Справа № 620/7247/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 лютого 2025 року Справа № 620/7247/23

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Епель О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Аліменка В.О., Мельничука В.П. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 скасовано, адміністративний позов задоволено частково - зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 донарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.03.2018 - 11.12.2020 року, відповідно до пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, з урахуванням коефіцієнту підвищення по 11.12.2020 року, (з урахуванням правових висновків, наведених у постановах Верховного Суду від 28.04.2022 у справі № 826/18143/14, від 08.11.2022 у справі №460/15639/21, від 27.01.2022 у справі №580/5185/20, від 31.05.2022 у справі №640/9712/20), із урахуванням раніше обрахованої суми судом по справі №620/6246/20. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 13.11.2024 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій останній просив постановити додаткову постанову у справі №620/7247/23, якою зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військову частину НОМЕР_2 ) виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.03.2018 - 11.12.2020, відповідно до п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, з урахуванням коефіцієнту підвищення до 11.12.2020 у розмірі 1 989 973,95 грн відповідно до розрахунку, наведеного у мотивувальній частині постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі №620/7247/23.

07.01.2025 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Марченка А.Б. про відвід суддів Аліменка В.О., Мельничука В.П., Костюк Л.О. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Дана заява обґрунтована тим, що у апелянта є сумніви щодо неупередженості або об`єктивності суддів Шостого апеляційного адміністративного суду оскільки заява за вх.№ 44587 не розглянута по суті у встановлений КАС України десятиденний строк.

Справу №620/7247/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кучми А.Ю., суддів - Аліменка В.О., Мельничука В.П. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025.

Таким чином, здійснюється розгляд заявленого апелянтом відводу суддям - членам колегії: Аліменку В.О. та Мельничуку В.П.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року зазначену заяву про відвід визнано необґрунтованою та передано для визначення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду судді, що вирішуватиме питання про відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2025 для вирішення вказаного питання визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) - Епель О.В.

Проаналізувавши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Аліменка В.О. та Мельничука В.П. та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, прямо передбачених законом, для її задоволення, з огляду на наступне.

Так, у ст.ст. 36-37 КАС України наведено підстави для відводу (самовідводу) судді. Зокрема, у пункті 4 частини першої статті 36 КАС України закріплено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Ветштайн проти Швейцарії» Суд зазначив, що безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, правовою підставою для відводу судді є наявність обґрунтованих, об`єктивних та беззаперечних обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Аналізуючи доводи ОСОБА_1 про порушення строків розгляду його заяви як підстави для відводу, суд зазначає, що такі доводи не можуть вважатися обставинами, які викликають сумнів у безсторонності суддів Аліменка В.О. та Мельничука В.П., оскільки не доводять наявності саме обґрунтованих сумнівів щодо прямої чи опосередкованої зацікавленості судді, якому заявлено відвід, у результаті розгляду цієї справи.

Крім того, не наведено жодних обставин, які дозволяли б суду обґрунтовано стверджувати, що судді Аліменко В.О. та Мельничук В.П. вчиняли дії чи бездіяльність, які перешкоджають Позивачу доступ до правосуддя або будь-яким чином позбавляють його права на належний розгляд даної заяви.

Разом з тим, частиною четвертою статті 36 КАС України прямо передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Проаналізувавши викладені у заяві Марченка А.Б. міркування та наведені доводи, суд приходить до висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді Аліменка В.О. та Мельничука В.П. у цій справі, оскільки заява не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі судді в розгляді цієї справи, відповідно до ст. ст. 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, на думку суду, оскільки інших обставин, які б, на переконання Марченка А.Б. свідчили про упередженість або необ`єктивність судді Аліменка В.О. та Мельничука В.П. не зазначено, а викладені у заяві доводи не дають підстав для висновку про необхідність відводу вказаних суддів від цієї справи, суд приходить до висновку, що подана заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 38, 39, 40, 241-242, 321, 325, 328 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Аліменка Володимира Олександровича та Мельничука Володимира Петровича від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не може бути оскаржена.

Суддя О.В. Епель