Справа № 240/22678/24
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/22678/24

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на трапспорті в особі відділу державного нагляду (контолю) в Івано- Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківсткій області Державної служби України з безпеки на транспорті №ПШ 046431 від 24 жовтня 2024 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 34 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на думку позивача оскаржувана постанова є протиправною, оскільки притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена абз.6 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є неправомірним, а також зауважує, що на момент проведення перевірки водієм було надано повний пакет документів.

Ухвалою суду від 25.11.2024 позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

18.12.2024 через відділ документального забезпечення суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що перевізник не забезпечив водія під час виконання нерегулярного міжнародного перевезення пасажирів за маршрутом Київ (Україна) - Стамбул (Турція), документами передбаченими Законом України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за що передбачена абзацом 6 частиною 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а тому, правомірним є застосування відповідачем до позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 34 000,00 грн., у зв`язку з чим винесена відповідачем постанова №046431 від 24.10.2024 є правомірною.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази і письмові пояснення, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що 05.08.2024 посадовими особами Укртрансбезпеки проведено рейдову перевірку (перевірку на дорозі) у Івано-Франківській області, а/д Н-10 "Стрий-Мамалига", 142+200, с. Лісний Хлібичин, пл. ГВК.

При проведенні рейдової перевірки було перевірено транспортний засіб марки SETRA, номерний знак НОМЕР_1 , на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання нерегулярних міжнародних перевезень пасажирів за маршрутом Київ (Україна) - Стамбул (Турція).

Власником автомобільного транспорту SETRA, номерний знак НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є позивача - ОСОБА_1 . Водієм транспортного засобу був ОСОБА_2 .

За результатами перевірки було складено акт АР №078733 від 05.08.2024 у якому посадові особи контролюючого органу зазначили про порушення позивачем ст.ст.30, 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" під час виконання нерегулярних міжнародних пасажирських перевезень за маршрутом Київ (Україна) - Стамбул (Турція) із використанням шляхових листів для пасажирів (Угода INTERBUS), перевізник не забезпечив водія документами, передбаченими ст.53 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: вілсутній список пасажирів при нерегулярних перевезеннях.

Водій із актом ознайомлений, про що свідчить його підпис у відповідній графі акту перевірки та надав письмові пояснення.

Відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області листом за №74994/26/24-24 від 28.08.2024 було надіслано позивачу запрошення на розгляд справи на 17.09.2024 по акту перевірки №078733.

На адресу Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області від ФОП ОСОБА_1 надійшло клопотання від 16.09.2024 про передачу акту проведення перевірки №078733 на розгляд за місцем виявлення порушення, до Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області.

У зв`язку з поданим клопотанням акт проведення перевірки №078733 від 05.08.2024 був скерований до Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області для розгляду за місцем складання акту.

Відділом державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області листом за №85757/29/24-24 від 01.10.2024 було надіслано ФОП ОСОБА_1 запрошення на розгляд справи на 24.10.2024 по акту перевірки №078733, який він отримав 12.10.2024.

23.10.2024 від ФОП ОСОБА_1 до Відділу надійшли письмові пояснення щодо порушення та клопотання про розгляд справи без його участі.

В подальшому, 24.10.2024 враховуючи зафіксовані порушення законодавства стосовно ФОП ОСОБА_1 було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №046431 як автомобільного перевізника в сумі 34000 грн., відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 53 цього Закону.

Позивач, не погодившись з прийнятою постановою, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05.04.2001 №2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон України №2344-III), який відповідно до статті 3 регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до ст.5 Закону України №2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 14 статті 6 Закону України №2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до статті 1 Закону України №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; внутрішні перевезення - перевезення пасажирів і вантажів між населеними пунктами, розташованими на території однієї держави; внутрішні перевезення - перевезення пасажирів та/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка; міжнародні перевезення пасажирів і вантажів - перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно з пунктом 2 Порядку №1567, рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

В силу вимог пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно з пунктами 26, 27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Норми статті 53 Закону України №2344-ІІІ визначають вимоги, яких повинні дотримуватися автомобільні перевізники при здійсненні міжнародних перевезень, та з недотриманням яких, пов`язується застосування санкції, передбаченої абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону України №2344-ІІІ.

Статтею 53 Закону України №2344-ІІІ обумовлено, що організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

До міжнародних перевезень пасажирів та небезпечних вантажів допускаються резиденти України, які мають досвід роботи на внутрішніх перевезеннях на договірних умовах не менше ніж три роки.

При виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати:

- дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

- список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях);

- білетно-облікову документацію;

- схему маршруту.

При виконанні міжнародних перевезень пасажирів нерезиденти повинні мати:

- дозвіл України;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

- список пасажирів (для нерегулярних та маятникових перевезень);

- білетно-облікову документацію.

У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Таким чином, положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія пред`явлення для перевірки відповідних документів та додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт при здійсненні міжнародних перевезень пасажирів (зокрема, список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях)).

Абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону України №2344-ІІІ встановлено, що за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок організації регулярних, нерегулярних і маятникових перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні затверджений наказом Міністерства транспорту України від 09.02.2004 №75, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №75).

Пунктом 6.1 Порядку №75 визначено, що нерегулярні та маятникові перевезення, які здійснюються з використанням українськими перевізниками та іноземними перевізниками шляхових листів груп пасажирів (зразок у додатку 9), звільняються від дозволів, якщо інше не передбачене міжнародними угодами.

Згідно п. 6.3 Порядку №75 журнал реєстрації шляхових листів груп пасажирів (зразок у додатку 9) має містити відривні шляхові листи груп пасажирів (по два примірники кожен) у кількості 25 одиниць.

Відповідно до п. 6.4 Порядку №75, Журнал реєстрації шляхових листів груп пасажирів та його складові шляхові листи груп пасажирів повинні мати номер. Шляхові листи груп пасажирів також повинні бути пронумеровані послідовно від 1 до 25.

Пунктами 6.6 та 6.7 Порядку №75 шляховий лист групи пасажирів має складатись перевізником перед початком рейсу у двох примірниках для кожної поїздки. Перший примірник шляхового листа групи пасажирів повинен зберігатись в автобусі протягом поїздки, для якої він складений, а другий - у книзі реєстрації шляхових листів груп пасажирів у перевізника.

Відповідно до п. 6.8 Порядку №75, при підготовці шляхового листа групи пасажирів перевізник може використовувати попередньо складений список пасажирів, який додається до шляхового листа групи пасажирів. У цьому разі на попередньо складеному списку пасажирів наводиться прізвище водія, назва перевізника та підпис перевізника, який скріплюється печаткою.

Законом України №5444-VІ 16.10.2012 Україна приєдналась до Угоди про міжнародні нерегулярні перевезення пасажирів автобусами (Угода Interbus).

Відповідно до ст. 13 Угоди Interbus, шляховий лист пасажирів повинен заповнюватися транспортним оператором у двох примірниках для кожної поїздки перед початком поїздки. Для цілей збереження прізвищ пасажирів транспортний оператор може використовувати попередньо складений перелік на окремому аркуші, який додається до шляхового листа пасажирів. Печатка транспортного оператора або, у разі необхідності, підпис транспортного оператора чи підпис водія автобусу повинні розташовуватись як на переліку, так і на шляховому листі пасажирів.

Отже, з аналізу вищевказаних норм встановлено, що список пасажирів може оформлятись або у вигляді шляхового листа пасажирів або як окремий документ у вигляд списку, що має необхідні реквізити - прізвище водія, назва перевізника, його підпис та печатка.

В ході проведеної перевірки 05.08.2024 у Івано-Франківській області, а/д Н-10 "Стрий-Мамалига", 142+200, с. Лісний Хлібичин, пл. ГВК, перевірено транспортний засіб марки SETRA, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , транспортний засіб використовує в своїй діяльності ФОП ОСОБА_1 .

За результатами перевірки було складено акт АР №078733 від 05.08.2024 у якому посадові особи контролюючого органу зазначили про порушення позивачем ст.30,34 Закону України "Про автомобільний транспорт" під час виконання нерегулярних міжнародних пасажирських перевезень за маршрутом Київ (Україна) - Стамбул (Турція) із використанням шляхових листів для пасажирів (Угода INTERBUS), перевізник не забезпечив водія документами, передбаченими ст.53 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: список пасажирів при нерегулярних перевезеннях.

Суд наголошує, що відповідно до статті 34 № 2344-III автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Судом встановлено, шо при проведенні рейдової перевірки 05.08.2024 водій транспортного засобу ОСОБА_2 , який виконував нерегулярні міжнародні перевезення пасажирів за маршрутом Київ (Україна)-Стамбул (Турція) надав шляховий лист пасажира №000009, в якому взагалі не був заповнений список пасажирів які перевозилися, не було зазначено жодного прізвища та ініціалів імені пасажирів. На підтвердження своєї позиції відповідач додає до відзиву на позовну заяву наданий шляховий лист пасажира №000009 з відсутнім у ньому заповненим списком пасажирів.

Отже, відсутність у водія списку пасажирів підтверджено копіями матеріалів зроблених під час рейдової перевірки.

Разом з тим, до адміністративного позову позивачем було додано копії документів, в яких відсутні виявлені відповідачем порушення, однак суд не приймає вказані докази, оскільки на момент проведення перевірки уповноваженою особою Укртрансбезпеки встановлено, що в журналі реєстрації шляхових листів пасажирів станом на 05.08.2024 відсутній список пасажирів. Таким чином, доводи позивача в цій частині суперечать наявним матеріалам справи, що ставить твердження позивача під сумнів та не приймається судом.

Також, суд звертає увагу, що в акті перевірки водій надав пояснення про причини порушень в яких зазначив що у нього відсутній повний список пасажирів, що підтверджує порушення вимог Закону України №2344-ІІІ.

Суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах підлягають перевірці документи, які виключно були надані контролюючому органу під час рейдової перевірки, а тому надані нові докази після складання акту перевірки не можуть братись судом до уваги, що відповідає правовій позиції Верховного Суду по справі №340/4637/22 від 23.11.2023.

Щодо доводів позивача, що відповідальність за встановлене порушення чітко визначена спеціальною нормою абз.10 ст. 60 Закону України №2344-ІІІ, а не ч.1 абз.6 ст. 60 Закону України №2344-ІІІ, то суд вважає такі безпідставними з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується встановлене посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме нерегулярних міжнародних перевезень пасажирів за маршрутом Київ (Україна) - Стамбул (Турція), визначених статтею 53 цього Закону, відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України №2344-III.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що вищенаведеним доказами підтверджується факт вчинення позивачем порушення вимог статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв`язку з чим постанови Державної служби України з безпеки на транспорті є правомірними та не підлягають скасуванню.

Приписами ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши доводи позивача на підставі наданих сторонами доказів, суд не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки доказів на підтвердження порушення відповідачем норм чинного законодавства України при прийнятті оскаржуваної постанови судом не встановлено.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контолю) в Івано-Франківській області (вул. Фізкультури, 9, м. Київ, 03150. РНОКПП/), про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України таможе бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

27 лютого 2025 р.

27.02.25