Справа № 127/5789/25
Суддя: Медяна Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я№ 127/5789/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючої судді Медяної Ю.В.

за участю секретаря судового засідання - Кравчук Ю.Ю.,

представника позивача Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області Скляра О.В.,

відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Тарнавської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення процедури примусового видворення за межі території України,

в с т а н о в и в:

УДМС України у Вінницькій області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , про затримання з метою забезпечення процедури примусового видворення за межі території України.

В позовній заяві просить затримати з метою забезпечення процедури примусового видворення з території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням його у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства терміном на шість місяців.

Позов мотивовано тим, що 01.02.2023 у ході здійснення заходів, спрямованих на протидію нелегальній міграції під час операції «Мігрант» співробітниками Гайсинського відділу УДМС у Вінницькій області в м. Гайсин виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 прибув в Україну 06.02.2021 за паспортом громадянина російської федерації разом з бабусею ОСОБА_2 та з того часу проживав на території України.

Територію України відповідач з 06.02.2021 не покидав, до територіальних підрозділів УДМС для продовження строку перебування на території України не звертався.

За порушення встановлених правил перебування на території України ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальност за ч.1 ст.203 КУпАП та прийнято рішення про примусове повернення його до країни походження. Зобов`язано покинути територію України у термін до 03.01.2023. У встановлений строк відповідач вказане рішення не виконав.

20.02.2025 ОСОБА_1 затриманий УДМС України у Вінницькій області на 3 доби та поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

За порушення правил перебування на території України ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.203 КУпАП.

В цей же день відділом запобігання нелегальної міграції реадмісії та видворення УДМС у Вінницькій області прийнято рішення про примусове видворення НІконорова з території України.

Без затримання відповідач буде ухилятися від виконання рішення про його видворення, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2024 відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області Скляр О.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Тарнавська В.В. у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав його необгрунтованості та недоведеності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином російської федерації, що підтверджується копією паспорта громадянина російської федерації № НОМЕР_1 , виданого 10.06.2016. (а.с.24-27)

Відповідно до копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МВН №001993 від 01.02.2023, складеного Гайсинським відділом УДМС України у Вінницькій області, відповідач порушив ч.1 ст.203 КУпАП. (а.с.11)

Згідно з відомостями про осіб, які перетнули державний кордон від 01.02.2023, ОСОБА_1 06.02.2021 в`їхав на територію України через КПП «Бачінськ». Інформація про залишення території України після 06.02.2021 у вказаному доказі відсутня. (а.с.29)

На підставі зазначеного протоколу 01.02.2023 Гайсинським відділом УДМС України у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ПН МВН №001991. У постанові зазначено, що 01.02.2023 о 11:00 год. за адресою: Вінницька обл., м. Гайсин, вул. Соборна, виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначений громадянин проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуває на території України з 06.02.2021 і перевищив термін перебування на території України для іноземців та ОБГ, чим порушив вимоги ч.3 ст.3, ч.3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пп.2 п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення тимчасового перебування іноземців та ОБГ на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №150 від 15.02.2012, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.203 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн. (а.с.12)

Крім цього, рішенням про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця, або особи без громадянства від 01.02.2023, затвердженого начальником Гайсинським відділом УДМС України у Вінницькій області, вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина російської федерації ОСОБА_1 . З копії вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язався покинути територію України не пізніше 01.03.2023. (а.с.13-14)

Згідно з копією розписки від 01.02.2023, ОСОБА_1 погодився з даним рішенням. (а.с.34)

20.02.2025 відносно ОСОБА_1 . УДМС України у Вінницькій області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МВН №002917 за ч.1 ст.203 КУпАП. (а.с.23)

На підставі вказаного протоколу УДМС України у Вінницькій області щодо ОСОБА_1 винесено постанову серії ПН МВН №002915 від 20.02.2025, у якій встановлено, що 20.02.2025 о 15:53 год. за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевищив встановлений строк перебування в Україні більше ніж на 30 днів, чим порушив вимоги ч.3 ст.3, ч.3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пп.2 п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення тимчасового перебування іноземців та ОБГ на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №150 від 15.02.2012, місце скоєння правопорушення: с. Подільське, Вінницький р-н. ,Вінницька обл.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 3 400 грн. (а.с.22)

Відповідно до копії рішення про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства ОСОБА_1 , від 20.02.2025 №000302, затвердженого заступником начальника УДМС України у Вінницькій області Кушніром В.М., вирішено примусово видворити з України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.15-19)

Також, 20.02.2025 УДМС України у Вінницькій області щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне затримання №МВН 000018. (а.с.32)

Згідно з копією повідомлення щодо рішення про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства від 20.02.2025 №0501.6/2916-25, заступник начальника УДМС України у Вінницькій області Володимир Кушнір повідомив ДМС України про те, що 20.02.2025 прийнято рішення про примусове видворення громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.33)

Відповідно до копії рішення про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, від 20.02.2025, ОСОБА_1 поміщено до Волинського пункту тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина російської федерації , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.20-21)

Згідно з копією акту приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 20.02.2025, ОСОБА_1 передано до Волинського ПТПІ. (а.с.35)

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Європейський Суд з прав людини у справі «Чахал проти Великобританії» зазначив, що будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим доти, доки триває процедура депортації. Якщо така процедура не провадиться з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим.

Європейський Суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» та у справі «Дугуз проти Греції» вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» при вирішенні справ про примусове видворення суди повинні враховувати положення статей 9, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно для забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в Законі.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначаються правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, повноваження органів державної влади, що беруть участь у визначенні такого статусу та діють в інтересах забезпечення прав і свобод осіб та національної безпеки України, а також встановлює порядок в`їзду в Україну та виїзду з України таких осіб.

Частиною 3 статті 3 розділу І Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011, іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Відповідно до статті 1 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації від 16 січня 1997 року (далі -Угода) громадяни держави однієї Сторони можуть в`їжджати, виїжджати та пересуватися територією держави іншої Сторони без віз з дотриманням правил перебування, що діють в цій державі, по документах, що посвідчують особу і підтверджують громадянство, зазначених у Додатках до цієї Угоди. Громадяни держави однієї Сторони на основі взаємності звільняються від реєстрації у компетентних органах за місцем їхнього перебування на території держави іншої Сторони, якщо термін такого перебування не перевищує 90 днів з моменту в`їзду на територію держави цієї іншої Сторони, за наявності у них міграційної картки з позначкою органів прикордонного контролю, проставленої при в`їзді на територію держави перебування.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України № 692 від 17 червня 2022 року дію зазначеної Угоди було припинено та запроваджено Україною з 01 липня 2022 року візовий режим в`їзду для громадян Російської Федерації.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150 встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Судом встановлено, що наразі ОСОБА_1 знаходиться на території України понад 90 днів, тобто нелегально, що є грубим порушенням законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Згідно із ч. 1, 2, 5, 8 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно ч. 8 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Судом встановлено, що рішенням про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця, або особи без громадянства від 01.02.2023, вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане рішення відповідач не виконав, внаслідок чого щодо нього прийнято рішення про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства від 20.02.2025 №000302.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.

Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на території України нелегально, до органів Державної міграційної служби він з приводу оформлення документів, які б дозволяли відповідачу перебувати в Україні на законних підставах, не звертався, що він раніше ухилився від виконання рішення про його примусове повернення, а тому суд дійшов висновку, що існує висока вірогідність, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення та перешкоджатиме проведенню цієї процедури.

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення на строк у шість місяців, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 72, 77, 73, 79, 139, 143, 243-246, 286, 288, 289 КАС України, ст. 1, 26, 28, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

в и р і ш и в:

Позов Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення процедури примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати з метою забезпечення процедури примусового видворення з території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням його у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства терміном на шість місяців.

Рішення допустити до негайного виконання.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасники справи:

позивач Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, , місцезнаходження: м. Вінниця, просп. Коцюбинського, 78;

відповідач громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 26.02.2025.

Суддя