Справа № 160/13392/24
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, у якій позивач просить:
- визнати протиправною відмову Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, оформлену листом № А-16/0-1/09-24 від 24.04.2024, у наданні (встановленні) ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення встановленого зразка особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993;
- зобов`язати Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради надати (встановити) ОСОБА_1 статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати йому посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що з 10 до 14 травня 1986 року він брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на четвертому блоці реактора, для чого був направлений у службове відрядження Управлінням № 157 СРСР (м. Москва). Вказана установа проводила роботи на об`єктах режимно-секретної діяльності. Характер робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС був засекречений. Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, особи з інвалідністю ІІ групи через захворювання, пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 10.04.2024 він звернувся до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявою про надання (встановлення) йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачу відповідного посвідчення встановленого зразка особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту». Однак відповідач повідомив про відсутність інформації щодо залучення позивача до формувань Цивільної оборони під час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з чим немає законних підстав для надання йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни. Позивач вважає протиправною таку відмову. Зазначає, що ним було надано відповідачу необхідні документи. Він не має можливості отримати інші документи для підтвердження перебування у службовому відрядженні з 10 до 14 травня 1986 року у складі формувань Цивільної оборони через неможливість звернення до архівних установ Російської Федерації. Формування Цивільної оборони, в тому числі невоєнізовані, створювалися саме з метою виконання робіт з ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, залучалися до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.
Ухвалою від 28.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
07.06.2024 до суду надійшов відзив Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що однією з умов набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни з підстав, встановлених п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», є участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони. Додані до заяви ОСОБА_1 від 10.04.2024 документи не підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони. Листом № А-16/0-1/09-24 від 24.04.2024 повідомлено ОСОБА_1 про відсутність законних підстав для надання (встановлення) йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.
Станом на час розгляду справи відповідь на відзив та заперечення до суду не надійшли. Згідно з ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, на підтвердження чого до позовної заяви додано копію паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 17.07.2001 Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області.
ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 23.02.2023, виданого Дніпропетровською обласною державною адміністрацією.
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 002198 від 02.11.2023, ОСОБА_1 з 16.10.2023 безстроково встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 31.10.2022 № 1234 (засідання № 101 від 27.10.2022) також підтверджується, що захворювання позивача пов`язане з роботами з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Позивач звернувся до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявою 10.04.2024 про надання (встановлення) йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачу відповідного посвідчення встановленого зразка особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту». У заяві зазначено, що до неї додано копії паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, довідку про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, довідку про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією.
Згідно з довідкою від 16.03.1992 № 2635-9/ж-33, виданою Управлінням № 157 СРСР, ОСОБА_1 з 10 до 14 травня 1986 року перебував у службовому відрядженні з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Працював безпосередньо на четвертому блоці реактора та отримав дозу опромінювання 20,55 рентген. Довідку видано на підставі табеля обліку робочого часу учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у травні 1986 року.
Трудова книжка позивача серії НОМЕР_3 , заповнена вперше 04.08.1978, містить записи №№ 8-12 про його роботу з 10.08.1981 до 31.12.1991 в Управлінні № 157, зокрема, про прийняття на роботу 10.08.1981 бурильником 3 розряду, переведення 12.04.1982 бурильником 4 розряду.
До відзиву відповідачем додано копію довідки, виданої Підприємством «Укрспецстроймонтаж» Фонду державного майна України, в якій зазначено, що ОСОБА_1 з 10 до 14 травня 1986 року перебував у службовому відрядженні з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі Міністерства транспортного будівництва СРСР згідно з наказом № 55 від 06.05.1986. З 10.05.1986 перебував у 30-кілометровій зоні відчуження (база Рудня Вересня), звідки виїжджав на роботи безпосередньо на четвертий блок реактора. Характер виконуваних робіт полягав у спорудженні котловану біля третього блоку з подальшим бурінням з нього горизонтальних свердловин під блок № 4 для закачування рідкого азоту. За час роботи отримав дозу опромінення 20,55 рентген.
Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради за результатами розгляду заяви позивача від 10.04.2024 повідомило листом № А-16/0-1/09-24 від 24.04.2024, що у наданій ним копії довідки від 16.03.1992, виданої Управлінням № 157, та документах, наявних в особовій справі: копії довідки з Фонду державного майна України від 24.11.1992 № 348, копії експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 31.10.2022 № 1234, відсутня інформація, що під час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС його було залучено до формувань Цивільної оборони. Для отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» запропоновано надати до Управління документи, які підтверджують факт залучення ОСОБА_1 до формувань Цивільної оборони, у зв`язку з тим, що причина інвалідності в довідці медико-соціальної експертної комісії не містить вказівок, у складі яких формувань виконувались роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. За наявними документами Управління не має законних підстав надати йому статус особи з інвалідністю внаслідок війни.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII) до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Згідно з пунктом 9 частини 2 статті 7 Закону № 3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Частиною 1 статті 10 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
У постанові від 15.04.2021 у справі № 377/27/17 Верховний Суд дійшов такого висновку:
«Статус інвалідів війни розповсюджено на осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, на підставі Закону України «Про внесення змін до статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
У відповідності до положень цього Закону вбачається, що до категорії осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, законодавець запропонував відносити вузьку категорію осіб, які з перших днів аварії разом з військовослужбовцями виконували роботи у 30-тикілометровій зоні найвищого радіоактивного забруднення у складі мобільних загонів спецзахисту формувань Цивільної оборони, що знаходилися в структурі Міністерства оборони колишнього Союзу РСР, діяли за його статутом та підпорядковувалися військовому командуванню.
Умовами для набуття статусу інваліда війни з підстав, встановлених пунктом 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є: 1) настання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 2) участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.
У справі, що розглядається суди встановили факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також настання інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з участю у ліквідації цих наслідків. Ці обставини, свідчать про поширення на позивача пільг, гарантій і компенсацій, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Водночас, для набуття статусу інваліда війни (з підстав, встановлених пунктом 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») окрім факту настання у особи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (стосовно позивача цей факт встановлено) Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» містить також умову, щоб така особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.
Це пояснюється тим, що крім формувань Цивільної оборони, у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС брали участь інші формування, які створювались в іншому порядку, ніж невоєнізовані формування цивільної оборони, та направлялись у райони виконання робіт згідно з розпорядженнями керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.
Як було встановлено судами, документи, які позивач долучив до своєї заяви, адресованої відповідачу, щодо набуття статусу інваліда війни належним чином підтверджують його статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та настання інвалідності у зв`язку з тим, що він брав участь у таких заходах. Утім, належного документального підтвердження своєї безпосередньої участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони позивач не надав.
Ця обставина є істотною, оскільки в протилежному випадку статус особи з інвалідністю внаслідок війни на підставі пункту 9 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» поширюватиметься на всіх, хто належить до категорії осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і її наслідків і відповідно мають статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно з підпунктом 1 частини першої статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом від 25 вересня 2018 року у справі №806/5085/15, від 11 жовтня 2018 року у справі № 674/1239/17, від 31 січня 2019 року у справі №368/1131/17, від 20 лютого 2019 року у справі №817/237/18, від 10 липня 2019 року у справі №360/2690/17, від 18 вересня 2019 року у справі №674/450/17, від 14 серпня 2020 року у справі № 620/3108/19, від 15 червня 2020 року у справі № 822/225/18».
Такий висновок відповідає викладеному у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 810/4287/18.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом встановлено, що документи, які позивач долучив до заяви щодо набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни належним чином підтверджують його статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та настання інвалідності у зв`язку з тим, що він брав участь у таких заходах. Однак належного документального підтвердження своєї безпосередньої участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони позивач не надав.
За таких обставин, враховуючи сформовані висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи у наданні позивачеві статусу особи з інвалідністю внаслідок війни діяв правомірно. Отже, відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови, оформленої листом № А-16/0-1/09-24 від 24.04.2024, у наданні (встановленні) ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту».
Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача, належить відмовити і в похідній позовній вимозі про зобов`язання Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради надати (встановити) ОСОБА_1 статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати йому посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту».
На підставі п.п. 9, 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, відомості про інші судові витрати позивача у матеріалах справи відсутні. Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, місцезнаходження: 49068, м. Дніпро, вул. Трудова, буд. 1а, .

Повний текст рішення складено 27.02.2025.

Суддя В.В. Рянська