Справа № 380/12548/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 рокусправа № 380/12548/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 01.10.2022 по 19.11.2022, з 27.11.2022 по 20.01.2023 з урахуванням фактично сплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 01.10.2022 по 19.11.2022, з 27.11.2022 по 20.01.2023, з урахуванням фактично сплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що старший солдат ОСОБА_1 (далі позивач) проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України (далі відповідач). Відповідно до бойових наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 (гриф), позивача направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ). Під час проходження військової служби, перебуваючи у відрядженні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і борони, відсічі і стримуванні збройної агресії, що полягало у виконанні бойових завдань на підставі бойових наказів (розпорядження), які видавались начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - військова частина НОМЕР_4 ). У зв`язку з цим позивач уважає, що за цей період він набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі - Постанова №168; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), яка відповідачем протиправно не виплачена. Позивач направив заяву з проханням про виплату щомісячної доплати у підвищеної вигляді додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету міністрів України №168 від 28.02.2022 за його безпосередню участь у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 01.10.2022 по 19.11.2022, з 27.11.2022 по 20.01.2023. Проте, відповідач у здійсненні вказаної виплати позивачу відмовив (відповідь від 22.05.2023 за № 25/2797-23-вих) зазначивши, що збільшена додаткова винагорода позивачу не нараховувалась у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують час безпосередньої участі позивача у бойових діях. З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив у виплаті щомісячної доплати у підвищеної вигляді додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету міністрів України №168 від 28.02.2022, а тому звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою судді Гулика А.Г. від 26.06.2023 прийнято справу до розгляду і відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідач подав до суду відзив, у якому зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими. На підтвердження зазначає про те, що з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету міністрів України від 28.02.2018 №168, та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 30.07.2022 №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», застосовується з 01 серпня 2022 року (наказ 392 АГ) та наказ від 09.12.2022 №628-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (наказ 628 АГ), який набирає чинності та застосовується з 01.12.2022 (цей наказ застосовувався за період грудень 2022 року січень 2023 року). Вказані накази Адміністрації Держприкордонслужби не створюють нових норм, а лише конкретизують порядок підтвердження однієї з умов виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, а саме регламентують порядок підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Відповідач вважає, що прийняті накази не зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян та не мають міжвідомчого характеру, а тому не підпадають під категорію нормативно-правових актів, що підлягають державній реєстрації. Позивач в період з жовтня по грудень 2022, січень 2023 отримував в повному обсязі додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень в незалежності від виконання ним бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях чи під час безпосереднього зіткнення з противником. Посилання позивача на те, що до спірного періоду йому нараховувалася та виплачувалася додаткова винагорода до 100 000 гривень, а відтак за незмінності правового регулювання він розраховував на подальше одержання таких самих виплат є неприйнятними. Спірним періодом у справі, що розглядається, є жовтень грудень 2022 року, січень 2023 року, тому фактичні обставини проходження позивачем служби могли змінилися (з квітня по липень 2022 року позивач проходив службу та перебував в межах Луганської та Донецької областей, в подальшому перебував в межах Чернігівської області). Дії відповідача у період, що не стосуються спору, не мають преюдиційного характеру та не можуть оцінюватися як підстава для виникнення у суб`єкта владних повноважень обов`язку діяти у такий самий спосіб.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року у справі №380/12548/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року у справі №380/12548/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року у справі №380/12548/23 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07 листопада 2024 року у справі № 380/12548/23 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2023 скасовано, а справу №380/12548/23 направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

19.11.2024 справу одержано Львівським окружним адміністративним судом.

Ухвалою від 20 листопада 2024 року після повторного автоматизованого розподілу судової справи суддею Брильовським Р.М. прийнято до розгляду справу №380/12548/23.

27.11.2024 представник позивача подав до суду додаткові пояснення у справі у яких зазначає наступне. Позивач проходить службу в Держприкордонслужбі України та наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_4 ) від 19.05.2023 №249-ОС призначений на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії. На підставі бойового наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 16.09.2022 №165 позивач був направлений до НОМЕР_6 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_4 ) на ділянку українсько-білоруського кордону в Чернігівській області в оперативне підпорядкування начальника НОМЕР_6 прикордонного загону. Згідно з довідкою ВЧ НОМЕР_4 від 20.01.2023 №4379 позивач брав участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки в Чернігівській області у періоди з 01.10.2022 по 20.01.2023. Однак суди попередніх інстанцій не врахували цю довідку через відсутність у ній підтверджувальних документів, передбачених наказом Держприкордонслужби №628 від 09.12.2022. Також суди попередніх інстанцій не перевірили, чи може ця довідка у сукупності з іншими доказами підтверджувати участь позивача у бойових діях. Оскільки документи щодо участі у бойових діях оформлюються у військовій частині, де служить військовослужбовець, вони не можуть перебувати в розпорядженні позивача. Такі твердження підтверджується постановою Верховного Суду у від 05.06.2024 у справі №200/660/23. Щодо порушення порядку передання інформації між військовими частинами зазначає наступне. Верховний Суд у постанові від 21.03.2024 у справі №560/3159/23 зазначив, що порушення порядку передання документів між військовими частинами щодо участі позивача у бойових діях не впливає на його право на відповідну винагороду. Цю позицію підтверджено також постановою Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №200/660/23, де зазначено, що право військовослужбовця на отримання винагороди підтверджується сукупністю документів, визначених наказом №392-АГ, зокрема бойовими наказами, журналами бойових дій та рапортами командирів. При цьому введення в дію наказу №628-АГ від 01.12.2022 не змінило встановленого переліку таких документів. Також вказує про те, що представник позивача звернувся до відповідача із заявою про виплату підвищеної додаткової винагороди згідно з Постановою №168 за участь у бойових діях у період з 01.10.2022 по 19.11.2022 та з 27.11.2022 по 20.01.2023. Просив надати довідку про нараховане грошове забезпечення та витяги з наказів про відрядження позивача. З відповіді відповідача від 22.05.2023 №25/2797-23-вих випливає, що додаткова винагорода не була нарахована через відсутність документів, які підтверджують час безпосередньої участі позивача у бойових діях. Таким чином, під час досудового врегулювання спору відповідач не надав документального підтвердження участі позивача у бойових діях, передбаченого наказами №628-АГ та №392-АГ.

28.11.2024 представник відповідача подав до суду додаткові пояснення у справі, у яких зазначає наступне. До спірних правовідносин підлягають застосування положень 392-АГ, 628-АГ та підстав для відступлення від цього правового висновку не має. Відповідно дії органів охорони державного кордону щодо застосування вказаних наказів є правильними. Згідно з п. 8 наказу №628-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу. За грудень 2022 січень 2023 (до 20.01.2023) відповідач не отримував відповідних донесень із додатком за формою наведеною у п.8 наказу 682АГ від начальника НОМЕР_6 прикордонного загону. Таким чином, військова частина не має підстав для нарахування додаткової винагороди за Постановою №168 лише на підставі довідки, виданої іншою частиною, оскільки наказ №628-АГ встановлює чіткий порядок підтвердження участі у бойових діях. Таким чином, військова частина НОМЕР_2 не розглядає рапорти начальника підрозділу та не приймає рішення щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Мміністрів України№ 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. Щодо довідки від 20.01.2023 №4379 вказує про те, що вона не є належним та допустимим доказом підтвердження безпосередньої участі позивач у бойових діях або заходах. Вказує про те, що Довідка від 20.01.2023 №4379 не відповідає вимогам наказу 628 АГ (не зазначені відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 наказу 628 АГ), тому не може бути взята до уваги, як додаткове підтвердження, при прийнятті рішення про виплату збільшеної додаткової винагороди. А згідно з додатком 1 наказу 628 АГ, в якому встановлена форма довідки, в останній має бути чітко зазначено, що повинно бути у підставах, зокрема бойовий наказ, запис журналу бойових дій та рапорт начальника підрозділу. Також наголошує, що позивач в період січня 2023 року ніс службу поза межами районів ведення бойових дій, що свідчить про недотримання обов`язкової умови передбаченої Постановою 168 перебування в районах ведення бойових дій.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

Позивач проходить службу в лавах Державної прикордонної служби України, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) (далі начальника загону) від 19.05.2023 №249-ОС «Про особовий склад» призначений на посаду інспектором прикордонної служби 3 категорії номер обслуги зенітної групи першого зенітно ракетного відділення першої прикордонної зенітно ракетної застави відділу прикордонної служби зенітно ракетних засобів.

На підставі бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 16.09.2022 №165 (гриф) військовослужбовці відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ), зокрема позивач вибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_4 ) на ділянку українсько білоруського кордону в межах Чернігівської області в оперативне підпорядкування начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_4 ).

Представник позивача звернувся до відповідача із заявою про виплату щомісячної доплати у підвищеної вигляді додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за його безпосередню участь у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 01.10.2022 по 19.11.2022, з 27.11.2022 по 20.01.2023.

З відповіді відповідача від 22.05.2023 за № 25/2797-23-вих вбачається, що збільшена додаткова винагорода позивачу не нараховувалась у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують час безпосередньої участі позивача у бойових діях.

Не погоджуючись з такою відмовою у виплаті додаткової винагороди позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 43 Конституції України закріплено право кожного на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України «Про державний кордон» захист державного кордону України є невід`ємною частиною загальнодержавної системи забезпечення національної безпеки і полягає у скоординованій діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Прикордонний загін є органом охорони державного кордону, призначений для охорони визначеної ділянки державного кордону, а також здійснення інших повноважень, передбачених законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.6, ч.1 ст.14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Статтею 16 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Згідно з ч. 2 ст. 1-2 Закону № 2011-XІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2-4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому була неодноразово продовжена та наразі триває.

Воєнний стан в розумінні положень ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Окрім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

З метою виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Згідно з п. 1 Постанови № 168 на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України №793 від 07.07.2022 до постанови №168 від 28.02.2022 були внесені зміни, згідно з якими цю постанову доповнено пунктом 21 такого змісту: Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Пунктом 2 постанови Кабінету міністрів України №793 від 07.07.2022 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Отже, за змістом вказаних нормативно-правових актів, з 24.02.2022 у військовослужбовців Державної прикордонної служби України, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень щомісячно, а у тих військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів виникло право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Водночас, право визначати порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, закріплено за керівниками відповідних міністерств і державних органів.

Так, з метою врегулювання порядку і умов виплати згаданої додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України 30.07.2022 було видано наказ №392-/0/81-22-АГ.

Пунктом 2 цього наказу визначено вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 Постанови № 168 виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення додаткової винагороди до 100 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі, а саме:

1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;

8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Відповідно до п.4 наказу від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згідно з п. 5 наказу від 30.07.2022 №.392-/0/81-22-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 наказу).

У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджувальні документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу).

Адміністрацією Держприкордонслужби України з 01.12.2022 введено в дію наказ від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ, в якому змінено перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 Постанови №168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, зокрема відряджених, у таких бойових діях або заходах.

Відповідно до п. 3 наказу від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ документами, що підтверджують безпосередньою участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал), журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Отже, системний аналіз вказаних норм, дає підстави дійти висновків про те, що у період дії воєнного стану, військовослужбовці Держприкордонслужби мають право на отримання збільшеної до 100 000, 00 грн додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022. Втім, таке право не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі, коли вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Разом з цим, зазначена постанова Кабінету Міністрів України містить загальні умови отримання збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди, а саме: безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Право визначати конкретні бойові дії та конкретні заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, здійснення яких зумовлює виникнення права на отримання збільшеної додаткової винагороди, так само, як і право визначати порядок отримання цієї винагороди, надано керівникам міністерств та державних органів, у структурах яких проходить службу військовослужбовці.

Виплата вказаної збільшеної додаткової винагороди здійснюється за наказом командира на підставі встановлених документів що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців Держприкордонслужби у бойових діях або заходах (бойового наказу чи розпорядження, журналу бойових дій, рапорту чи донесення начальника або командира підрозділу тощо).

Документальне підтвердження такої участі здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойовому наказі (бойовому розпорядженні); 2) журналі бойових дій (службово-бойових дій, вахтовому, навігаційно-вахтовому, навігаційному журналі), журналі ведення оперативної обстановки, бойовому донесенні (підсумковому, терміновому, позатерміновому) або постовій відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад; 3) рапорті (донесенні) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Відтак, перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій само по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн на місяць, передбаченою Постановою № 168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які, у розумінні Постанови № 168, означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.

Отже, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється на підставі комплексу інформації, наявної у відповідних документах, а перелік підтверджуючих документів допускає альтернативність і не зведений винятково до їхньої сукупності (постанова Верховного Суду від 23 травня 2024 року у справі № 360/334/23).

Окрім того, за правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 06 червня 2024 року у справі № 200/706/23 підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути навіть довідка командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Суд встановив, що позивач згідно з довідкою ВЧ НОМЕР_4 від 20.01.2023 №4379 проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 , брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у період: з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 19.11.2022, з 27.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 20.01.2023. Підстава: бойовий наказ Адміністрації Держприкордонслужби України від 16.09.2022 №165-гриф.

Також суд встановив, що безпосередня участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії підтверджена рапортами начальника відділу прикордонної служби №2 В.Вальчука від 01.11.2022 та рапортами 01.12.2022, який листами ІНФОРМАЦІЯ_4 були скеровані відповідачу.

Відповідно, військова частина НОМЕР_2 , в якій позивач проходить військову службу, повинна була врахувати направлені їй упродовж спірного періоду рапорти з клопотанням начальника відділу прикордонної служби №2 про виплату особовому складу відділу додаткової грошової винагороди, як і зазначені у них підстави для такої виплати.

Вказана в них інформація в комплексі підтверджує безпосередню участь позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії протягом спірного періоду, а отже й право позивача на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за спірні періоди.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 08 серпня 2024 року у справі № 360/1015/23 та від 08 серпня 2024 року у справі №280/2754/23.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Як зазначалося у постанові Верховного Суду від 27.06.2024 у справі № 200/3996/23 постановка бойових завдань підрозділам (елементам бойового порядку) здійснюється бойовим наказом, під час ведення бою (дій) або в інших умовах бойової обстановки - бойовим розпорядженням. Зазвичай вони доводяться до командирів підрозділів в усній формі.

У бойовому наказі вказуються: висновки з оцінювання противника; завдання, які виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій військової частини (підрозділу), а також завдання сусідів і розмежувальні лінії з ними; бойове завдання військової частини (підрозділу) та замисел бою (дій); бойові завдання штатним і доданим підрозділам (елементам бойового порядку); норма витрат ракет і боєприпасів на виконання бойового завдання; місце і час розгортання ОКП (ксП) та напрямок його переміщення, порядок передачі управління; час готовності до виконання завдання та порядок доповіді замислу старшому командиру.

У бойовому розпорядженні, зазвичай, командир указує на: стислі відомості про положення та характер дій противника; завдання, що виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій підрозділів; бойове завдання підпорядкованим підрозділам; час готовності до бою (дій). За необхідності у ньому можуть бути зазначені завдання військової частини (підрозділу), сусідів та інші дані.

Бойові (попередні бойові) розпорядження і вказівки, які віддає командир усно, записуються в журнал відданих і отриманих розпоряджень, у якому відображається: дата, час і зміст розпоряджень, спосіб їх передачі або отримання, кому вони передані або повинні бути передані, від кого отримані.

З матеріалів справи випливає, що на підставі бойового наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 16.09.2022 №165 (гриф) військовослужбовці відділу прикордонної служби № НОМЕР_7 прикордонного загону, зокрема позивач, були направлені до НОМЕР_6 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_4 ) на ділянку українсько-білоруського кордону в Чернігівській області під оперативне підпорядкування начальника НОМЕР_6 прикордонного загону.

У період з 01.10.2022 до 31.12.2022 Чернігівська область була включена до районів ведення воєнних (бойових) дій відповідно до наказів Головнокомандувача ЗСУ: №262 від 01.10.2022, №282 від 01.11.2022, №311 від 02.12.2022 та №1 від 02.01.2023 (постанова Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №200/551/23).

Згідно з рапортом від 01.11.2022 начальник відділу прикордонної служби №2 звернувся до першого заступника начальника загону коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування (НОМЕР_6 прикордонний загін) з клопотанням про виплату додаткової винагороди у розмірі 70 000 грн пропорційно до відпрацьованого часу. Підставами для подання вказаного рапорту були бойові розпорядження коменданта від 30.09.2022 №601-ДСК, від 21.10.2022 №668-ДСК, від 26.10.2022 №690-ДСК, від 28.10.2022 №699-ДСК, а також записи в журналі бойових дій №53-ДСК (стор. 7-14, 52-62). Зазначений рапорт, з резолюцією коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_8 прикордонного загону, був направлений до НОМЕР_6 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_4 ). У свою чергу, НОМЕР_6 прикордонний загін листом від 08.11.2022 №22/4313-22 Вих перенаправив рапорт до НОМЕР_5 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_2 ).

Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 жовтня 2022 року № 262 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», від 01 листопада 2022 року № 282 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», від 02 грудня 2022 року № 311 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», від 02 січня 2023 року № 1 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область в період з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року, з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року та з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Наказами Адміністрації Державної прикордонної служби України від 04 жовтня 2022 року № 71/0/8-22-ОД «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», 04 листопада 2022 року № 81/0/8-22-ОД «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», від 05 грудня 2022 року № 94/0/8-22-ОД «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» та від 03 січня 2023 року № 1 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» визначено врахувати в організації виконання завдань органами Державної прикордонної служби України під час участі з відбиття збройної агресії Російської Федерації проти України такі райони ведення воєнних (бойових) дій з 01 по 30 вересня 2022 року, з 01 по 31 жовтня 2022 року, з 01 по 30 листопада 2022 року та з 01 по 31 грудня 2022 року: Чернігівська, Сумська, Харківська, Луганська, Донецька, Дніпропетровська, Запорізька, Херсонська, Миколаївська та Одеська області, акваторія Чорного та Азовського морів у межах територіальних вод України.

Наказами Адміністрації Державної прикордонної служби України від 04 жовтня 2022 року № 72/0/8-22-ОД «Про склад органів та підрозділів, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій», від 06 листопада 2022 року № 83/0/8-22-ОД «Про склад органів та підрозділів, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій», від 06 грудня 2022 року № 96/0/8-22-ОД «Про склад органів та підрозділів, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій» та від 04 січня 2023 року № 105/0/8-23-ОД «Про склад органів та підрозділів, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій» визнано такі органи (підрозділи) Державної прикордонної служби України, які відповідно до розпоряджень (наказів, директив) Адміністрації Держприкордонслужби включені до складу угруповань військ (сил) Збройних Сил України з відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій у період з 01 по 30 вересня 2022 року, з 01 по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року та з 01 по 31 грудня 2022 року.

Головнокомандувач Збройних Сил України Чернігівську область не визначив районом ведення воєнних (бойових дій) з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року.

Суд зауважує, що з вищенаведених положень статті 1 Закону № 1932-ХІІ слідує, що саме до повноважень Головнокомандувача Збройних Сил України належить визначення території України, на якій впродовж певного часу ведуться та/або можуть вестися воєнні (бойові) дії, - території ведення воєнних (бойових) дій.

Отже, суд встановив, що зміст наказів Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» від 01 жовтня 2022 року №262, від 01 листопада 2022 року № 282, від 02 грудня 2022 року № 311 та від 02 січня 2023 року № 1 вказує на включення всієї території Чернігівської області до районів ведення воєнних (бойових) дій з 01 вересня 2022 року до 31 грудня 2022 року включно.

Оскільки за наказами Головнокомандувача Збройних Сил України територія всієї Чернігівської області з 01 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року включно була визначена територією ведення воєнних (бойових) дій, а позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тому суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань з 01.10.2022 по 19.11.2022, з 27.11.2022 по 31.12.2022, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

У зв`язку з тим, що Головнокомандувач Збройних Сил України Чернігівську область не визначив районом ведення воєнних (бойових дій) у період з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, тому позовна вимога щодо ненарахування та невиплати позивачу збільшеної додаткової грошової винагороди за період з 01.01.2023 по 20.01.2023 не підлягає до задоволення.

Суд вважає неприйнятними аргументи відповідача щодо невідповідності довідки формі, визначеній у додатках 1 до Наказу № 392-АГ та Наказу № 628-АГ, оскільки порушення вимог до форми не впливає на змістовну достовірність інформації про участь позивача у відповідних діях та заходах.

Відповідачем не надано жодних доказів, що вказана у вище описаній довідці від 20 січня 2023 року № 4379 та рапортах про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів, складених начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 є недостовірною.

Що стосується не направлення НОМЕР_6 прикордонним загоном документів відповідачу, то недотримання органами Держприкордонслужби вимог стосовно обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів чи наявність окремих недоліків документів, складених уповноваженими особами, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця (постанова Верховного Суду від 28 червня 2024 року у справі № 200/619/23), як і не свідчить про відсутність в останнього права на таку винагороду (пункт 48 постанови Верховного Суду від 21 березня 2024 року у справі № 560/3159/23 та пункт 81 постанови Верховного Суду від 23 травня 2024 року у справі № 360/334/23).

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 01.10.2022 по 19.11.2022, з 27.11.2022 по 31.12.2022 з урахуванням фактично сплачених сум;

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 01.10.2022 по 19.11.2022, з 27.11.2022 по 31.12.2022, з урахуванням фактично сплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович