Справа № 320/987/24
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про роз`яснення судового рішення

27 лютого 2025 року 320/987/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Колеснікова І.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" про роз`яснення рішення в адміністративній справі

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат"

до Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування розпорядження №498-р/л від 29.12.2023,-

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" із позовом до Державної податкової служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Державної податкової служби України №498-р/л від 29.12.2023 про анулювання ліцензії ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на виробництво біоетанолу №00003 термін дії з 05.11.2020 до 05.11.2025;

- зобов`язати видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним запис про анулювання ліцензії ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на виробництво біоетанолу №00003 терміном дії з 05.11.2020 до 05.11.2025 та поновити інформацію (внести відомості) в Реєстрі про таку ліцензію.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №320/987/24.

Разом із позовною заявою товариством з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Державної податкової служби України №498-р/л від 29.12.2023 про анулювання ліцензії на виробництво біоетанолу №00003 терміном дії з 05.11.2020 до 05.11.2025.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.01.2024 заяву товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" про забезпечення позову задоволено повністю. Зупинено дію розпорядження Державної податкової служби України №498-р/л від 29.12.2023 про анулювання ліцензії на виробництво біоетанолу №00003 терміном дії з 05.11.2020 до 05.11.2025 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/987/24.

На адресу суду від Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" надійшла заява про роз`яснення ухвали Київського окружного адміністративного суду від 12.01.2024, в якій просить суд

- роз`яснити, чи вжиті ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у справі № 320/987/24 про забезпечення позову заходи забезпечення позову означають надання Товариству з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" тимчасового захисту у вигляді збереження того правового становища, яке існувало до моменту виникнення спірних правовідносин (до моменту прийняття розпорядження Державної податкової служби України №498-р/л від 29.12.2023 про анулювання ліцензії на виробництво біоетанолу №00003 терміном дії з 05.11.2020 до 05.11.2025);

- роз`яснити, чи вжиті ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у справі № 320/987/24 про забезпечення позову заходи забезпечення позову означають зобов`язання Державної податкової служби України, як адміністратора Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, з метою забезпечення реального виконання судового рішення (ухвали Київського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у справі № 320/987/24 про забезпечення позову) - вчинити дії, спрямовані на внесення відомостей до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах шляхом видалення інформації щодо анулювання ліцензії ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на виробництво біоетанолу реєстраційний номер №00003 терміном дії з 05.11.2020 до 05.11.2025 та інформації, щодо продовження її дії та в який строк.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Відповідно до частини третьої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для тих осіб, що будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Відтак, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 11.03.2020 у справі №240/4946/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 88602338).

Верховний Суд в ухвалах від 26.02.2019 у справі №802/1961/17-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 80109842) та від 17.01.2019 у справі №802/2257/17-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 79272590) зазначив, що виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Отже, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні його неясності і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

У заяві про роз`яснення судового рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість такого рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Обґрунтовуючи заяву про роз`яснення ухвали Київського окружного адміністративного суду про забезпечення позову від 12.01.2024, позивач зазначає, що своїми діями невнесенням відомостей щодо стану дії ліцензії на виробництво біоетанолу №00003 до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, фактично невиконує ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у справі № 320/987/24 про забезпечення позову, суть якої полягає у забезпеченні тимчасового захисту у вигляді збереження того правового становища, яке існувало до моменту виникнення спірних правовідносин (до моменту прийняття розпорядження Державної податкової служби України №498-р/л від 29.12.2023 про анулювання ліцензії ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на виробництво біоетанолу №00003 термін дії з 05.11.2020 до 05.11.2025).

При цьому, у вказаній ухвалі суд суд дійшов висновку про те, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Державної податкової служби України №498-р/л від 29.12.2023 про анулювання ліцензії ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на виробництво біоетанолу №00003 до набрання законної сили рішенням у цій справі забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та є співмірним з негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цього заходу забезпечення позову, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності збалансованості інтересів сторін та наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Водночас, вжиття судом заходів забезпечення позову не порушить прав та законних інтересів відповідача чи інших осіб.

Відтак, суд дійшов висновку , що вжиття такого заходу забезпечення позову означатиме надання заявнику тимчасового захисту у вигляді збереження того правового становища, яке існувало до моменту виникнення спірних правовідносин. Наведене, відповідно, зобов`язує усіх належних суб`єктів вчинити дії, направлені на реальне надання заявнику тимчасового захисту, з метою забезпечення ефективності правового інституту забезпечення позову.

В той час, як відповідач у даній справі (Державна податкова служба України), так і будь-які інші суб`єкти, від дій яких залежить ефективність застосованого судом способу забезпечення позову, мають вчинити усі необхідні дії, направлені на надання заявнику у цій справі тимчасового захисту та приведення спірних правовідносин у стан, який існував до моменту прийняття спірного розпорядження контролюючого органу.

Як викладено у пункті 40 частини 1 статті 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18.06.2024 за №3817-ІХ (надалі по тексту також Закон №3817-ІХ), ліцензія це право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності.

Згідно частини 6 статті 41 Закону №3817-ІХ, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним надаються та їхня дія припиняється органами ліцензування - територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Статтею 1 Закону визначено, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального - складова інформаційно-комунікаційної системи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що містить перелік суб`єктів господарювання, яким надано ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі наданих ліцензій; Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та розміщується у вільному доступі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 р. № 545 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Порядок №545), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального).

Єдиним реєстром ліцензіатів та місць обігу пального є електронна база даних, яка містить інформацію про суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місця виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які провадять діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального формується та ведеться ДФС та її територіальними органами в електронній формі на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для отримання ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним відповідно до статей 3 і 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального (п.2 Порядку №545).

Пунктом 3 Порядку №545 визначено, що до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться, зокрема, такі відомості: дата видачі/зупинення/анулювання та строк дії ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до пунктів 4-7 Порядку №545 підставою для включення суб`єкта господарювання до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення ДФС та її територіальних органів про видачу ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Зміни до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для внесення змін до відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання ліцензії.

Підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення про анулювання ліцензії, прийняте ДФС та її територіальними органами відповідно до статей 3 і 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Інформація про суб`єкта господарювання вноситься до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше робочого дня, наступного за днем видачі/зупинення/анулювання ліцензії або внесення змін до ліцензії.

Суд бере до уваги, що основним видом діяльності товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" згідно КВЕД-2010 є виробництво цукру, оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, складське господарство, виробництво інших основних органічних хімічних речовин, зокрема експорт біоетанолу за кордон. Відповідно невнесення інформації щодо продовження дії Ліцензії до Електронного реєстру (Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах) технічно унеможливлює реєстрацію Вантажно-митних декларацій Держаною митною службою України, на підставі відсутності відомостей про чинність та продовження ліцензії на виробництво біоетанолу №00003, з підстав порушення вимог статті 15 Закону № 3817-IX Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме а саме операції з вивезення за межі митної території України спирту етилового, біоетанолу здійснюються суб`єктами господарювання, які отримали ліцензію на право виробництва спирту етилового або на право виробництва біоетанолу відповідно. Цей факт фактично унеможливлює господарську діяльність товариства, може призвести до скорочення штату підприємства, так фактично і до повного зупинення господарської діяльності товариства, що матиме невідворотні наслідки, насамперед, у вигляді неможливості виплати заробітної плати та невідворотності вивільнення працівників, втрати прибутку, порушення зобов`язань перед контрагентами та введення простою в рамках Кодексу законів про працю України.

З наведеного вбачається, що незважаючи на постановлення судом ухвали про забезпечення позову у вигляді зупинення дії розпорядження Державної податкової служби України №498-р/л від 29.12.2023 про анулювання ліцензії на виробництво біоетанолу №00003 терміном дії з 05.11.2020 до 05.11.2025 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/987/24, позивач фактично не отримав тимчасового захисту у вигляді збереження правовідносин між сторонами у тому стані, в якому вони існували до виникнення спірних обставин, пов`язаних з анулюванням ліцензій.

Водночас, суд наголошує на тому, що Державна податкова служба України була обізнана про вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді зупинення дії розпорядження Державної податкової служби України №498-р/л від 29.12.2023 про анулювання ліцензії на виробництво біоетанолу №00003 терміном дії з 05.11.2020 до 05.11.2025 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/987/24.

Стаття 129 Конституції України визначає, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

За неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Згідно статті 129-1 Основного Закону суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України також визначено, що однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Принцип обов`язковості судового рішення також закріплений у частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950. Зазначеною нормою визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового розгляду у контексті ст.6 Конвенції. Провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6 Конвенції (Рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 заява № 18357/91, п. 40).

У справі Мікалефф проти Мальти Європейський Суд з прав людини визнав можливість застосування статті 6 до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право.

Проміжне рішення може бути еквівалентне попередній або забезпечувальним заходам і процедурам. Такий принцип застосовується і у визначені застосування статті 6 (справа Меркіка та інші пороти Мальти).

Згідно зі статтею 241 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала є одним з видів судових рішень.

Належне виконання судового рішення - ухвали про забезпечення позову, виключає можливість номінального, формального ставлення контролюючого органу до тимчасового відновлення порушеного права заявника на отримання заходів тимчасового захисту, та невчинення ним дій, направлених на приведення спірних правовідносин у стан, який існував до моменту прийняття спірного розпорядження контролюючого органу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії (Doran v. Ireland) ЄСПЛ визначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Проаналізувавши наведене в контексті встановлених обставин в справі, суд зазначає, що оскільки рішення про анулювання ліцензії є підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а дія розпорядження Державної податкової служби України №498-р/л від 29.12.2023 про анулювання ліцензії на виробництво біоетанолу №00003 терміном дії з 05.11.2020 до 05.11.2025 , була зупинена, вжиті судом відносно заявника заходи тимчасового захисту означають необхідність приведення спірних правовідносин у те правове становище, яке існувало до моменту прийняття спірних розпоряджень.

Наведене, у свою чергу, свідчить про те, що правовим наслідком відновлення правового становища заявника безумовно є, як мінімум внесення відомостей до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, шляхом виключення з нього відомостей про анулювання ліцензії на виробництво біоетанолу номер №00003 терміном дії з 05.11.2020 до 05.11.2025.

При цьому, пунктом 5 Порядку №545 визначено, що зміни до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для внесення змін до відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання ліцензії.

Таким документом у даному випадку є ухвала Київського окружного адміністративного суду від 12.01.2024про вжиття заходів забезпечення позову.

Відтак, Державна податкова служба України як адміністратор Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, з метою реального виконання судового рішення про забезпечення позову у даній справі повинна не пізніше робочого дня, наступного за днем постановлення судового рішення, виключити з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального інформацію (відомості) про анулювання на підставі розпорядження Державної податкової служби України №498-р/л від 29.12.2023 про анулювання ліцензії на виробництво біоетанолу №00003 терміном дії з 05.11.2020 до 05.11.2025.

Суд вбачає необхідність роз`яснення ухвали суду про забезпечення позову у цій справі, що сприятиме реальному наданню заявникові тимчасового судового захисту, шляхом надання Товариству з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" тимчасового захисту у вигляді збереження того правового становища, яке існувало до моменту виникнення спірних правовідносин (до моменту прийняття розпорядження Державної податкової служби України №498-р/л від 29.12.2023 про анулювання ліцензії на виробництво біоетанолу №00003 терміном дії з 05.11.2020 до 05.11.2025).

Щодо вимог заявника роз`яснити ухвалу суду, шляхом зобов`язання податкового органу Державної податкової служби України, як адміністратора Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, з метою забезпечення реального виконання судового рішення (ухвали Київського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у справі № 320/987/24 про забезпечення позову) - вчинити дії, спрямовані на внесення відомостей до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах шляхом видалення інформації щодо анулювання ліцензії ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на виробництво біоетанолу реєстраційний номер №00003 терміном дії з 05.11.2020 до 05.11.2025 та інформації, щодо продовження її дії та в який строк, то такі на переконання суду не підлягають задоволенню, оскільки є декларативними і зрозумілими (в т.ч. і відповідачу) та не потребують додаткового роз`яснення. Зокрема, це процедурні повноваження визначені Порядком №545 в частині внесення змін до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, яким контролюючий орган керується в роботі виконуючи свої функціональні обов`язки.

Отже, з огляду на наведене вище, суд дійшов висновку, про необхідність роз`яснення ухвали суду, про забезпечення позову в частині, що сприятиме реальному наданню заявникові тимчасового судового захисту.

На підставі наведеного та керуючись статтями 241, 243, 248, 254, КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву про роз`яснення ухвали суду - задовольнити частково.

2. Роз`яснити, що вжиті ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.01.2024 у справі №320/987/24 заходи забезпечення позову - означають надання Товариству з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" тимчасового захисту у вигляді збереження того правового становища, яке існувало до моменту виникнення спірних правовідносин (до моменту прийняття розпорядження Державної податкової служби України №498-р/л від 29.12.2023 про анулювання ліцензії на виробництво біоетанолу №00003 терміном дії з 05.11.2020 до 05.11.2025). Наведене, відповідно, зобов`язує усіх належних суб`єктів вчинити дії, направлені на реальне надання заявнику тимчасового захисту, з метою забезпечення ефективності правового інституту забезпечення позову. Зокрема (але не виключно), Державна податкова служба України, як адміністратор Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, з метою забезпечення реального виконання судового рішення (ухвали Київського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у справі № 320/987/24 про забезпечення позову) - вчинити дії, спрямовані на внесення відомостей до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах із видалення інформації щодо анулювання ліцензії ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на виробництво біоетанолу реєстраційний номер №00003 терміном дії з 05.11.2020 до 05.11.2025.

3. В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Колеснікова І.С.