Справа № 699/1958/24
Суддя: Літвінова Г. М.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/1958/24
Номер провадження № 2-а/699/5/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

про скасування постанови про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про скасування постанови про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що 13.11.2024 позивач самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 в зв`язку з тим, що при використанні додатку Резерв+ після оновлення з`явилося повідомлення про нібито порушення позивачем мобілізаційного законодавства.

Цього ж дня, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, який розглянуто 04.12.2024 з винесенням постанови, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Цього ж дня позивач отримав копію постанови, яку уважає незаконною та просить скасувати, посилаючись на наступне.

Стверджує, що він не отримував повістки про виклик ІНФОРМАЦІЯ_4 на 26.09.2024 на 09:00 год. Після того, як він підписав протокол про адміністративне правопорушення, до нього були внесені виправлення. У протоколі зазначено свідка, але не додані його пояснення.

Оскаржувана постанова винесена за межами строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП.

Тому похивач уважає, що не порушив жодної норми Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487.

З урахуванням указаного позивач просить суд скасувати постанову № 1498 від 04.12.2024, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення позивача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, також просив стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.

Ухвалою суду від 06.01.2025 відкрито провадження у цій справі, розгляд вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони справи про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

У судове засідання позивач не з`явився. Подав заяву, у якій позов підтримав з викладених у ньому підстав, просив розглянути дану справу без його участі.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився. У межах строків, визначених в ухвалі суду, представник відзив на позов до суду не подав.

Треті особи, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися. У межах строків, визначених в ухвалі суду, пояснення на позов до суду не подали.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки жоден з учасників справи у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд установив таке.

04.12.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 виніс постанову № 1498 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП (а.с.20).

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 26.09.2024 на 09:00 годину не з`явився по повістці про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження медичного огляду відповідно до повістки, направленої йому рекомендованим листом 12.09.2024.

Цим він порушив обов`язок, визначений підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, зокрема прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (повістках), для проходження медичного огляду.

ОСОБА_1 під час складання протоколу від пояснень відмовився, подав документи про перебування на лікуванні з 21.10.2024 до 08.11.2024.

Зазначено, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил військового обліку підтверджується:

-повісткою №212709 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 26.09.2024 на 09:00 годину для проходження медичного огляду;

-довідкою Укрпошти з відміткою про повернення цього поштового відправлення у зв`язку з відсутністю адресата за місцем проживання;

-поясненнями свідка ОСОБА_5 від 13.11.2024 про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 26.09.2024 не з`являвся.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, як порушення військовозобов`язаними правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Копію оскаржуваної постанови позивач отримав 04.12.2024.

Позивачем суду надано протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого винесена оскаржувана постанова.

Так, позивач зазначає, що 13.11.2024 він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_1 , де йому було повідомлено про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, а саме за неявку на 26.09.2024 на 09:00 годину за повісткою № 212709 від 12.09.2024. Запропоновано надати свої пояснення по справі, при цьому, жодних матеріалів для ознайомлення, якими підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення надано не було. Усно повідомлено про те, що не з`явився «по повістці на 26.09.2024» до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В поясненнях позивача було зазначено: «З протоколом про адміністративне правопорушення не згоден. Права по ст. 268 не роз`яснені, з документами, які стали підставою для адміністративної відповідальності не ознайомлений, протокол не пронумерований, фабула правопорушення не розкриває об`єктивної сторони ч. 3 ст. 210 КУПАП, повістку про виклик до ТЦК та СП не отримував, будь-яких повідомлень з Укрпошти не надходило, про виклик до ТЦК та СП на 26.09.2024 йому було невідомо, увесь час перебував за місцем проживання, адресу не змінював, доказів належного повідомлення про повістку не отримував, та до матеріалів справи не надано докази стосовного належного повідомлення на Укрпошті ».

Тоді ж, позивач, зробив фотокопію проколу про адміністративне правопорушення в тому вигляді, в якому він ознайомився (а.с.13-14).

При цьому, до протоколу про адміністративне правопорушення, вже після ознайомлення позивача, було внесено ряд змін, а саме:

додано номер реєстрації цього протоколу;

дописано у графі «до протоколу додаються»: копія повістки 212709, копія довідки ф 20, копія пояснення (а.с.15-16).

З повістки №212709 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , убачається, що ОСОБА_1 належить з`явитися за адресою: АДРЕСА_1 , 26.09.2024 о 09:00 для проходження медичного огляду (а.с.17).

Повістка була направлена позивачу за адресою: АДРЕСА_2 , яка повернулася без вручення, оскільки адресат відсутній за адресою (а.с.17-19).

У силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

При цьому за приписами частини сьомої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

В силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 за № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

З 24.02.2022 відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану.

Підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 закріплено: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів, проходити медичний огляд, оформлення військово-облікових документів

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Пунктом 27-29 Порядку передбачено, що під час мобілізації громадяни викликаються з метою:

1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів:

взяття на військовий облік;

проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки);

призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

У повістці зазначаються:

прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку;

мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

місце, день і час явки за викликом;

найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою;

прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

реєстраційний номер повістки;

роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Відповідно до п.30 Порядку повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.

У разі оформлення повістки на бланку керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу засвідчує її особистим підписом та скріплює гербовою печаткою.

Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Для оповіщення військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України чи СБУ бланк повістки оформляється зазначеними органами. Порядок оформлення повісток, їх підпис та реєстрація визначаються розвідувальними органами України, СБУ.

Згідно з абз.2 п.69 Порядку особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.

Так, судом установлено, що повістка адресована ОСОБА_1 оформлена на бланку, який заповнений представником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, засвідчена особистим підписом начальника та скріплена гербовою печаткою. Мета виклику для проходження медичного огляду.

У повістці указано місце, день і час явки за викликом 26.09.2024 о 09:00 при ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд зауважує, що повістка повинна містити мету виклику, у даному випадку - для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, що відповідає приписам пункту 29 вище указаного Порядку. Проте, у повістці лише зазначено для проходження медичного огляду, що в подальшому указано в протоколі про адміністративне правопорушення від 13.11.2024 та в постанові №1498 від 04.12.2024.

Суд не взмозі проаналізувати вручення повістки позивачу через нечитабельність поданих доказів (а.с.18-19).

Відповідно до положень п. 2 Розділу ІІ Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 №3 (далі - Інструкція № 3) Протокол складається українською мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення записів, що вносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, щодо якої він складений. У графах, які не заповнюються під час складання протоколу, проставляється прочерк.

Тому, заслуговують на увагу твердження сторони позивача щодо внесення додаткових записів до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.11.2024 після підписання його позивачем, оскільки матеріали справи містять дві редакції протоколу про адміністративне правопорушення, які відрізняються за змістом.

Статтею 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за декілька різних правопорушень, які розмежовані відповідними частинами даної статті.

У оскаржуваній постанові відносно ОСОБА_1 вказано, що ним вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

Стаття 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за:

- порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку (частина 1);

- повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (частина 2).

- порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до змісту позову позивач уважає її незаконною, посилаючись на те, що повістку для проходження медичного огляду не отримував, після ознайомлення та підписання протоколу про адміністративне правопорушення до нього були внесені зміни, відсутні пояснення свідка, який указаний в протоколі про адміністративне правопорушення. Відтак, ним не порушені правила військового обліку.

Указане стороною відповідача не спростоване.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення. Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

З приписів п. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначений свідок ОСОБА_5 , проте його пояснення відсутні.

В порушення ст.ст. 251, 255 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП не досліджувалися будь-які докази, що не було спростовано відповідачем.

Указане свідчить про формальне ставлення відповідача до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас вимогами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тому відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний був надати докази правомірності своєї діяльності у силу закону. Однак таких належних доказів подано не було.

Позивач вказав, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не дотримався строків, передбачених ст.38 КУпАП, на що суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.38 КУПАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених участині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Частиною 7 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

З наведеного слідує, що постанова №1498 від 04.12.2024 винесена з дотриманням строку, передбаченого ст.38 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, у суді жодним чином не довів правомірність свого рішення, не надав суду доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ураховуючи, що позивач вказує на протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому право останнього є порушеним, у зв`язку з чим воно підлягає захисту шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн, про що будуть подані докази протягом п"яти днів.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 194, 242-246, 286, 295, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про скасування постанови про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 від 04.12.2024 № 1498 за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а провадження закрити, в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 605,50 (шістсот п`ять грн 50 коп.) грн за подання до суду цього позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня підписання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дані про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , інші дані суду не відомі.

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_3

СуддяЛітвінова Г.М.