Справа № 745/1043/24
Суддя: Стельмах А. П.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 745/1043/24
Провадження № 2-а/745/1/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Стельмаха А.П., з участю секретаря Пінченко Д.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

В С ТА Н О В И В:

Позивач звернувся до Сосницького районного суду з зазначеним адміністративним позовом до відповідача, та просить визнати протиправною та скасувати:

- постанову № 187 від 01.11.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення;

- постанову № 188 від 01.11.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

01.11.2024 начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову № 187 від 01.11.2024 та накладено адміністративне стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у розмірі 25 500 грн.

Також, у один і той же день та час, а також однією уповноваженою особою начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову № 188 від 01.11.2024 та накладено адміністративне стягнення на позивача, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у розмірі 25 500 грн.

Винуватість позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не підтверджено доказами.

Позивач отримав повістку № 2336, мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 30.10.2024 о 08.00 год. для: «уточнення персональних даних та/або проходження медичного огляду». У зазначений час та дату не з`явився у зв`язку з хворобою родича, про що вказав 01.11.2024 під час надання пояснень. На думку позивача, положення абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачають лише обов`язок громадян прибувати до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, зазначений у повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду, при цьому обов`язок громадян з`являтися для «для уточнення облікових даних та/або проходження медичного огляду» у цій нормі не передбачено.

Також, номер, вказаний у повістці, вручений позивачу, в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не зафіксований.

Також, у постанові № 188 від 01.11.2024 йдеться про порушення позивачем абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а в постанові № 187 від 01.11.2024 йдеться про порушення позивачем абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», проте виклад суті правопорушення в постановах суперечить змісту абз. 2, 4 ч. 1 ст. 22 Закону. Отже на думку позивача, дані норми закону позивачем не порушено.

Крім того, відповідач одночасно розглядаючи справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП помилково не застосував положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, та призначив покарання по найвищій санкції статті не обґрунтовано.

Також, позивачем зазначено, що справа відносно позивача за ч.3. ст. 210-1 КУпАП розглянута за його відсутності. Після доставляння позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 невідома позивачу особа вручила йому постанови та повідомила про необхідність сплати штрафу.

До суду надійшов відзив від представника відповідача, зі змісту якого представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Позивач 28.10.2024 під особистий підпис отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 30.10.2024 для уточнення персональних даних та/або проходження медичного огляду. Позивач у зазначений у повістці термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що в свою чергу є порушенням, що передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Позивач у поясненнях до протоколу пояснив, що не з`явився за сімейними обставинами, було погано бабусі. Стосовно того, що позивач не розумів з якою метою його викликають до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чи для уточнення даних чи для проходження медичного огляду, відповідач зазначає, що в повістці зазначений номер №429, ким та куди викликається позивач та вказана мета його виклику.

Позивач отримав другий примірник протоколу №187 у встановленому порядку, де зазначена дата та час розгляду справи, під особистий підпис. Тобто своєчасно був сповіщений про місце і час розгляду справи, при цьому клопотань про відкладення не надходило. Також, під час розгляду справи було з`ясовано, що позивач 09.07.2024р. відмовився від отримання повістки на 10.07.2024р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних, про що було складено акт відмови від отримання повістки про виклик. Відносно Позивача до Національної поліції було надіслано звернення, щодо доставляння позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складення протоколів про адміністративне правопорушення. Вищевикладене, на думку відповідача, є обставиною, що обтяжує відповідальність, та стало підставою накладення стягнення в розмірі 25 500грн.

01.11.2024 року позивач відмовився від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, чим порушив абз.4 ч. 1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Дане правопорушення вчинив в особливий період, свою відмову позивач підтвердив заявою, яку написав особисто.

01.11.2024 на позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення №188, у зв`язку з порушенням абз. 4 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме позивач відмовився від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, чим позивач скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та пояснив, що відмовився від проходження огляду у зв`язку з сімейними обставинами, хвора баба. Другий примірник протоколу позивач отримав особисто.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач, представник позивача, та представник відповідача подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

З протоколу №187 від 01.11.2024 (а.с. 13-14) вбачається, що 01.11.2024 інспектором відділення ВО та БС і СЗ Клюс А.О. складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що ОСОБА_1 під час проведення загальної мобілізації (згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №65/2022 (зі змінами), затверджений Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 року), 28.10.2024 особисто отримав повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 30.10.2024 о 08:30 год. для проходження медичної комісії та у вказаний строк не з`явився без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги абз.2 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період, а саме не з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк зазначений в отриманій повістці. Протокол складено у присутності позивача у АДРЕСА_1 . Розгляд справи призначено на 01.11.2024 10:30 год., в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , каб. 11 ( АДРЕСА_1 ). Протокол позивач отримав. Позивач надав пояснення, щодо правопорушення «по сімейним обставинам, було погано бабі».

З протоколу №188 від 01.11.2024 (а.с. 15-16) вбачається, що 01.11.2024 інспектором відділення військового обліку та бронювання ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що ОСОБА_1 під час проведення загальної мобілізації (згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №65/2022 (зі змінами), затверджений Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 року), відмовився проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно рішення керівника районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим порушив вимоги абз.4 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період, а саме не з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк зазначений в отриманій повістці. Протокол складено у присутності позивача у АДРЕСА_1 . Розгляд справи призначено на 01.11.2024 10:50 год., в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , каб. 11 ( АДРЕСА_1 ). Протокол позивач отримав. Позивач надав пояснення, щодо правопорушення «по сімейним обставинам, хвора баба».

З постанови №187 від 01.11.2024 (а.с. 17-18) вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП за те, що « ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, 28.10.2024 року особисто отримав повістку на явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 30.10.2024 року, але не прибув у зазначений у повістці термін, чим порушив вимоги абз.2 ч. 1 ст.22 ЗУ «Промобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час дії воєнного стану. Обставиною, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність - під час розгляду справи зазначено, що ОСОБА_1 09.07,2024р. відмовився від отримання повістки на явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних. Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №187 від 01.11.2024 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 25 000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи відбувся в м. Корюківка.

З постанови №188 від 01.11.2024 (а.с. 19-20) вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 25 000 грн. за те, що « ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, відмовився проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно рішення керівника районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим порушив вимоги абз.4 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час дії воєнного стану. Обставиною, що обтяжує відповідальність - під час розгляду справи зазначено, що ОСОБА_1 01.11.2024 року скоїв правопорушення та був притягнутий до адміністративної відповідальності ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи відбувся в м. Корюківка.

З повістки №2336 (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , викликається до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 30.10.2024 о 08:00 год.

З розписки (а.с.60) вбачається, що ОСОБА_1 28.10.2024 особисто отримав повістку №2336 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 30.10.2024 о 08:00 год.

09.07.2024 ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.07.2024 року о 09:00год. для уточнення облікових даних та відмовився від отримання повістки №429 (а.с.61), про що 09.07.2024 року о 20:15 год. складено акт щодо відмови від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.07.2024 (а.с.62).

Зі звернення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 №36/2508 від 12.07.2024 (а.с.63) вбачається, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 звертався до ВП №2 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області з вимогою доставити позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

ОСОБА_1 відмовився проходити ВЛК, про що 01.11.2024 написав заяву (а.с.68) про відмову від проходження ВЛК по сімейним обставинам.

Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», Закони України «Про Збройні Сили України», Закони України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Згідно ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період ( ч.9 ст.1 Закон №2232-XII).

Згідно абз.2 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції від 18.05.2024) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно абз.4 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції від 18.05.2024) громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції від 18.05.2024) у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно із ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відомостей що позивач не має статусу військовозобов`язаного, чи має підстави для відстрочки від призову під час мобілізації матеріали даної адміністративної справи не містять.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є особою, яка підлягає мобілізації та двічі не з`являвся на виклик за повісткою до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, поважності причин неприбуття в судовому засіданні не встановлено. 01.11.2024 до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув не добровільно, а був доставлений.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколом №187 про адміністративне правопорушення від 01.11.2024 року. Таким чином, суд вважає, що вказані дії позивача свідчать про порушення позивачем обов`язків, передбачених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Щодо відмови проходити позивачем медичний огляд.

Згідно п.п. 40, 47 Постанови КМУ від 16 травня 2024 р. № 560 "Про затвердження порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період" під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно п. 69 Постанови КМУ від 16 травня 2024 р. № 560 "Про затвердження порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період" резервісти та військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Резервісти або військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються.

Особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.

Громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), на медичний огляд не направляються. На медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою.

Відповідно до п.3 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, громадяни, які добровільно вступають на військову службу або призиваються, проходять обов`язковий медичний огляд.

Судом встановлено, що 28.10.2024 року позивачу було вручено повістку, для уточнення облікових даних/проходження медичного огляду на 30.10.2024 року, що підтверджується вказаною повісткою. 01.11.2024 року ОСОБА_1 був затриманий та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перебування у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач письмово повідомив працівників, що від відмовляється проходити ВЛК, посадовими особами вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу. 01.11.2024 року позивачу було вручено постанову по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП за № 188 від 01.11.2024 року, у зв`язку із його відмовою від проходження ВЛК.

Відповідно до п. 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16 травня 2024 року резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому, особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями і поширюється зокрема і на військовозобов`язаних та резервістів.

Тобто, відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"та Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України чітко регламентований прямий обов`язок громадянина проходити ВЛК з метою якісного проведення медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби.

Проте, ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи 01.11.2024 в ІНФОРМАЦІЯ_4 в порушення встановленого законом обов`язку, відмовився від проходження медичного огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації.

Вказана обставина позивачем будь-якими доказами спростована не була, більше того, останній у своєму позові фактично не заперечує своєї відмови проходити ВЛК, мотивуючи це не обґрунтованістю дій працівників ТЦК, щодо його притягнення до відповідальності. Таким чином, проходження ВЛК є не правом, а встановлений законом обов`язок військовозобов`язаного, за порушення якого настає передбачена відповідальність.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП)

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 за № 36/41381.

Крім цього, позивача було повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколу № 188 від 01.11.2024 року на 10:50 год. 01.11.2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 кабінет № 11, та протоколу № 187 від 01.11.2024 року на 10:30 год. 01.11.2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 кабінет № 11, про що свідчить його власний підпис в протоколах

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в період проведення загальної мобілізації було зафіксовано факти порушення позивачем ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме 10.07.2024 відмовився отримати повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30.10.2024 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та 01.11.2024 відмовився від проходження медичного огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації.

Позивачем вказана обставина не заперечується, проте позивач вказує, що в даному випадку відсутні підстави для винесення відповідачем двох постанов про притягнення його до відповідальності, адже він міг вчинити лише одне правопорушення, за невиконання двох обов`язків передбачених ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому неправомірно не застосовано положення ч. 2 ст.36 КУпАП до спірних правовідносин.

Статтею 61 Конституції України передбачена заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (non bis in idem «двічі за одне й те саме не карають») має на меті уникнути несправедливого покарання.

Відповідно до ст 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи, про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення, в цьому разі, може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Третій апеляційний адміністративний суд в Постанові № 175/15258/24 від 21.01.2025 вказав, що факт того, що відповідальність за обидва правопорушення охоплюється однаковою санкцією, не змінює юридичну природу цих правопорушень, як окремих, одне з яких не може вважатися додатковим. Більш того, за кожним з правопорушень складено окремі протоколи, розглянуті окремі адміністративні справи та прийняті окремі постанови, що не охоплюється правилами статті 36 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що доводи позивача що відповідачем неправомірно двічі накладено штраф за одне й те саме правопорушення, не є обґрунтованими, адже ОСОБА_1 допустив два окремих правопорушення не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом та відмовився від проходження медичного огляду. Крім того, за кожним з правопорушень складено окремі протоколи, розглянуті окремі адміністративні справи та прийняті окремі постанови, що не охоплюється статтею 36 КУпАП. Факт того, що відповідальність за обидва правопорушення охоплюється однаковою санкцією, не змінює юридичну природу цих правопорушень, як окремих, одне з яких не може вважатися додатковим.

Керуючись: ст. 61 Конституції України, ст.ст. 9, 72, 77, 242-246, 262, 286 КАС України, ст.ст.9, 251, 247, 277-2, 280 КУпАП, ЗУ «Про оборону України», ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» , ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя А.П. Стельмах