Справа № 320/24085/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року справа №320/24085/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвотекс» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвотекс`з позовом до Київської митниці, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці від 15.06.2023 № UA100180/2023/000026/2;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.06.2023 № UA100180/2023/0000226.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару надав митному органу документи, які відповідають переліку, визначеному в частині другій статті 53 Митного кодексу України, підтверджують митну вартість товару та містять об`єктивні відомості про складові митної вартості товару, подані документи не містять розбіжностей. Водночас, на думку позивача, митний орган зазначених документів не врахував, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

05.09.2023 до Київського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач стверджує про правомірність прийнятих ним рішень та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві на позовну заяву, як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, відповідач вказує, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містять розбіжності, не містять усіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті), а також щодо числових значень складових митної вартості та запропоновано надати пояснення та докази. Відповідач стверджує, що за наслідками перевірки поданих позивачем документів, митницею відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості, тому митну вартість товарів за МД позивача було визначено за резервним методом, що, на думку відповідача, свідчить про правомірність вчинених ним дій та законність спірних рішень.

20.11.2023 до Київського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наголошує про протиправність прийнятих рішень та просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

13 червня 2023 року ТОВ «ІНВОТЕКС» подало для митного оформлення електронну митну декларацію № 23UA14U7, відповідно до якої було задекларовано вантаж:

- Інші центри оброблювальні: 3-осьовий вертикальний фрезерний обробний центр ТМ «DECKEL МАНО», бувший у використанні вертикальний обробний центр/Deckel Maho DMU 60 Е Vertical Machining Centre - 1 шт. Модель - DMU 60 Е, рік випуску - 1998 з системою ЧПУ - HEIDENHAIN MILLPLUS серійний номер - 662866, артикул - 791289. Постачається в частково розібраному стані. Торговельна марка: Deckel Maho, Виробник: Deckel Maho GmbH, Країна виробництва: DE, Місць - 2 NA/2.

Фактурна вартість товару становить 9038,00 Євро.

Зазначений товар надійшов на адресу ТОВ «ІНВОТЕКС» автомобільним транспортом з реєстраційним номером НОМЕР_1 /НОМЕР_2.

Доставка вантажу на митну територію України здійснювалась ТОВ «ФТП», на підставі договору надання транспортно-експедиційних послуг №ФТП/813К та ФОН Глуханич Я.Ю., на підставі договору перевезення вантажів №320 від 31.05.2023 за маршрутом: м.Eger (Угорщина) - п/п Чоп - м. Київ (Україна).

Даний вантаж надійшов на адресу ТОВ «ІНВОТЕКС» на підставі наступних товаротранспортних та комерційних документів:

- Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) V5330-013 від 21.03.2023;

- Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) V5330-014 від 21.03.2023;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 07.06.2023;

- Декларація про походження товару (Declaration of origin) V5330-013 від 21.03.2023;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1251 від 12.06.2023;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 31.03.2023;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № дов-МАУ 10149 від 12.06.2023;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №3 від 16.03.2023;

- Договір про надання послуг митного брокера №128/22-ВВ від 09.12.2022;

- Договір (контракт) про перевезення №1237 від 22.09.2022;

- Договір (контракт) про перевезення вантажів №320 від 31.05.2023;

- Договір (контракт) надання транспортно-експедиційних послуг №ФТП/813К від 09.12.2022;

- Заявка від 31.05.2023 №MAY 10149;

- Опис технічного стану №б/н від 13.06.2023;

- Пояснення від 13.06.2023;

- Копія митної декларації країни відправлення 23HU4110002B43F4C7 від 05.06.2023.

Відправником партії товару є компанія «Surplex GmbH Eger, Kulsosor u. 83300 Hungary Surplex GmbH Theodorstr. 105 - 40472 Dusseldorf - Germany».

Постачання товару здійснено підставі контракту № 3 від 16.03.2023.

Відповідно до умов контракту, та інформації, зазначеної в інвойсі товар постачався на умовах поставки FCA HU Eger.

Умовами поставки «Інкотермс 2010» FCA - франко перевізник, передбачено, що продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованій покупцем, в своїх приміщеннях або в іншому обумовленому пункті. Тобто, умови поставки FCA передбачають те, що продавець виконує всі необхідні вимоги по оформленню передавальних документів і передає товар визначеному покупцем перевізнику або довіреній особі в місці, яке визначено в контракті.

Перевезення даної партії вантажу здійснено транспортними засобами, які надані ТОВ «ФТП» згідно договору транспортного експедирування №ФТП/813К від 09.12.2022.

В додаток до товаротранспортних та комерційних документів контрагент «Surplex GmbH» - надав перевізнику експортну митну декларацію 23HU4110002B43F4C7 від 05.06.2023 в якій ідентифіковано даний товар.

Наявні товаротранспортні, комерційні та митні документи країни відправлення даної партії вантажу надало ТОВ «ІНВОТЕКС» підстави визначити митну вартість даного товару за першим методом визначення митної вартості, тобто за ціною угоди.

При цьому ТОВ «ІНВОТЕКС» було зазначено в митній декларації митну вартість товарів з врахуванням їх фактурної вартості 9 038,00 EUR (355 708,57 грн) та вартості перевезення (46000,00 грн), яка разом складає 401708,57 грн.

ТОВ «ІНВОТЕКС» був поданий пакет документів, визначений ст. 53 МКУ, та митну вартість за першим методом визначення митної вартості підтверджено ТОВ «ІНВОТЕКС» відповідно до вимог ст. 58 МКУ наступними документами:

- Банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 31.03.2023 (на оплату в сумі 11 478,26 EUR);

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1251 від 12.06.2023 щодо оплати в сумі - 70 934,76 грн, яка включає в себе оплату наступних послуг:

1) відшкодування вартості міжнародних перевезень за межами митної території України (46 000,00 грн);

2) відшкодування вартості міжнародних автоперевезень по митній території України 20993,94 грн);

3)винагорода експедитора в межах України (3 940,82 грн);

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № дов-МАУ10149 від 12.06.2023;

- Контракт купівлі-продажу товару №3 від 16.03.2023;

- Договір (контракт) про перевезення №ФТГІ/813К від 09.12.2022;

- Договір (контракт) про перевезення №1237 від 22.09.2022;

- Договір (контракт) про перевезення вантажів №320 від 31.05.2023.

Декларантом також надано документи, які підтверджують заявлену митну вартість за першим методом (ціною договору):

- довідку на транспортні витрати № дов-МАУ10149 від 12.06.2023, в якій вказано, що страхування вантажу не проводилось;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1251 від 12.06.2023;

- банківський платіжний документ за товар SWIFT від 31.03.2023 на суму 11 478,26 EUR;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) V5330-013 від 21.03.2023 на суму 9038, 00 Євро;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) V5330-014 від 21.03.2023 на суму 2440,26 Євро;

- митна декларація країни відправлення 23HU4110002B43F4C7 від 05.06.2023.

Відповідач не погодився із задекларованою ТОВ «ІНВОТЕКС» митною вартістю та виніс Рішення про коригування митної вартості товарів №UA 100180/2023/000026/2 від 15.06.2023, яким здійснив коригування митної вартості, визначивши її нарівні 25 702,69 Євро.

На підставі прийнятого Рішення про коригування митної вартості товарів, посадовою особою Київської митниці видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.06.2023 № UA100180/2023/000226.

У зв`язку з цим, до Київської митниці було подано нову електронну митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» №23UA74U1 від 15.06.2023, із митною вартістю, заявленою з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів № UA100180/2023/000026/2 від 15.06.2023.

За вказаною ЕМД №23UA74U1 від 15.06.2023, товар «Інші центри оброблювальні: 3-осьовий вертикальний фрезерний обробний центр ТМ «DECKEL МАНО», бувший у використанні вертикальний обробний центр/Deckel Maho DMU 60 Е Vertical Machining Centre - 1 шт. Модель - DMU 60 Е, рік випуску - 1998 з системою ЧПУ - HEIDENHAIN MILLPLUS серійний номер - 662866, артикул - 791289. Постачається в частково розібраному стані. Торговельна мapкa: Deckel Maho, Виробник: Deckel Maho GmbH, Країна виробництва: DE, Місць - 2 NA/2», оформлено в митному режимі «імпорт» та випущено у вільний обіг в порядку ч. 7 ст. 55 МК України.

Позивач вважаючи вищевказані рішення про коригування митної вартості товару та карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийнятими з порушенням норм чинного законодавства, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ч. 1, ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний , перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

За змістом ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 4 ст. 53 МК України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

За змістом ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

За змістом ч. 9 ст. 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Згідно зі ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Частина 2 ст. 64 МК України встановлює, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

У свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 09.04.2019 у справі №826/10733/15 та від 19.02.2019 у справі №826/2312/16.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для коригування митної вартості на думку митниці стало те, що відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ документи, які підтверджують митну вартість документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності.

Щодо порядку та строків оплати товару, що є предметом Контракту, відповідно о п. 4.2 контракту, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4.2 зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2023 № 3, передбачено, що порядок та строки оплати товару, що є предметом за цим Контрактом, визначаються Сторонами у Інвойсах до цього Контракту. В Інвойсі від 21.03.2023 №V5330-13 вказано, що термін оплати (payment deadline) за товар - 22.03.2023.

Декларантом до митного оформлення надано банківський платіжний документ SWIFT від 31.03.2023, що стосується оцінюваного товару та підтверджує здійснення оплати за товар відповідно до вищезгаданого Інвойсу.

Позивач не заперечує, що проплату здійснено 31 березня 2023 року, а не 22 березня 2023 року, як зазначено в Інвойсі, але це не спростовує факту, що ТОВ «ІНВОТЕКС», в повній мірі виконало свої зобов`язання перед контрагентом на день подання до митного оформлення товару.

Таким чином, зауваження відповідача щодо неподання декларантом банківських платіжних документів для підтвердження факту оплати оцінюваного товару є недоречними і жодним чином не впливають на суму заявленої митної вартості товарів.

Щодо підтвердження витрат на транспортування та транспортно-експедиторські послуги.

Декларантом до митного оформлення надано митному органу наступні документи:

- Договір №ФТП/813К від 09.12.2022 надання транспортно-експедиційних послуг, про що зазначено в Рішенні про коригування митної вартості товарів Київської митниці M-UA100180/2023/000026/2 від 15.06.2023.

Відповідно до цього договору ТОВ «ФТП» (далі - Експедитор), в особі директора Окулова Є.В., що діє на підставі Статуту, з однієї сторони та TOB «ІНВОТЕКС» (далі - Клієнт), в особі директора Ткаченка П.В., що діє на підставі Статуту, з іншої сторони, уклали цей договір про наступне, Експедитор зобов`язується за дорученням, від свого імені, але за рахунок Клієнта, шляхом залучення третіх осіб, здійснювати транспортно-експедиторське обслуговування імпортно-експортних, транзитних та інших вантажів, зазначених клієнтом в Заявках.

У пункті 2.1 цього Договору зазначено, що Клієнт попередньо погоджує з Експедитором конкретний обсяг, характер і вартість транспортно-експедиторських послуг шляхом ділового листування. Експедитор визначає вартість послуг з транспортно- експедиторського обслуговування. Вартість включає в себе тариф на перевезення, винагороду Експедитора, вартість оформлення транспортних документів.

- Договір транспортного експедирування №1237 від 22.09.2022, яким також підтверджується факт надання таких послуг і виконання зобов`язань обох сторін в повній мірі.

Відповідно до цього договору ТОВ «ФТП» (далі - Експедитор 1), з однієї сторони, суб`єкт господарювання - юридична особа, що є споживачем послуг Експедитора 2 та не має права власності на вантаж, та Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , що діє на підставі запису в ЄДРПОУ (далі - Експедитор 2 за договором), з іншої сторони, суб`єкт господарювання - юридична/фізична особа, яка забезпечує надання Експедитору 1 під завантаження транспортні засоби Перевізників, що мають ліцензію на здійснення перевезень вантажів автомобільним транспортом та бере на себе відповідальність за збереження ввіреного їй вантажу.

У пункті 2.1 цього Договору зазначено, що Експедитор 2 зобов`язується здійснювати перевезення довіреного йому вантажу автомобільним транспортом у міжнародному та внутрішньому сполучені, відповідно до умов Заявок Експедитора 1, а Експедитор 1 в свою чергу, зобов`язується сплатити погоджену Сторонами провізну плату.

- Договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом №320 від 31.05.2023, яким передбачено порядок взаємовідносин, що виникають між ФОП ОСОБА_2 , надалі - перевізник та ФОП ОСОБА_1 при плануванні, організації, здійсненні перевезень, виконанні послуг з перевезень у міжнародному автомобільному сполучені відповідно до Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажу, Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП, чинного законодавства України, інших міжнародних конвенцій та угод у галузі міжнародних перевезень.

Однак відповідач жодного із зазначених договір не врахував, оскільки в автотранспортній накладній (CMR) від 07.06.2023 №б/н зазначено, що перевізником оцінюваного товару виступає ФОП ОСОБА_2 , а підтверджуючих витрат на експедитора (рахунки, накладні) не подано до митного оформлення.

Позивачем разом із позовною заявою було подано платіжну інструкцію №4028 від 21.06.2023 про оплату транспортних послуг за рахунком №1251 від 12.06.2023 та Акт надання послуг №1251 від 15.06.2023.

Декларантом до митного органу було подано рахунок на оплату №1251 від 12.06.2023 (відповідно до Договору надання транспортно-експедиційних послуг №ФТГІ/813К від 09.12.2022), в якому зазначено найменування робіт та послуг, а саме: відшкодування вартості міжнародних перевезень за межами митної території України, відшкодування вартості міжнародних автоперевезень по митній території України, винагорода експедитора в межах України, і сума таких витрат в розмірі - 70 934,76 грн.

Відповідач не взяв до уваги наданий рахунок на оплату послуг №1251 від 12.06.2023, посилаючись на відсутність наданих декларантом документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару, які мають вплив на правильність визначення такої та підтверджують числові значення складової митної вартості і не містять розбіжностей.

Щодо надання бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару суд зазначає, що надані TOB «ІНВОТЕКС» для митного оформлення документи містять всі необхідні відомості для визначення митної вартості за першим методом, тому вимога про необхідність надання додатково бухгалтерських документів є необґрунтованою і безпідставною, оскільки митним органом не обґрунтовано, яким чином такі документи можуть додатково підтвердити фактурну вартість товару, яка задекларована в експортній митній декларації країни відправлення.

Щодо необхідності надання інформації, про страхування даного товару, та включення даної суми до митної вартості суд зазначає, що відповідно до вимог «Інкотермс» лише умови поставки CIF та СІР передбачають необхідність здійснення страхування вантажів до місця призначення. Умови поставки FCA не передбачають необхідність страхування вантажу, і тому дана вимога про необхідність надання інформації щодо ймовірного страхування партії товару є безпідставною.

В інформаційній довідці перевізника акцентовано увагу, що товар не страхувався.

В частині вимоги про надання прейскурантів (прайс-листів) та інших документів, для підтвердження якісних та вартісних характеристик товарів, то дана вимога жодним чином не може роз`яснити інформацію про вартість перевезення товару, так як в рішенні зазначено зауваження відповідача виключно щодо підтвердження перевезення.

При цьому, розбіжності щодо суми, яка була оплачена відповідно до SWIFT - 11 478,26 євро та інвойс виставлений на 9038 євро пояснюється тим, що сума 11 478,26 євро складається з 9038 євро вартості верстата та 2 440,26 євро - депозит, який буде повернуто після вивезення верстату за межі Угорщини.

Сума 2 440,26 євро не є складовою митної вартості верстата через те, що підлягає поверненню.

Відповідне пояснення подавалось до відповідача.

Суд вказує, що в запиті про надання додаткових документів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи є необхідними для підтвердження того чи іншого показника.

Витребовуючи у позивача додаткові документи, відповідач не пояснив, які складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та як додаткові документи мають підтвердити той чи інший показник.

Митний орган не навів жодних доказів, що вказані позивачем дані містять розбіжності чи є неправдивими.

Вказані митним органом розбіжності та недоліки не дають підстав для висновку про відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та не може бути підставою для витребування у позивача додаткових документів.

Згідно з відомостями у графі 33 оскаржуваного рішення митний орган визначив митну вартість товарів за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, рівень митної вартості визначено на рівні 25702,69 Євро за МД від 09.08.2022№UА209140/2022/080054.

Натомість, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номеру та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 19.06.2018 у справі №826/6346/16, від 31.01.2018 у справі №813/7272/13-а, від 02.03.2018 у справі №804/2997/17.

Крім того, відповідачем разом з відзивом на позовну заяву надано витяг з цінової бази даних ЄАІС ДМСУ, який містить витяг з митної декларації - джерела цінової інформації від 09.08.2022 №UA209140/2022/080054.

Разом із тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

У витягу зазначено товар: оброблювальні центри для обробки металу, вертикальний фрезерний оброблювальний центр Deckel Maho DMU 60Т з ЧПУ керуванням, серійний номер , 2001 року випуску. Точність позиціювання (Positions-toleranz) по осям X,Y,Z складає 0,01 мм (10 мікрон). Бувший у використанні, в розібраному стані для зручності транспортування.

Разом із тим, товар, який було задекларовано ТОВ «ІНВОТЕКС» відповідно до графи 31 митної декларації ІМ 40 ДЕ №23UA14U7 від 13.06.2023: Інші центри оброблювальні: 3-осьовий вертикальний фрезерний обробний центр ТМ «DECKEL МАНО», бувший у використанні вертикальний обробний центр/Deckel Maho DMU 60 Е Vertical Machining Centre - 1 шт. Модель - DMU 60 Е, рік випуску - 1998 з системою ЧПУ - HEIDENHAIN MILLPLUS серійний номер - 662866, артикул - 791289. Постачається в частково розібраному стані. Торговельна марка Deckel Maho, Виробник: Deckel Maho GmbH, Країна виробництва: DE, Місць - 2 NA/2.

Таким чином, товар взятий з ЦБ 2001 року випуску, а товар, що декларувався ТОВ «ІНВОТЕКС» - 1998 року випуску, тобто більш старіша модель.

Відповідно до витягу: колонка вага од.кг зазначена вага - 6570,00, в той час, як вага товару позивача брутто/нетто (кг) складає - 5150.

Умови поставки в даному випадку FCA HU Eger (Угорщина), яка територіально межує з Україною, а умови поставки, які взято за основу при коригуванні митної вартості FCA DE, тобто Німеччина, яка знаходиться значно дальше від України і відповідно, витрати на транспортування також більші.

Проте, у рішенні про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен навести обґрунтований математичний розрахунок ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею в оскаржуваному рішенні.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 23.10.2020 у справі №820/3231/16.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої декларантом митної вартості товару, судом не встановлено.

Натомість, доказами, що містяться в матеріалах справи, підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях.

У зв`язку з наведеним доводи, які зазначені відповідачем в оскаржуваному рішенні, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Таким чином, у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.

Також, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів не визначено, які саме показники (складові) митної вартості не підтверджено документально та викликали сумнів у контролюючого органу, та стали причиною неможливості застосування першого методу.

Такі дії відповідача є порушенням частини сьомої статті 54 Митного кодексу України, відповідно до якої у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

З урахуванням зазначеного, митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.

Приймаючи до уваги, що неподання позивачем витребуваних відповідачем додаткових документів ніяким чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, а наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №810/1479/16.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що подані позивачем документи не дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, тому рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці від 15.06.2023 № UA100180/2023/000026/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.06.2023 № UA100180/2023/0000226 не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, відповідач правомірності оскаржуваних рішень не довів, а тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини восьмої статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Під час звернення до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 5368,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 06.07.2023 № 4078 та від 06.07.2023 № 4079.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок Київської митниці, чиї протиправні рішення призвели до виникнення спірних правовідносин.

Докази понесення позивачем інших витрат, пов`язаних із розглядом справи у матеріалах справи відсутні.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, про що заявлено у позовній заяві, суд зазначає, що позивачем не вказується сума таких витрат, яку він просить стягнути та не надано усіх необхідних доказів для розгляду такого клопотання, а саме детального опису робіт та послуг, наданих адвокатом, оплати послуг адвоката, тому судом не розглядається відповідне клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів Київської митниці від 15.06.2023 № UA100180/2023/000026/2.

3. Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.06.2023 № UA100180/2023/0000226.

4. Стягнути з Київської митниці (місцезнаходження: 03124, м.Київ, бул. Гавела Вацлава, буд. 8-А, ідентифікаційний код ВП 43997555) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвотекс» (місцезнаходження: 02095, м.Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9 (літера А), оф.369, ідентифікаційний код 41151410) судовий збір у розмірі 5368,00 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім грн. 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.