Справа № 160/31723/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області , в якому просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 18.03.2019 року по 11.10.2021 року на посаді молодшої медичної сестри (санітарки палатної) туберкульозного відділення №6 у Комунальному підприємстві «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради», з 12.10.2021 по 13.03.2024 року на посаді молодшої медичної сестри (санітарки палатної) туберкульозного відділення №2 у Комунальному підприємстві «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради», здійснити перерахунок пенсії з дати призначення пенсії - з 08.05.2024 та провести виплату з урахуванням проведених платежів.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області безпідставно не зараховано у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» певних періодів роботи і відмовлено у перерахунку пенсії .
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відзиві на позовну заяву, заперечуючи доводи повної заяви вказало наступне.
Страховий стаж позивача, зарахований по 31.03.2024, складає 29 років 11 місяців 14 днів, тому числі стаж роботи за Списком № 2 7 років. Для визначення права на даний вид пенсії на підставі долученої позивачем довідки до заяви на призначення пенсії №1099/24 від 24.06.2024 КП Дніпропетровський обласний медичний центр соціально значущих хвороб Дніпропетровської обласної ради до страхового стажу зараховано періоди роботи по списку № 2 з 18.03.2019 по 11.10.2021, з 12.10.2021 по 13.03.2024 в подвійному розмірі, що передбачено п.4 ст.24 Закону.
Згідно п.4 ст 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 з 08.05.2024 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
26.08.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій окрім іншого просила зарахувати у подвійному розмірі стаж в закладах охорони здоров`я та здійснити перерахунок пенсії.
Для визначення права на даний вид пенсії на підставі долученої довідки до заяви про призначення пенсії №1099/24 від 24.06.2024 КП «Дніпропетровський обласний медичний центр соціально значущих хвороб» Дніпропетровської обласної ради до страхового стажу зараховано періоди роботи по Списку №2 з 18.03.2019 по 11.10.2021, з 12.10.2021 по 13.03.2024 в подвійному розмірі, що передбачено п. 4 ст. 24 Закону.
З наданої відповідачем форми розрахунку стажу РС-право вбачається, що позивачу за період з 18.03.2019 по 11.10.2021 зараховано 2 р. 8м., а за період з 12.10.2021 по 13.03.2024 2 р. 5 м. 7 д.
Не погодившись з відмовою відповідача зарахувати період роботи у медичних закладах у подвійному розмірі, позивач за захистом свої порушених прав і інтересів звернулася з позовом до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-IV), право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
За визначенням ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV).
Частиною 4 ст. 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 затверджена Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників (Інструкція №58).
До трудової книжки вносяться, зокрема:
відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження;
відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення (п. 2.2.Інструкції №58).
За вимогами пунктів 2.3., 2.4. Інструкції №58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - удень звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).
Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Приписами п. 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній.
З копії трудової книжки НОМЕР_1 від 25.08.1983 вбачається, що ОСОБА_1 :
18.03.2019 була прийнята на посаду молодшої медичної сестри (санітарки палатної) туберкульозного відділення №5 (позалегеневе) Комунального підприємства «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально- профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради» відповідно до наказу №38-ос від 14.03.2019;
01.09.2021 Комунальне підприємство «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально- профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради» реорганізовано шляхом приєднання до Комунального підприємства «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» відповідно до наказу №268 від 25.08.2021;
12.10.2021 переведена на посаду молодшої медичної сестри (санітарки палатної) туберкульозного відділення №2 відповідно до наказу №215-ос від 11.10.2021;
14.03.2024 переведена на посаду молодша медична сестра (санітарка палатна) фтизіопульмонологічного відділення №3 з хірургічними ліжками (50 ліжок) відповідно до наказу №84-ос від 13.03.2024.
Робота позивача у наведені періоди на посаді молодшої медичної сестри (санітарки палатної) у туберкульозному відділенні підтверджується також довідкою КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» №74 від 13.03.2024, в якій зазначено, що робота в інфекційному закладі зараховується до стажу в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Статтею 60 Закону № 1788-XIIпередбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, закладах (відділеннях) з лікуванням осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.
Згідно ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» інфекційні хвороби - розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.
Лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. У разі якщо перебіг інфекційної хвороби легкий, а епідемічна ситуація в осередку інфекційної хвороби благополучна, лікування такого хворого під систематичним медичним наглядом може здійснюватися амбулаторно, крім випадків, передбаченихстаттями22,27 і 31цьогоЗакону.
Стаття 24 Закону №1058 не скасовує ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.
Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою. (ст. 7 Закону «Про захист населення від інфекційних хвороб»).
Визначення протитуберкульозному закладу і туберекульозу наведено у ст. 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз».
Відповідно до пунктів 7, 12 вказаної статті протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;
туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.
Частиною 1 ст. 10 цього Закону встановлено, що медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України19.07.1995 за №133 затверджено Перелік особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носій збудників цих хвороб, до якого віднесено і туберкульоз.
Відповідно до пунктів 1.1, 2 наказу Міністерства охорони здоров`я України "Про затвердження Переліку протитуберкульозних закладів" за №514 від 16.07.2009 протитуберкульозний диспансер є лікувально-профілактичним закладом. До структурних підрозділів лікарняних, амбулаторно-поліклінічних та санаторно-курортних лікувально-профілактичних закладів охорони здоров`я віднесено туберкульозне (протитуберкульозне, фтизіатричне) відділення.
Згідно ст. 22 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" працівникам протитуберкульозних закладів, які надають медичну допомогу хворим на туберкульоз, працюють із живими збудниками туберкульозу чи матеріалами, що їх містять, здійснюють догляд за хворими на туберкульоз та/або прибирання приміщень, у яких перебувають такі хворі, встановлюються підвищені посадові оклади у зв`язку із шкідливими і важкими умовами праці, надбавка за вислугу років та інші надбавки і доплати. Перелік робіт, професій і посад, зайняття яких дає право на підвищені посадові оклади, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
За ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та в силу приписів пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.
Відповідачем робота позивача в інфекційних закладах охорони здоров`я не оспорюється, натомість у подвійному розмірі до стажу роботи на пільгових умовах спірні періоди протиправно не зараховані Пенсійним фондом , що вбачається з форми розрахунку стажу РС-право.
При цьому, судом під час розгляду даної справи встановлено, що відповідач повинен був зарахувати у подвійному розмірі стаж роботи позивача починаючи саме під час призначення пенсії - 08.05.2024. Отже, саме з цієї дати ( дати порушення права позивача) повинен бути проведений перерахунок пенсії.
Відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією №ПН1452 від 26.11.2024.
Суд, керуючись положеннями ст. 139 КАС України, враховуючи задоволення позову, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона