Справа № 766/7415/24
Суддя: Шестакова Я. В.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/7415/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

за участі секретаря Сивкович О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Херсоні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії БАВ № 060314 від 06.05.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП України.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.05.2024 року відносно нього було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності якою його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки позивачу не було відомо про наявність постанови Малиновського районного суду м. Одеси №521/2416/23 від 19.06.2023 року, постанови він не отримував та не був повідомлений про прийняте рішення. Крім того, зазначив, що постанова та додані до неї матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення. У зв?язку із зазначеним звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 15.05.2024 року провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження. Вказаною ухвалою надано сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо.

23.05.2024 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою та відповідає вимогам закону. Позивач станом на 06.05.2024 року був позбавлений права керування транспортним засобом на підстав постанови суду, однак 06.05.2024 року керував транспортним засобом. Просить відмовити в задоволенні позову.

Правом на надання відповіді на відзив позивач не скористався.

Позивач та його представник в судове засідання не з?явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Від представника відповідача надійшло клопотання на підсистему Електронний суд про розгляд справи за відсутності представника відповідача, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАВ № 060314 від 06.05.2024 року, вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. В оскаржуваній постанові вказується, що позивач 06.05.2024 року о 11-42 годин у м.Херсон по вул. Острівське шосе, 3А керував транспортним засобом Опель Кадет будучи позбавленим права керування за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.06.2023 року терміном на 1 рік, чим порушив п.2.1.а ПДР.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена поліцейським патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення(зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п.п. 3, 11 ч. 1ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Позивач у своїй позовній заяві оскаржує обставини, встановлені інспектором поліції про порушення ним Правил дорожнього руху та, як наслідок, вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протоколи не складаються у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, ст.126 КУпАП.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Також, згідно з п. 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

З відеозаписів наданих відповідачем вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено на блокпосту у м. Херсоні, що позивачем не заперечується, факт керування транспортним засобом позивачем також не заперечується, позивачу було повідомлено, що при перевірці документів було встановлено, що його судом було позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік. Позивача було ознайомлено з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, вручено її копію.

З матеріалів відеозапису вбачається, що позивачу було відомо про вчинення ним правопорушення та про розгляд його справи у Малиновському районному суді м. Одеси.

Підпункт А пункту 2.1 Правил дорожнього руху України встановлюють, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси №521/2416/23 від 19.06.2023 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою Одеського апеляційного суду №521/2416/23 від 05/10/2023 року постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2023 року залишено без змін.

Як убачається з постанови Одеського апеляційного суду №521/2416/23 саме ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, а отже йому було відомо про наявність постанови Малиновського районного суду м. Одеси, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності та позбавлено права керування строком на 1 рік, а отже його твердження у позовній заяві щодо необізнаності про постанову спростовано матеріалами справи.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.77 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз зазначених норм права та встановлені обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.05.2024 року позивач не мав права керування транспортними засобами, оскільки постановою Малиновського районного суду м. Одеси №521/2416/23 від 19.06.2023 року, яка набрала законної сили, позивача позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік.

Позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність дій суб`єкта владних повноважень та про необізнаність щодо постанови Малиновського районного суду м. Одеси та позбавлення його права керування транспортними засобами на 1 рік.

Таким чином, викладені в позовній заяві доводи не знайшли свого підтвердження в суді, наведені в ній обставини суд оцінює критично та розцінює їх, як намагання уникнути відповідальності оскільки позивач свідомо допустив порушення п. 2.1.а ПДР України, за що правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 9, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП України, ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 122, 159, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.02.2025 року

Суддя Я.В. Шестакова