Справа № 320/19562/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

26 лютого 2025 року Київ № 320/19562/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду 26.04.2024 звернувся ОСОБА_1 з позовом (зареєстрований 03.05.2024, автоматизований розподіл здійснено 07.05.2024) до Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Із урахуванням уточненої позовної заяви в редакції від 27.05.2024 просив суд: визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій у невиплаті позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу через незаконне звільнення й невиконання рішення суду; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу через незаконне звільнення й затримку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 826/7297/15 про поновлення на посаді заступника голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій за період з 17.05.2018 по 20.01.2021; зобов`язати відповідача у строк не пізніше десяти робочих днів з дати набрання законної сили судовим рішенням у цій справі зарахувати позивачу весь час вимушеного прогулу до вислуги років, строків трудового, страхового (пенсійного) стажу.

Ухвалою суду від 04.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк.

Ухвалою суду від 22.11.2024 позовну заяву залишено без руху на підставі частини тринадцятої статті 171 Кодексу, визначено спосіб та встановлено десятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

У порядку усунення недоліків позовної заяви, від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, яка мотивована запровадженим карантином, відповідно до якого процесуальні строки були продовжені на трок дії карантину включно до 30.06.2023, а також введеним 24.01.2022 воєнним станом.

За результатами вивчення змісту заяви судом не встановлено поважних причин пропуску вказаного строку, з огляду на таке.

Так, предметом цього спору є бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій у невиплаті позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу через незаконне звільнення й невиконання рішення суду за період з 17.05.2018 по 20.01.2021.

Розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду, суд не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Абзацом 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або ж іншими законами.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виконання судового рішення за період з 17.05.2018 по 20.01.2021.

Зі змісту позовної заяви слідує, що рішенням ОАСК від 16.05.2018 у справі № 826/7297/15 частково задоволено позов позивача. Зокрема, вирішено стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 по 16.05.2018.

Стверджує, що у період з 17.05.2018 по 20.01.2021 рішення ОАСК залишалось невиконаним, тому вважає свої права порушеними. Зазначив, що розпорядженням КМУ від 20.10.2021 № 1255-р позивача поновлено на посаді з 26.03.2015.

Приписами частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частинами першою, другою статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у редакції, чинній до 19.07.2022, передбачалось, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі - Закон №2352-IX), який набрав чинності 19.07.2022, внесено зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі до КЗпП України, і, відповідно, до частин першої, другої статті 233 КЗпП України.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви), працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Суд зазначає, що положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві.

Як установлено судом, про порушення прав позивачу стало відомо 20.10.2021.

Із цим позовом позивач звернувся до суду лише 26.04.2023 (зареєстрований 03.05.2024).

Відповідно до приписів статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Отже, зважаючи на зміст спірних правовідносин, позивачу, у цьому випадку, встановлено тримісячний строк для звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Водночас, суд наголошує, що відповідно до пункту 1 глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відтак, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відтак, строк, визначений частиною першою статті 233 КЗпП України, був продовжений на строк дії карантину, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

Спірні правовідносини, із приводу яких позивач звернувся до суду із цим позовом, виникли з 17.05.2018 по 20.01.2021.

Разом із тим, позивач звернувся до суду із цим позовом 26.04.2024, тобто зі значним пропуском тримісячного строку, який було продовжено на строк дії карантину, який відмінено 30.06.2023.

У зв`язку із цим твердження представника позивача в заяві про поновлення строку із посиланням на запроваджений карантин, не знайшли свого підтвердження та спростовані наведеними висновками суду.

Щодо тверджень представника про поважність причин пропуску строку звернення до суду у зв`язку з воєнним станом, оголошеними в Києві повітряними тривогами та вибухами, суд зазначає таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого в подальшому продовжено і по цей час.

Проте зміст заяви не містить інформації про наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів для своєчасного подання позовної заяви до суду в межах встановлених законом строків, які б були об`єктивними та не залежали від волевиявлення сторони. Також, позивачем не надано суду жодних доказів про неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк саме внаслідок запровадженого воєнного стану.

Суд констатує, що саме по собі введення воєнного стану не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду і не може бути підставою для поновлення пропущеного строку.

У зв`язку із цим суд звертає увагу позивача, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22, зазначила, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків.

Із заяви про поновлення строку звернення до суду, окрім посилань на оголошення в Києві тривог та вибухів, взагалі не вбачається жодного обґрунтування неможливості звернення позивача до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням воєнного стану.

Разом із тим, тримісячний строк звернення до суду, починаючи з 20.01.2021 (останній день, до якого позивач просив суд стягнути спірні виплати), сплинув у позивача 21.04.2021, тобто до запровадження воєнного стану.

При цьому, такий строк було продовжено у зв`язку з карантином включно до 30.06.2023 - день відміни карантину.

У той же час позивач не вказав жодних обставин, перешкод чи труднощів, що унеможливили своєчасне звернення до суду, як до введення воєнного стану, так і після його введення, та не надав жодних доказів, зокрема, що оголошення повітряних тривог та вибухи завадили позивачу своєчасно реалізувати право на суд.

Суд констатує, що лише формально складена та подана представником заява про поновлення строку звернення до суду, без зазначення відповідних обґрунтувань неможливості своєчасно звернутись із позовом до суду, що мають бути підтверджені відповідними належними та допустимими доказами, не є підставою для поновлення цього строку.

Крім того, суд зазначає, що позивач, а також його представник, не були позбавлені можливості подати позовну заяву через підсистему «Електронний суд», перебуваючи вдома, або засобами поштового зв`язку.

При цьому, Київський окружний адміністративний суд, починаючи з 24.02.2022 не припиняв своєї діяльності. Робота сайту «Судова влада України» була відновлена на початку квітня 2022 року, у цей же період, починаючи з 11.04.2022 в Київському окружному адміністративному суді проводились слухання справ, доступ до суду не обмежувався і до цієї дати. Транспортні сполучення також працювали, хоча і з певними обмеженнями. Відділення поштового зв`язку, на територіях, де не проводились бойові дії, також працювали за відповідним графіком. Суд також не припиняв прийняття кореспонденції засобами електронного зв`язку та через підсистему «Електронний суд».

До того ж, об`єктивно непереборних обставин, які заважали позивачеві реалізувати право на суд у межах тримісячного строку, зміст заяви не містить, як і не містить доказів, які свідчать про неможливість звернутись до суду без зайвих зволікань одразу після припинення обставин, які не давали можливість це зробити, у т.ч. й у зв`язку з воєнним станом, у найкоротший строк, хоча строк звернення до суду у позивача сплинув до введення воєнного стану, який було автоматично продовжено включно до 30.06.2023 у зв`язку з карантином. При цьому, що транспортні сполучення та робота суду, у тому числі й сайту, працюють у безперебійному режимі включно з 11.04.2022, у той час як цей позов поданий 26.04.2024 (зареєстрований 03.05.2024, автоматизований розподіл здійснено 07.05.2024).

Отже, позивач пропустив встановлений законодавством тримісячний строк звернення до адміністративного суду.

Із урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позивач міг та повинен був дізнатись про порушення свого права, починаючи з 20.10.2021.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду із цим позовом.

Решта доводів заяви представника не спростовує висновків суду.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя, про що вказував Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 № 17-рп/2011.

Звернення до суду з позовом - це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатись своїм правом на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, реалізація зазначеного права повинна відбуватись із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведена позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26.04.2021 у справі № 400/2226/19.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

У силу вимог частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки вказані представником позивачем у заяві підстави для поновлення строку звернення до суду не визнані судом поважними, а факт його пропуску встановлений та підтверджений наявними у матеріалах справи доказами, та у суду сумніві не викликає, позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 246, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що в силу вимог частини четвертої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи (їхнім представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Скрипка І.М.