Справа № 560/12376/24
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/12376/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

25 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не здійсненні перерахунку ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 року по 08.12.2021 року надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження військової служби, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, премії при здійсненні перерахунку місячного грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток та грошової допомоги при звільненні, виходячи із розмірів перерахованих на виконання судового рішення за справою №160/7750/22 посадового окладу та окладу за військове звання;

- cтягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 255993,09 грн. недоплаченого грошового забезпечення, в тому числі грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток та грошової допомоги при звільненні.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.11.2024 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - закрито.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.11.2024 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025, з урахуванням п.1 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі №160/7750/22 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у незастосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 та пункту 1 Приміток Додатку 1 та Приміток Додатку 14 при обчисленні ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 року по 08.12.2021 року розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з Додатками 1,14 вказаної Постанови.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 08.12.2021 року, з урахуванням проведених раніше виплат, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року та станом на 01.01.2021 рік відповідно, при розрахунку розмірів:

посадового окладу та окладу за військовим званням;

грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу за період з 29.01.2020 року по 08.12.2021 року;

грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки у зв`язку зі звільненням з військової служби;

одноразової грошової допомоги, що передбачена частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку зі звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день звільнення, обчислених із розмірів посадового окладу та розміру окладу за військове звання.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Як вбачається зі змісту позову, відповідач на виконання вказаного рішення перерахував позивачу розмір посадового окладу та окладу за військове звання за період з 29.01.2020 по 08.12.2021, проте не перерахував, виходячи із належних розмірів, інші складові грошового забезпечення: надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження військової служби, надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, премію, внаслідок чого позивачу не було виплачено належні розміри грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації на невикористані дні відпусток, грошової допомоги при звільненні.

Судом встановлено, що спір у цій справі фактично стосується правильності обчислення відповідачем суми нарахувань, проведених на виконання рішення суду у іншій справі.

Позивач не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо недоплаченого грошового забезпечення у розмірі 255993,09 грн, звернувся до суду з позовними вимогами, у яких позивач просить суд, зокрема cтягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 255993,09 грн. недоплаченого грошового забезпечення, в тому числі грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток та грошової допомоги при звільненні.

Верховний Суд у постанові від 27 липня 2022 року у справі №540/606/20 зауважив, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Якщо позивачка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення у справі порушувалися її права, свободи чи інтереси, то вона повинна була звертатися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов. Вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності пенсійного органу, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення у справі, в окремому судовому провадженні не повинні розглядатися. Суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження є завершальною стадію судового провадження. Відтак, оскільки є така, що набрала законної сили постанова суду з того самого фактичного предмету спору (щодо призначення та виплати пенсії позивачці) і між тими самим сторонами, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту четвертого частини першої статті 238 КАС України.

Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, в даному випадку, спір у цій справі фактично стосується правильності обчислення відповідачем суми нарахувань, проведених на виконання рішення суду у іншій справі. Позивач не погоджується з діями відповідача, вчиненими на виконання рішення у справі №160/7750/22, які полягають у невірному, на його думку, нарахуванні грошового забезпечення за період 29.01.2020 по 08.12.2021.

Відтак, заявлений у цій справі спосіб захисту так чи інакше фактично спонукає суд вдаватись до перевірки належності та повноти виконання рішення суду у іншій справі, що набрало законної сили, і у випадку встановлення порушення щодо його виконання, фактично змінити спосіб виконання рішення із зобов`язання нарахувати та виплатити кошти на їх стягнення.

З огляду на це, у спірних правовідносинах мають місце обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує підстави для застосування заходів судового контролю за виконанням рішення суду.

Відповідно до статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З огляду на це, у даному випадку має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, однак вже на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи те, що спір виник у зв`язку з невиконанням/неналежним на думку позивача виконанням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 у справі №160/7750/22, провадження у справі слід закрити.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.