Справа № 991/682/25
Суддя: Ткаченко О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 991/682/25
провадження № 2-а/991/1/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце ухвалення рішення [1-1].

26 лютого 2025 року, місто Київ.

Найменування суду [1-2].

Вищий антикорупційний суд.

Прізвище та ініціали судді або склад колегії суддів [1-3].

Колегія суддів у складі: головуючого судді ТКАЧЕНКА О.В., суддів Крикливої Т.Г. і Задорожної Л.І.

Прізвище та ініціали секретаря судового засідання [1-4].

Волкова М.А.

Номер справи [1-5].

Справа № 991/682/25 (провадження № 2-а/991/1/25).

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи [1?6].

Позивач - Міністерство юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13).

Відповідач - Публічне акціонерне товариство ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д. ШАШИНА» (423450, Російська Федерація, Республіка Татарстан, місто Альметьевск, вулиця Леніна, будинок 75).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА» (36010, місто Полтава, вулиця Половки, будинок 62; ); Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» (61105, місто Харків, проспект Льва Ландау, будинок 33; ); Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» (36010, місто Полтава, вулиця Половки, будинок 62; ).

Вимоги позивача [1?7].

Міністерство юстиції України просить суд:

- (2) застосувати до Публічного акціонерного товариства ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д. ШАШИНА» (ОДРН 702, ІПН ) санкцію, передбачену п. 1-1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції»;

- (3) стягнути в дохід держави активи, якими прямо володіє Публічне акціонерне товариство ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д. ШАШИНА» (ОДРН 702, ІПН ), а саме: 100% частки у статутному капіталі ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА» () у розмірі 302.741.899,68 гривень; 92,98% частки у статутному капіталі ТОВ «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» () у розмірі 48.214.000,00 гривень; 88,97% частки у статутному капіталі ТОВ «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» () у розмірі 26.226.800,00 гривень.

Прізвища та ініціали представників учасників справи та прокурора [1?8].

Представник Міністерства юстиції України Гайдар М.А.

ОПИСОВА ЧАСТИНА [ІІ].

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача [2-1].

Позивач (Міністерство юстиції України) про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності з вимогами ст. 268 КАС України. 21 лютого 2025 року від представника позивача Туліна Р.А. надійшла заява про розгляд справи за наявними матеріалами за відсутності представника позивача у письмовому провадженні, яка була задоволена ухвалою суду без оформлення окремого процесуального документа. Позивач покликається на те, що Указом Президента України від 19.10.2022 року за № 726/2022 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України (надалі - РНБО України) від 19.10.2022 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яким зокрема, до Публічного акціонерного товариства ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д.ШАШИНА» застосовано санкцію у виді блокування активів. ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д.ШАШИНА» є засновником таких юридичних осіб: ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА», ТОВ «ХАРКІВ-КАПІТАЛ», ТОВ «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ», у зв`язку з чим, позивач вважає за необхідне застосувати до ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д.ШАШИНА» санкцію, передбачену п. 1-1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції» та стягнути в дохід держави активи якими прямо володіє ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д.ШАШИНА» в Україні.

Відповідач (Публічне акціонерне товариство ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д.ШАШИНА») про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності з вимогами ст. 268 КАС України. Копія позовної заяви з доданими документами направлена відповідачу у порядок та спосіб, визначені ч. 2 ст. 269 КАС України. Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав, своїм правом на участь у розгляді справи не скористався, його представник у судове засідання не прибув.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА», Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» і Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ») про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності з вимогами ст. 268 КАС України. Копії позовної заяви з доданими документами направлені їм позивачем засобами поштового зв`язку. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, заперечень проти позову або пояснень щодо позовної заяви суду не надали, своїм правом на участь у розгляді справи не скористалися, своїх представників у судове засідання не направили. Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» надіслало до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заяви та клопотання учасників справи [2-2].

Позивач звернувся до суду із:

- заявою про забезпечення позову (том 4 а. с. 1-147);

- клопотанням про долучення копій електронних доказів (том 4 а. с. 152-155);

- клопотанням про трансляцію судових засідань у справі (том 5 а. с. 13);

- заявою про розгляд справи без участі представника позивача у письмовому провадженні (том 5 а. с. 17).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі (том 5 а. с. 6-12).

Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) [2-3].

03 лютого 2025 року судом постановлена ухвала про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову, якою заборонено державним реєстраторам вчинення реєстраційних дій прямо передбачених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» щодо: 100% частки у статутному капіталі ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА» () у розмірі 302.741.899,68 гривень; 92,98% частки у статутному капіталі ТОВ «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» () у розмірі 48.214.000,00 гривень; 88,97% частки у статутному капіталі ТОВ «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» () у розмірі 26.226.800,00 гривень.

21 лютого 2025 року судом постановлені ухвали (без оформлення окремого документа) про відмову у задоволенні клопотань представника позивача про долучення копій електронних документів та здійснення трансляції судових засідань у справі, а також про розгляд справи без його участі у письмовому провадженні.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [3-1].

24 лютого 2022 року Російська Федерація без оголошення війни підступно здійснила військовий напад на Україну, вторглася на її міжнародно визнану територію і розпочала повномасштабну збройну агресію проти України, що є загальновідомим міжнародно визнаним фактом, у зв`язку з чим Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 «Про введення воєнного стану» в Україні був запроваджений воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє станом на теперішній час.

Указом Президента України від 19.10.2022 року за № 726/2022 було введене в дію рішення РНБО України від 19.10.2022 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яким до ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д.ШАШИНА», яка є однією з найбільших російських нафтових компаній, була застосована санкція у виді блокування активів.

ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д.ШАШИНА» є постачальником паливно-мастильних матеріалів у межах державного військового (оборонного) замовлення РФ, зокрема, авіаційного палива, що використовується у збройній агресії проти України, а також платником податків до бюджету РФ, з якого фінансується збройна агресія проти України (за 2023 рік відповідачем разом з його дочірніми компаніями сукупно сплачено бюджетних платежів щонайменше на суму 642.388.801.000,00, що у перерахунку на гривню становить 278.796.739.634,00 гривень).

За таких обставин, ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д.ШАШИНА»:

- завдає істотної шкоди національній безпеці, суверенітету та територіальній цілісності України, оскільки бере участь в організації підготовки і організації збройної агресії проти України шляхом її матеріально-технічного забезпечення, що передбачено п. п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 5-1 Закону України «Про санкції»;

- суттєво сприяє вчиненню дій або ухваленню рішень, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 5-1 Закону України «Про санкції» здійснюючи фінансування і матеріально-технічного забезпечення діяльності держави-агресора, пов`язаної зі збройною агресією проти України чи окупацією/анексією її територій, зокрема шляхом: сплати податків, зборів до державного бюджету держави-агресора, загальна сума яких за останні чотири послідовні податкові (звітні) квартали перевищує еквівалент 40 мільйонів гривень, визначених за середньозваженим офіційним курсом Національного банку України за той самий період, що передбачено абз. 1 п. п. «б» п. 2 ч. 1 ст. 5-1 Закону України «Про санкції».

Відповідач володіє в Україні та може здійснювати права тотожні праву розпорядження щодо активів:

- 100% частки в статутному капіталі ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА» () у розмірі 302.741.899,68 гривень;

- 92,98% частки в статутному капіталі ТОВ «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» () у розмірі 48.214.000,00 гривень;

- 88,97% частки в статутному капіталі ТОВ «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» () у розмірі 26.226.800,00 гривень.

Зазначені обставини встановлені на підставі

- Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022; Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28.10.2024 № 740/2024; Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)»» від 19.10.2022 № 726/2022; Рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 19.10.2022 з додатками; роздруківок з сайтів www.tatneft.ru, www.taneco.ru, sin-x.ru; www.consultant.ru, www.kommersant.ru, er.ru, idelreal.ru, crimea.gov.ru, interfax-russia.ru, tatar-inform.ru, kremlin.ru, neftegaz.ru, tatcenter.ru, tatbelneft.ru, iz.ru, ens.mil.ru; інтегрований річний звіт (2022, Татнєфть); списку афілійованих осіб ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д. ШАШИНА» за перше півріччя 2024 року; положення про Раду директорів ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д. ШАШИНА»; роздруківок з Вікіпедії про Су-34, Ту-22, Ту-95; роздруківок з інформаційних ресурсів «Українська правда» від 03.04.2022, «Радіо Свобода» від 16.08.2022, «Укрінформ» від 26.06.2022, «Фокус» від 18.10.2022, «Факти» від 13.12.2022, «Militarnyi» від 13.12.2022, ua.news від 15.08.2023, «РБК-Україна» від 23.05.2024, «Радіо Свобода» від 02.04.2024, «Українська правда» від 11.01.2025, «РБК-Україна» від 11.01.2025, «ВВС» від 26.02.2022, antikor.com.ua від 09.08.2023, zhukvesti.ru від 26.02.2022 (містяться у томі 1);

- розпорядження уряду РФ від 25.06.2022 № 1693-р, комплексної програми розвитку авіатранспортної галузі Російської Федерації до 2030 року з додатками, роздруківок з сайтів tupolev.ru, m.realnoevremya.ru, tatar-inform.ru від 03.04.2018, tatar-inform.ru від 16.09.2021, tatar-inform.ru від 04.12.2024, rostec.ru від 04.12.2024, іnterfax.ru від 20.11.2024; ухвали про призначення справи до судового розгляду у справі № А65-35428/2024; роздруківок з сайтів business-gazeta.ru від 05.11.2024, nalog.gov.ru від 22.03.2024, bo.nalog.ru від 22.03.2024; бухгалтерського балансу станом на 30.09.2024 ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д. ШАШИНА»; звіту про фінансові результати за 9 місяців 2024 року ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д. ШАШИНА»; виписки з ЄДР юридичних осіб щодо ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д. ШАШИНА» від 23.01.2025; виписки з ЄДР юридичних осіб щодо АТ «ТАНЕКО» від 23.01.2025, виписки з ЄДР юридичних осіб щодо ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-ЗАПАД» від 23.01.2025; виписки з ЄДР юридичних осіб щодо ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС ЦЕНТР» від 23.01.2025; виписки з ЄДР юридичних осіб щодо ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-СЄВЄРО-ЗАПАД» від 23.01.2025; листа в.о. директора Департаменту санкційної політики М. Пастушка щодо надання інформації № 140018/38.1.2/11-24 від 10.10.2024; листа заступника директора Департаменту ГУР МО України Д. Бабенка № 222/100/7928 від 04.11.2024; міжгалузевого обмежувального переліку палива, олій, мастил, спеціальних рідин, консерваційних матеріалів та присадок, дозволених до застосування у озброєнні, військовій та спеціальній техніці виданий МО РФ; договору на оплатне надання послуг № 6894048 від 08.08.2016; протоколу № 9-01 від 30.08.2017, державного контракту № 00134/152 на постачання моторного палива для забезпечення державних потреб від 28.06.2024 з додатками; повідомлення ОСОБА_1 від 26.06.2024; державного контракту № 243 на постачання моторного палива для забезпечення державних потреб від 30.09.2024; державного контракту № 00000/28 на постачання моторних палив для забезпечення державних потреб від 01.10.2024 з додатками; державного контракту на постачання бензину автомобільного АІ-92-К5 № 00027/301/20507/2024/0640 від 22.10.2024 з додатками; роздруківки з сайту pnp.ru від 10.04.2024; бухгалтерської звітності та Аудиторського висновку незалежного аудитора ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д. ШАШИНА» від 31.12.2023 (вибірково); бухгалтерського балансу ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д. ШАШИНА» від 31.12.2023; звіту про фінансові результати ПАТ «ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д. ШАШИНА» за 2023 рік; звіту про зміни капіталу ПАТ «ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д. ШАШИНА» за 2023 рік; звіту про рух грошових коштів ПАТ «ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д. ШАШИНА» за 2023 рік; бухгалтерського балансу ПАТ «ТАТНЄФТЬ ІМЕНІ В.Д. ШАШИНА» на 30.06.2024; звіту про фінансові результати ПАТ «ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д. ШАШИНА» за 2023 рік; бухгалтерської звітності та Аудиторського висновку незалежного аудитора ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-ЗАПАД» від 31.12.2023; (вибірково); бухгалтерського балансу ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-ЗАПАД» на 31.12.2023; звіту про фінансові результати ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-ЗАПАД» за 2023 рік; звіту про зміни капіталу ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-ЗАПАД» за 2023 рік; звіту про рух грошових коштів ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-ЗАПАД» за 2023 рік; пояснень до бухгалтерського балансу та звіту про фінансові результати про фінансові результати ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-ЗАПАД» за 2023 рік; бухгалтерської звітності та Аудиторського висновку незалежного аудитора ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС ЦЕНТР» (31.12.2023) (титульний аркуш) (вибірково); звіту про фінансові результати ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС ЦЕНТР» за 2023 рік; звіту про зміни капіталу ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС ЦЕНТР» за 2023 рік; звіту про рух грошових коштів ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС ЦЕНТР» за 2023 рік; пояснень до бухгалтерського балансу та звіту про фінансові результати про фінансові результати ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС ЦЕНТР» за 2023 рік; інформаційної довідки з державного інформаційного ресурсу бухгалтерської (фінансової) звітності щодо АТ «ТАНЕКО»; бухгалтерського балансу на 31.12.2023; звіту про фінансові результати за 2023 рік; звіту про зміни капіталу за 2023 рік; звіту про рух грошових коштів за 2023 рік (містяться у томі 2);

- листа директора Департаменту санкційної політики І. Богатих щодо надання інформації № 99804/38.1.1/7-22 від 27.10.2022; листа заступника Генерального прокурора О. Симоненка від 09.11.2022 № 10/1/3-747 вих-22; постанови ОГП про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування від 04.11.2022; протоколу огляду від 22.04.2022; листа директора Департаменту санкційної політики І. Богатих щодо надання інформації № 99801/38.1.1/15-22 від 27.10.2022; листа ДБР від 04.11.2022 № 26929-22/10-6-01-03-11549/22; постанови ДБР про дозвіл на розголошення даних досудового розслідування від 02.11.2022; ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.05.2022 у справі № 757/10981/22-к; ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.05.2022 у справі № 757/10973/22-к; ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.05.2022 у справі № 757/10964/22-к; ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.05.2022 у справі № 757/10969/22-к; ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.05.2022 у справі № 757/10971/22-к; листа в.о. директора Департаменту санкційної політики М. Пастушка щодо надання інформації № 2424/38.3.2/15-25 від 08.01.2025; листа ДБР від 13.01.2025 № 802-25/10-2-05-01-480/25; постанови ДБР про дозвіл на розголошення даних досудового розслідування від 13.01.2025; витяга з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА» станом на 14.01.2025; витяга з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» станом на 14.01.2025; витяга з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» станом на 14.01.2025; роздруківок інформації з ЄДР щодо ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА», ТОВ «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ», ТОВ «ХАРКІВ-КАПІТАЛ»; ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.06.2022 у справі № 761/9411/22; ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.07.2022 у справі № 761/12723/22; роздруківок із сайтів ukraine.un.org, Управління Верховного комісара ООН; листа директора Департаменту санкційної політики І. Богатих щодо надання інформації про поштове сполучення № 15105/38.4.3/11-24 від 29.01.2024; листа АТ «Укрпошта» щодо пересилання поштової кореспонденції до Республіки Білорусь, Російської Федерації та тимчасово окупованих територій України № 1.10.004.-5498-24 від 28.02.2024; доказів направлення позовної заяви з додатками сторонам та третім особам; постанови Верховної Ради України «Про призначення Стефанішиної О.В. на посаду Віце-прем`єр-міністра з питань європейської та євроатлантичної інтеграції України - Міністра юстиції України» від 05.09.2024 № 3960-ІХ; витягу з ЄДР станом на 03.10.2024 (містяться у томі 3).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що докази, надані позивачем разом із позовною заявою, які досліджені судом під час судового розгляду, у своїй сукупності відповідають вимогам належності, допустимості та достовірності, при цьому, позивачем у достатній мірі вказаними доказами підтверджено обґрунтованість позовних вимог.

Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення [3-2].

Суд зазначає про відсутність відхилених доказів позивача.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову [3-3].

З огляду на обставини, встановлені судом та викладені у розділі «Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [3-1] Мотивувальної частини [ІІІ]», суд дійшов такого висновку.

Перше. У зв`язку зі збройною агресією РФ, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 в Україні був запроваджений воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на сьогоднішній день відповідно до Закону України від 15 січня 2025 року № 4220-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 14 січня 2025 року № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (позивач звернувся до суду з адміністративним позовом під час дії правового режиму воєнного стану, відповідно до абз. 1 п. 1 ст. 6 Закону України «Про санкції»).

Друге. Указом Президента України від 19.10.2022 року за № 726/2022 (пункт 906) введене в дію рішення РНБО від 19.10.2022 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яким до ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д.ШАШИНА» застосовано санкцію у виді блокування активів (на відповідача накладено санкцію у виді блокування активів відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 6 Закону України «Про санкції»), якому в Україні належать: 100% частки в статутному капіталі ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА» () у розмірі 302.741.899,68 гривень; 92,98% частки в статутному капіталі ТОВ «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» () у розмірі 48.214.000,00 гривень; 88,97% частки в статутному капіталі ТОВ «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» () у розмірі 26.226.800,00 гривень, якими воно володіє і може здійснювати щодо них права тотожні праву розпорядження.

Третє. ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д.ШАШИНА» завдає істотної шкоди національній безпеці, суверенітету та територіальній цілісності України, що передбачено п. п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 5-1 Закону України «Про санкції», та суттєво сприяє вчиненню дій або ухваленню рішень, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 5-1 Закону України «Про санкції» здійснюючи фінансування і матеріально-технічного забезпечення діяльності держави-агресора, пов`язаної зі збройною агресією проти України чи окупацією/анексією її територій, що передбачено абз. 1 п. п. «б» п. 2 ч. 1 ст. 5-1 Закону України «Про санкції».

Сукупність наданих позивачем доказів, а також відсутність доказів відповідача та третіх осіб, переконує суд ухвалити рішення на користь позивача і задовольнити його позовні вимоги.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме:

- рішення Великої Палати від 05.01.2000 року (заява № 33202/96, § 107 Beyer проти Італії) про те, що будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті. При цьому, має бути розумне співвідношення між засобами та метою, що досягається - так званий «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи (рішення ЄСПЛ у справі Edwards проти Мальти від 24.10.2006 року, заява № 17647/04, § 69);

- рішення ЄСПЛ у справі James та інші проти Великобританії від 21.02.1986 року (заява № 8793/79, § 46), за яким відповідно до системи захисту прав людини, встановленої Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, національні органи повинні зробити первинну оцінку не лише існування проблеми, що викликає суспільне занепокоєння, та вимагає вжиття заходів щодо позбавлення власності, так і власне заходів, які необхідно вжити. У цьому, як і в інших сферах, на які поширюються гарантії Конвенції, національні органи користуються певною свободою розсуду.

Суд вважає, що позбавлення відповідача власності у даному випадку є пропорційним засобом досягнення законної мети в суспільних інтересах, як таке, що ґрунтується на вимогах та відповідає підставам, меті та порядку, визначених Законом України «Про санкції» і не суперечить положенням ст. 41 Конституції України, а втручання у право відповідача на мирне володіння майном має легітимну мету із забезпечення контролю за власністю (активами) особи, яка несе загрозу національним інтересам держави Україна, її суверенітету, територіальної цілісності, який є необхідним для ефективного реагування держави на загрози її безпеці.

З огляду на наведене, враховуючи наявність підстав для застосування санкції у виді стягнення активів у дохід держави, передбаченої п. 1-1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції», що встановлені ст.5-1 Закону України «Про санкції», суд дійшов висновку про задоволення позову Міністерства юстиції України.

Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку [3-4].

Дослідивши зміст позовної заяви та додані до неї копії документів, суд дійшов висновку, що ПАТ ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д.ШАШИНА» було порушене суверенне право України на захист національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності, шляхом участі в організації підготовки збройної агресії проти України та в організації безпосередньої збройної агресії проти України, а також фінансування та матеріально-технічне забезпечення діяльності держави-агресора, пов`язаної зі збройною агресією проти України, зокрема шляхом сплати податків, загальна сума яких за останні чотири послідовні податкові (звітні) квартали перевищує еквівалент 40 мільйонів гривень для юридичної, визначених за середньозваженим офіційним курсом Національного банку України за той самий період.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування [3-5].

Відповідно до вимог ст. 41 та ст. 64 Конституції України: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції».

Відповідно до вимог ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів».

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 283-1 КАС України: «Суд ухвалює рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно із сукупністю доказів іншої сторони».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про санкції»: «З метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції). Санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність, а санкції у виді позбавлення державних нагород - проти будь-яких нагороджених осіб, зазначених у частині четвертій статті 3 цього Закону».

Відповідно до вимог п. 1-4 ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Закону України «Про санкції»: «Підставами для застосування санкцій є: 1) дії іноземної держави, іноземної юридичної чи фізичної особи, інших суб`єктів, які створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або порушують права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства та держави, призводять до окупації території, експропріації чи обмеження права власності, завдання майнових втрат, створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод; 2) резолюції Генеральної Асамблеї та Ради Безпеки Організації Об`єднаних Націй; 3) рішення та регламенти Ради Європейського Союзу; 4) факти порушень Загальної декларації прав людини, Статуту Організації Об`єднаних Націй. Застосування санкцій ґрунтується на принципах законності, прозорості, об`єктивності, відповідності меті та ефективності».

Відповідно до вимог п. 1-1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції»: «Видами санкцій згідно з цим Законом є: стягнення в дохід держави активів, що належать фізичній або юридичній особі, а також активів, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 5 Закону України «Про санкції»: «Пропозиції щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій виносяться на розгляд Ради національної безпеки та оборони України Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, Національним банком України, Службою безпеки України. Заява щодо застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 цього Закону, подається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, до суду в порядку, визначеному статтею 5-1 цього Закону. Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1, 2-21, 23-25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання. Рішення щодо застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 цього Закону, ухвалюється судом у порядку, визначеному статтею 5-1 цього Закону».

Відповідно до вимог абз. 1-2 ч. 1 , п.п. «ґ» п. 1 та абз. 1 п.п. «б» п. 2 ч. 1 ст. 5-1 Закону України «Про санкції»: «Санкція, передбачена пунктом 1-1 частини першої статті 4 цього Закону, має винятковий характер та може бути застосована лише щодо фізичних та юридичних осіб, які своїми діями створили суттєву загрозу національній безпеці, суверенітету чи територіальній цілісності України (в тому числі шляхом збройної агресії чи терористичної діяльності) або значною мірою сприяли (в тому числі шляхом фінансування) вчиненню таких дій іншими особами, у тому числі до резидентів у розумінні Закону України "Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів". Ця санкція може бути застосована у період дії правового режиму воєнного стану чи після його припинення або скасування (якщо позовну заяву про застосування цієї санкції подано в період дії правового режиму воєнного стану) та за умови, що на відповідну фізичну чи юридичну особу в порядку, визначеному цим Законом, вже накладено санкцію у виді блокування активів. Підставами застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 цього Закону, є: 1) завдання істотної шкоди національній безпеці, суверенітету чи територіальній цілісності України, зокрема, але не виключно, шляхом: ґ) взяття участі в організації (у тому числі плануванні, керівництві та координації, державному фінансуванні та матеріально-технічному забезпеченні) підготовки збройної агресії проти України, а також в організації безпосередньої збройної агресії проти України; суттєве сприяння вчиненню дій або ухваленню рішень, зазначених у пункті 1 цієї частини, зокрема, але не виключно, шляхом: фінансування або матеріально-технічного забезпечення діяльності держави-агресора, пов`язаної зі збройною агресією проти України чи окупацією/анексією її територій, зокрема шляхом: сплати податків, зборів до державного бюджету держави-агресора, якщо загальна сума таких платежів (окрім митних) за останні чотири послідовні податкові (звітні) квартали перевищує еквівалент 40 мільйонів гривень для юридичної та 3 мільйонів гривень для фізичної особи, визначених за середньозваженим офіційним курсом Національного банку України за той самий період».

Відповідно до вимог п. п. 2-3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»: «активи - кошти, у тому числі електронні гроші, інше майно, майнові та немайнові права; активи, пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, - всі активи, що прямо (а щодо права власності на корпоративні права - також опосередковано (через інших осіб) перебувають у власності, в тому числі у спільній власності, або передаються на користь осіб, включених до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції (далі - перелік осіб), осіб, які здійснюють фінансові операції від імені або за дорученням осіб, включених до переліку осіб, та осіб, якими прямо або опосередковано (через інших осіб) володіють або кінцевими бенефіціарними власниками яких є особи, включені до переліку осіб, а також активи, отримані від таких активів».

Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування [3-6].

Суд не застосував решту норм права, на які посилався позивач, за виключенням тих, які зазначені у розділі «Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування [3-5] Мотивувальної частини [ІІІ]» цього рішення, оскільки вони не регулюють питання застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів і не впливають на вирішення питання, яке є предметом позовних вимог.

Відповідач, як і треті сторони, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача, не надали суду будь-яких заяв по суті спору (відзиву, заперечень, пояснень тощо).

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІV].

Висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог [4-1].

Позовні вимоги Міністерства юстиції України задовольнити.

Застосувати до Публічного акціонерного товариства ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д.ШАШИНА» (ОДРН 702, ІПН ) санкцію, передбачену пунктом 11 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції».

Стягнути в дохід держави активи якими прямо володіє Публічне акціонерне товариство ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д.ШАШИНА» (ОДРН 702, ІПН ), а саме: 100% частки в статутному капіталі ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА» () у розмірі 302.741.899, 68 гривень; 92,98% частки в статутному капіталі ТОВ «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» () у розмірі 48.214.000,00 гривень; 88,97% частки в статутному капіталі ТОВ «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» () у розмірі 26.226.800,00 гривень.

Повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України [4-2].

Позивач - Міністерство юстиції України (вулиця Городецького, 13, місто Київ, 01001; ).

Відповідач - Публічне акціонерне товариство ««ТАТНЄФТЬ» ІМЕНІ В.Д.ШАШИНА» (вулиця Леніна, 75, місто Альметьевск, Республіка Татарстан, Російська Федерація, 423450; ОДРН 702, ІПН ).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

- (1) Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА» (вулиця Половки, 62, місто Полтава, 36010; );

- (2) Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» (проспект Льва Ландау, 33, місто Харків, 61105; );

- (3) Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» (вулиця Половки, 62, місто Полтава, 36010; ).

Розподіл судових витрат, повернення судового збору. Призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат [4-3].

Судові витрати відсутні. Міністерство юстиції України звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 25 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження [4-4].

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Вищого антикорупційного суду може бути подана учасником справи та/або його представником до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення рішення суду.

Порядок і строк виконання рішення, надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення. Здійснення судового контролю, передбаченого частинами п`ятою, шостою статті 382 цього Кодексу [4-5].

Суд не вирішував питань щодо порядку та строку виконання судового рішення, відстрочення або розстрочення його виконання і здійснення судового контролю за його виконанням.

Порядок та спосіб виконання цього рішення визначається органом, який здійснює управління активами, щодо яких ухвалено судове рішення про застосування санкцій, яким є Фонд державного майна України.

Дата складення повного рішення суду [4-6].

Судове рішення складено у повному обсязі 26 лютого 2025 року.

Головуючий суддя Олег ТКАЧЕНКО

Судді Тетяна КРИКЛИВА

Лариса ЗАДОРОЖНА