Справа № 750/17062/24
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/10/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі судді Логвіної Т.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Ніжинського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області Стрижака Володимира Анатолійовича, Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

у грудні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського Ніжинського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області Стрижака Володимира Анатолійовича, Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3513615 від 20 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, мотивуючи свої вимоги тим, що автомобіль належить не позивачу і вона не зобов`язана здійснювати його технічний контроль та враховуючи норми права технічному огляду даний автомобіль не підлягає, вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 05.12.2024 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки згідно чинного законодавства, при розгляді та оформленні адміністративних матеріалів відносно позивача, ним були дотриманні всі вимоги.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.11.2024 серії ЕНА № 3513615 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за ч. 3 ст. 121 КУпАП. за те, що 20.11.2024 об 11 год. 34 хв. дорога Т2526, водів керував ТЗ, що не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3.б. ПДР.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до п.п. 31.3 (б) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно із ч. 1ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1)легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них -із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Відповідно до ч. 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років -кожні два роки.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 №137(далі - Порядок).

Підпунктом 2 пункту 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 137 від 30.01.2012 передбачено, що порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів, а саме легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Відповідно до пункту 3 Порядку періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років становить - кожні два роки.

Частиною 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобіль - колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт;

автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб);

автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів;

автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України "Про автомобільний транспорт" транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.

Частиною 3 статті 19 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що вантажним автомобілем є колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Такі транспортні засоби незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, які знаходяться в експлуатації понад два роки, підлягають обов`язковому технічному огляду.

Крім того, ст. 36 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники транспортних засобів або особи, які їх експлуатують, зобов`язані забезпечувати своєчасне і в повному обсязі проведення робіт по їх технічному обслуговуванню і ремонту згідно з нормативами, встановленими виробниками відповідних транспортних засобів.

Відповідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про реєстрацію, транспортний засіб марки "CITROEN NEMO", д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, по типу кузову - фургон малотонажний - В, зареєстрований 12.10.2016, власник ОСОБА_2 , повна маса 1750,00 кг, яким керувала ОСОБА_1 .

Отже, з урахуванням вантажного типу транспортного засобу його вантажопідйомності до 3,5 тонн та строку експлуатації більше 2 років, автомобіль марки " CITROEN NEMO", 2013 року випуску, відповідно до наведених вимог частини 6 статті 35 Закону України "Про дорожній рух" підлягає обов`язковому періодичному технічному контролю.

Доказів того, що зазначений транспортний засіб проходив відповідний технічний огляд протягом останніх двох років, що передували даті вчиненні адміністративного правопорушення, позивачем не надано, посилань на їх наявність не наведено та судовим розглядом не встановлено.

Щодо категорії В, яка надає право на керування даним транспортним засобом, та позначення «малотонажності» слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 2.13 ПДР України, право на керування транспортними засобами особам може бути надано В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Оскільки, автомобіль позивача підпадає під усі характеристики, визначені п. 2.13 ПДР України, в тому числі вага ТЗ є «малотонажною», водієві з категорією «В» дозволено ним керувати.

Аналогічна правова позиція висловлена в рішеннях Верховного Суду. Так, Верховний Суд у постанові від 11.01.2019 у справі № 361/7761/15-а та у постанові від 17.10.2019 у справі 126/1030/17 за аналогічних обставин приходять до висновку про залишення в силі постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3ст. 121 КУпАП. У вказаних справах транспортні засоби по типу є вантажними транспортними засобами, по типу кузову фургоном (малотонажним), категорії В, з повною масою до 3500 тонн.

З урахуванням вантажного типу транспортного засобу, колегія суддів приходить до висновку про те, що такий автомобіль відповідно до наведених вимог частини шостої статті 35 Закону України «Про дорожній рух», пункту 3 Порядку підлягає обов`язковому періодичному технічному контролю.

При цьому, суд звертає увагу, що категорія транспортного засобу «В» не визначає тип автомобіля, вона вказує на категорію водія, який має право керувати цим автомобілем. Тобто, по допустиму масу даним автомобілем може керувати водій з категорією «В», але сам автомобіль призначений для перевезення вантажів і за зареєстрованими властивостями є вантажним, тому підпадає під вимоги закону.

Доводи, що даний транспортний засіб не використовується для перевезення пасажирів чи вантажу з метою отримання прибутку суд не приймає до уваги, оскільки положення ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» стосується лише легкових автомобілів зі строком експлуатації до двох років, а в даному випадку автомобіль є вантажним.

Відповідно до ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом вважається доведеним той факт, що позивач порушив вимоги п.31.3.б Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, що вказує на законність постанови у справі про адміністративне правопорушення та є підставою для відмови у задоволені позову.

Керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до поліцейського Ніжинського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області Стрижака Володимира Анатолійовича (вул. Московська, 22, м. Ніжин, Чернігівська область), Головного управління національної поліції в Чернігівській області (пр. Перемоги, 74, м. Чернігів, ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: