, селищної, міської ради щодо організації охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників.

Відповідно до підпункту 7 пункту "а" частини першої статті 32 Закону №280/97-ВР серед власних (самоврядних) повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради також передбачені повноваження щодо створення умов для розвитку культури, сприяння відродженню осередків традиційної народної творчості, національно-культурних традицій населення, художніх промислів і ремесел.

Підпунктом 10 пункту "б" частини першої статті 32 Закону №280/97-ВР передбачено, що до делегованих повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради у сфері освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, віднесено забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Відповідно до статті 32 Закону №3038-VI Кабінет Міністрів України постановою від 13.03.2002 №318 затвердив Порядок визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць (далі Порядок №318).

Згідно з пунктами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 12 Порядку №318 історичні ареали визначаються тільки в населених місцях, що занесені до Списку історичних населених місць України, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Історичний ареал охоплює історично сформовану частину населеного місця, що зберегла старовинний вигляд, розпланування і характер забудови.

Режими використання історичних ареалів визначаються їх історико-культурним потенціалом (кількістю, видами, типами і категоріями об`єктів культурної спадщини, загальною містобудівною структурою, наявністю чи відсутністю заповідників, а також установленими зонами охорони пам`яток).

Відповідальними за визначення меж і режимів використання історичних ареалів є Мінкультури та уповноважені ним органи охорони культурної спадщини.

Межі історичних ареалів визначаються спеціальною науково-проектною документацією під час розроблення історико-архітектурних опорних планів цих населених місць.

Історичний ареал - це найбільш освоєна в минулому і добре збережена частина території населеного місця, що відрізняється традиційним характером середовища і значною кількістю об`єктів культурної спадщини від інших, менш освоєних або погано збережених частин населеного місця.

Межі історичних ареалів слід проводити вздовж розпланувальних і природних рубежів, що відокремлюють історичний ареал від решти міських територій, і визначати історико-архітектурним опорним планом населеного місця. Історико-архітектурні опорні плани розробляються на основі комплексних досліджень усієї території історичного населеного місця та його найближчого оточення.

У разі незатвердження історико-архітектурного опорного плану населеного місця, що внесене до Списку історичних населених місць України, проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичного ареалу розробляється з урахуванням вимог історико-містобудівного обґрунтування, порядок розроблення якого визначається наказом Мінкультури та Мінрегіону.

Історичний ареал є спеціально виділеною у населеному місці територією історико-культурного значення із затвердженими межами, яка повинна фіксуватися в усіх землевпорядних і містобудівних документах та розглядатися як специфічний об`єкт містобудівного проектування.

У межах населеного місця може бути визначено один або кілька історичних ареалів.

Визначені науково-проектною документацією межі історичних ареалів погоджуються відповідним органом місцевого самоврядування та затверджуються Мінкультури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 №926 затверджено Порядок розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації (далі Порядок №926).

Згідно з пунктом 1.1 Порядку №926 цей нормативно-правовий акт визначає склад, зміст, механізм розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації на місцевому рівні: комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, а також склад, зміст та порядок розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту.

Відповідно до підпункту 12 пункту 2 Порядку №926 історико-архітектурний опорний план - науково-проектна документація, яка розробляється і затверджується у складі генерального плану населеного пункту, внесеного до Списку історичних населених місць України, згідно із Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", містить відомості про об`єкти всесвітньої спадщини, їх території та буферні зони; пам`ятки культурної спадщини, у тому числі археологічні, їх території та зони охорони; межі та правові режими використання історичних ареалів населених місць; історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території та їх зони охорони; охоронювані археологічні території.

Відповідно до підпункту 4 пункту 43 Порядку №926 під час розроблення генеральних планів населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, здійснюється розроблення історико-архітектурного опорного плану відповідно до завдання, цього Порядку, державних будівельних норм та інших норм законодавства.

Зазначені в історико-архітектурному опорному плані відомості є підставою для встановлення обмежень у використанні земель та враховуються під час розроблення планувальних рішень.

Згідно з пунктами 34, 35 Порядку №926 рішення про розроблення містобудівної документації на місцевому рівні (комплексного плану, генеральних планів населених пунктів, детальних планів території) щодо території територіальної громади, а також оновлення і внесення змін до неї приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Виконавчий орган сільської, селищної і міської ради, Київська та Севастопольська міські держадміністрації є замовником розроблення містобудівної документації на місцевому рівні (комплексного плану, генеральних планів населених пунктів, детальних планів територій) (далі - замовник), який організовує розроблення, внесення змін та подання проектів містобудівної документації на місцевому рівні на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради, незалежно від визначених відповідно до закону джерел фінансування.

Відповідно до пунктів 54 - 56 Порядку №926 рішення про розроблення (внесення змін) історико-архітектурного опорного плану населеного пункту у складі генерального плану населеного пункту приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські держадміністрації є замовниками, які організовують розроблення, внесення змін, погодження та подання історико-архітектурного опорного плану населеного пункту у складі генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної місцевої ради.

Історико-архітектурний опорний план розробляється для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у складі генерального плану населеного пункту.

Під час розроблення історико-архітектурного опорного плану визначаються межі історичних ареалів та наносяться на його основне графічне креслення.

У межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови.

Пунктами 57, 58 Порядку № 926 передбачено, що одночасно з історико-архітектурним опорним планом населеного пункту до генерального плану населеного пункту під час затвердження в межах території територіальної громади можуть включатися відомості про правові режими використання історичних ареалів населених місць та межі та режими використання зон охорони пам`яток, які затверджені в установленому порядку відповідною науково-проектною документацією.

Науково-проектну документацію щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану, визначення режимів використання історичних ареалів, а також зон охорони пам`яток як взаємодоповнюючі документи доцільно замовляти, розробляти та затверджувати одночасно.

Відповідно до пункту 60 Порядку № 926 історико-архітектурні опорні плани та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними місцевими радами протягом трьох місяців з дня їх подання.

В історико-архітектурному опорному плані зазначаються відомості про об`єкти всесвітньої спадщини, їх території та за наявності буферні зони; пам`ятки культурної спадщини, у тому числі археологічні, їх території та за наявності зони охорони пам`ятки; пов`язану з об`єктами культурної спадщини історичну забудову (значні і рядові історичні будівлі); землі історико-культурного призначення; місця втрачених будинків, споруд, оборонних укріплень, що мали важливе історичне або містобудівне значення; дисгармонійні будівлі та споруди; природоохоронні території та об`єкти, охоронювані археологічні території; за наявності режими використання історичних ареалів населених місць; історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території та за наявності їх зони охорони (пункт 62 Порядку №926).

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що історико-архітектурний опорний план - це науково-проектна документація, яка розробляється і затверджується у складі генерального плану населеного пункту, внесеного до Списку історичних населених місць України та містить, зокрема відомості про межі використання історичних ареалів населених місць. Тобто, межі історичних ареалів визначаються спеціальною науково-проектною документацією під час розроблення історико-архітектурних опорних планів цих населених місць. Визначені науково-проектною документацією межі історичних ареалів погоджуються відповідним органом місцевого самоврядування та затверджуються Мінкультури. Таким чином, межі і режими використання зон охорони пам`яток історичних ареалів можуть застосовуватись лише у випадку їх затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, яким у цьому випадку є Мінкультури.

Суд встановив, що постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878 "Про затвердження Списку історичних населених місць України" до Списку історичних населених місць України включено як історично населене місце м. Погребище.

В силу вимог частини четвертої статті 17 Закону №3038-VI для вказаного населеного пункту у складі генерального плану повинен бути розроблений історико-архітектурний опорний план, обов`язок розроблення, погодження та подання якого на розгляд відповідної місцевої ради відповідно до пункту 55 Порядку №926 покладений на виконавчий орган Погребищенської міської ради.

Як встановлено судом, на час розгляду справи розроблений історико-архітектурний опорний план м. Погребище відсутній, належних доказів протилежного відповідачем не надано, та у встановленому порядку для затвердження до центрального органу виконавчої влади (Міністерства культури та інформаційної політики України) через Департамент архітектури та розвитку містобудування Вінницької обласної військової адміністрації не скеровувався.

Суд звертає увагу, що Міністерство культури та інформаційної політики України у письмових поясненнях зазначило, що зверталося до голови Погребищенської міської ради листом від 21.08.2020 №10439/6.11.1, в якому наголошувало на необхідність виконання вимог чинного пам`яткоохоронного законодавства та обов`язковості розроблення історико-архітектурного опорного плану. Проте, відповідь на вказаний лист не надходила. Крім того, відповідна науково-проектна документація на розгляд Міністерства як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері охорони культурної спадщини, наразі не подана.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що, не вживши дій щодо розроблення та скерування у встановленому порядку для затвердження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері охорони культурної спадщини, історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м. Погребище, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, вчинив протиправну бездіяльність, відтак наявні підстави для зобов`язання відповідача вчинити дії, спрямовані на розроблення та затвердження відповідно до вимог чинного законодавства історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м. Погребище.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави до Погребищенської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії є обґрунтованими, позов слід задовольнити.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертизи. Враховуючи те, що позивач, як суб`єкт владних повноважень, під час подання позову поніс лише судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, тому судові витрати з відповідача не стягуються, підстави для стягнення судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Погребищенської міської ради щодо невжиття заходів, спрямованих на розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану у складі генерального плану м. Погребище.

Зобов`язати Погребищенську міську раду вчинити дії відповідно до вимог чинного законодавства, спрямовані на розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану у складі генерального плану м. Погребище.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Керівник Немирівської окружної прокуратури Вінницької області (вул. Шевченка, 23, м. Немирів, Вінницький район, Вінницька область, 22800, )

Позивач: Міністерство культури та інформаційної політики України (вул. Івана Франка, 19, м. Київ, 01030, )

Позивач: Управління містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації (вул. Соборна, 15А, м. Вінниця, 21015, )

Відповідач: Погребищенська міська рада Вінницької області (вул. Богдана Хмельницького, 110, м. Погребище, Вінницька область, 22200, )

Суддя Віятик Наталія Володимирівна