Справа № 300/9607/24
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
"26" лютого 2025 р. справа № 300/9607/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Боршовського Т.І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказів № 1893 від 19.11.2024, № 533 о/с від 20.11.2024, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) 23.12.2024 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ відповідача за № 1893 від 19.11.2024 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області № 292 о/с від 20.11.2024 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України; поновити позивача на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області; стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Ухвалою суду від 30.12.2024 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків. Позивач у вказаний в ухвалі строк усунув недоліки та подав до суду позовну заяву в новій редакції, згідно якої просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ відповідача за № 1893 від 19.11.2024 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області № 533 о/с від 20.11.2024 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України; поновити позивача на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області; стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою від 10.02.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 30.01.2025 про залишення позову без розгляду, залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказів № 1893 від 19.11.2024, № 533 о/с від 20.11.2024, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху у спосіб: подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду заяву про поновлення строку із зазначення причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом та надати докази поважності причин пропуску такого строку.
До вказаної заяви позивач долучив копію повідомленння про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 Кримінального кодексу України, від 08.11.2024.
Досліджуючи обставини виконання позивачем вимог ухвали від 10.02.2025 щодо зазначення поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, суд вказує на таке:
Строки звернення до суду регламентовано статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
Так, частиною першою вказаної стаття визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна булла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).
Згідно з частиною третьою та п`ятою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, є Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.
Відповідно до частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.
У випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут.
Відповідно до частини другої статті 22 Дисциплінарного статуту, наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.
Отже, з аналізу вищенаведених норм права можна дійти висновку, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи з приводу оскарження наказу застосованого до поліцейського дисциплінарного стягнення встановлюється 15-ти денний строк, який обчислюється з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.
В спірному випадку, як встановлено судом, наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 19.11.2024 № 1893 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Коломийського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області по особовому складу від 20.11.2024 № 533 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 20.11.2024, тобто реалізовано шляхом видання наказу по особовому складу застосоване до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідно до ст. 22 Закону України Про Дисциплінарний статут.
Таким чином, встановлений частиною четвертою статті 31 Закону України Про дисциплінарний статут Національної поліції п`ятнадцятиденний термін оскарження застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби поліції закінчився 10.12.2024.
Натомість з цим позовом ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через установу поштового зв`язку 20.12.2024, що підтверджується відомостями на поштовому конверті, яким позовна заява надійшла до суду 23.12.2024.
Отже, ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду з цим позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказів № 1893 від 19.11.2024, № 533 о/с від 20.11.2024, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску строку звернення до суду, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 вказала:
"...правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.
Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду".
Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Отже, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Що стосується обставин, які позивач зазначив в клопотанні від 18.02.2025 про поновлення строку звернення до суду як поважні причини для поновлення такого строку, то суд вказує на таке.
Щодо доводів позивача про те, що йому не було відомо про доповнення Дисциплінарного Статуту Національної поліції України нормами на підставі Закону № 2123-ІХ від 15.03.2022 про п`ятнадцятиденний термін оскарження застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби поліції.
Законом України «Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, доповнено Дисциплінарний статут Національної поліції України, розділом V такого змісту: «Розділ V Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану», яким визначено п`ятнадцятиденний термін оскарження застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби поліції.
Суд звертає увагу на те, що Дисциплінарний статут Національної поліції України визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
При цьому, дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 займав посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, то Дисциплінарний статут Національної поліції України поширювався на позивача як поліцейського. Так, ОСОБА_1 , в силу своїх посадових обов`язків, був зобов`язаний неухильно додержуватися вимог такого Дисциплінарного статуту, тобто володіти інформацією про норми, які містяться в Дисциплінарному статуті Національної поліції України.
Законом України «Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX набрав чинності 01.05.2022. Тобто, норми про п`ятнадцятиденний термін оскарження застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби поліції є чинними два з половиною роки, а тому суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що йому не було відомо про такі норми. Також, з огляду на тривалий час існування таких норм, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 не мав можливості належним чином ознайомитися зі змінами до Дисциплінарного статуту Національної поліції України у зв`язку з перебування під слідством, оскільки повідомлення про підозру складено лише 08.11.2024.
Окрім цього, суд звертає увагу на те, що зміна норм щодо строку оскарження застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби поліції, не порушує принцип правової визначеності, оскільки ключове значення має встановлення початку перебігу строку звернення до адміністративного суду, коли позивач дізнався або мав дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, та наявність в особи можливості скористатися правом на судовий захист.
Так, Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Отже, за спірних процесуальних обставин, необізнаність ОСОБА_1 із нормами Дисциплінарного статуту Національної поліції України, які є чинними два з половиною роки, не є підставою для поновлення пропуску процесуального строку звернення до суду з цим позовом.
Щодо доводів позивача про те, що з 08.11.2024 по теперішній час ОСОБА_1 регулярно бере участь у слідчих діях, які проводяться слідчими ДБР у м. Івано-Франківську, а тому через необхідність вироблення лінії захисту від кримінального обвинувачення та постійну участь у слідчих діях, позивач фактично був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду з цим позовом, то суд звертає увагу на таке.
Такі обставини, як участь ОСОБА_1 у слідчих діях та необхідність вироблення лінії захисту від кримінального обвинувачення, самі по собі не можуть бути об`єктивними перешкодами для своєчасного звернення до суду з цим позовом.
Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності інших осіб. Позивач без вагомих, об`єктивно непереборних обставин (наведені позивачем обставини не є такими), не дотримуючись такого порядку, сам позбавив себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду. Тобто нереалізація такого права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.
Позивач не долучив суду до заяви доказів на підтвердження відсутності об`єктивної можливості своєчасно звернутись до суду.
Таким чином, мотиви і аргументи, які вказані позивачем в клопотанні від 18.02.2025 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, не можуть розцінюватися як поважні причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Так, частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Зважаючи на факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, суд дійшов висновку залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказів № 1893 від 19.11.2024, № 533 о/с від 20.11.2024, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Керуючись статтею 123, пунктом 8 частини першої статті 240, статтями 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:
Визнати неповажними зазначені в клопотанні від 18.02.2025 причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказів № 1893 від 19.11.2024, № 533 о/с від 20.11.2024, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказів № 1893 від 19.11.2024, № 533 о/с від 20.11.2024, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - залишити без розгляду.
Ухвалу суду може бути оскаржено в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.