Справа № 640/19987/22
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року Справа№640/19987/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві

державної адміністрації

про визнання протиправними дій скасування рішення та зобов`язання вчинити

певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії щодо відмови в наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за заявою від 21.04.2022 року;

- скасувати рішення від 19.07.2022 року № 01-05/4466, яким відмовлено в наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за заявою від 21.04.2022 року;

- зобов`язати надати допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332 за заявою від 21.04.2022 року, починаючи з березня 2022 року.

В обґрунтування позову зазначає, що з 2014 року перебуває на обліку відповідача як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території.

Вказує, що як внутрішньо переміщена особа позивач не отримував адресну допомогу для покриття витрат на проживання.

21.04.2022 року позивач звернувся до управління з заявою про призначення грошової допомоги згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332.

Однак, відповідач листом від 19.07.2022 року відмовив в призначенні допомоги згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332, зазначивши про необхідність здійснення нового переміщення як ВПО та про неотримання допомоги до 01.03.2022 року.

Наголошує, що відповідач помилково тлумачить норми постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332, а тому протиправно відмовив у призначенні допомоги.

З зазначених підстав вважає дії та рішення відповідача щодо відмови у призначенні соціальних виплат незаконними та такими, що порушують його конституційні права.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2022 року відкрито провадження у адміністративній справі № 640/19987/22, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу № 640/19987/22.

Відповідачем надано письмовий відзив від 14.02.2025 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач перебуває на обліку в управління як внутрішньо переміщена особа з 30.12.2014 року.

Вказує, що постанова Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», що набрала законної сили 22.03.2022 року, поширюється на правовідносини щодо механізму надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам саме з 22.03.2022 року.

Згідно із пунктом 2 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204 «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Отже, допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, з території адміністративно територіальних одиниць, де проводяться бойові дії, з території Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Запорізької, Київської, Луганської, Миколаївської, Одеської, Сумської, Харківської, Херсонської, Чернігівської областей та міста Києва.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до пункту 3 Порядку допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3 000 гривень; для інших осіб - 2 000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30.04.2022 включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Наголошує, що починаючи з травня 2022 року допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг.

Згідно з Єдиною інформаційною базою даних про внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 з 30.12.2014 перебуває на обліку в управлінні, як внутрішньо переміщена особа по фактичному місцю проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 та після 24.02.2022 не здійснював нового переміщення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Також, ОСОБА_1 станом на 01.03.2022 не отримував щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

З огляду на зазначене вище, правові підстави для призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2022 у позивача відсутні.

Вказує, що позивач 30.09.2023 року повторно звернувся з заявою про призначення допомоги. Згідно з Єдиною інформаційною базою даних про внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 з 30.12.2014 перебуває на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена та отримував допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 р. № 709), призначену на період з 01.09.2023 по 29.02.2024 у розмірі 2000 гривень щомісячно.

Наголошує, що дії управління не суперечать чинному законодавству, тому просив відмовити в позові ОСОБА_1 .

Позивачем 20.02.2025 року надано відповідь на відзив. В обґрунтування відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідачем у відзиві не наведено жодної правової норми в обґрунтування підстав для відмови позивачу в наданні допомоги та задоволені позовних вимог. Вказує, що відповідач не навів жодного заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу від 30.12.2014 року № , адреса фактичного місця проживання позивача: АДРЕСА_1 .

21.04.2022 року позивач звернувся до управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві адміністрації із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, допомоги згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332.

Проте, відповідач листом від 19.07.2022 року відмовив в призначенні допомоги згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332, зазначивши про необхідність здійснення нового переміщення як ВПО та вказавши про неотримання допомоги до 01.03.2022 року.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо відмови у виплаті грошової допомоги, суд виходить з наступного.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

За приписами частин другої, третьої статті 7 Закону №1706, Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1706, внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

До 20.03.2022 року механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Позивач відповідно до вимог Постанови КМУ від 01.10.2014 №505 з 2014 року зареєстрований відповідачем, як внутрішньо переміщена особа.

Пунктом 2 Порядку №505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно із пунктом 5 Порядку №505 для призначення грошової допомоги уповноважений представник сім`ї за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, подає складену в довільній формі письмову заяву про надання грошової допомоги та документи, визначені цим пунктом. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Доказів отримання позивачем допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам станом на 24.02.2022 матеріали справи не містять.

20.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до п.1 Порядку №332 Цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, вказано, що допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 року, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу. Оскільки позивач як внутрішньо переміщена особа не отримував щомісячну допомогу та не був повторно переміщений після 24 лютого 2022 року, він не має права на отримання допомоги відповідно до Порядку.

Разом з тим, пунктом 2 Порядку № 332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Згідно з пунктом 3 Порядку №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 року включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 року отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р.№ 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (Офіційний вісник України, 2014 р., № 80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що позивач до 24.02.2022 обліковувався за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки від 30.12.2014 № .

В редакції Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», на яке міститься посилання в п.2 Порядку №332, станом на початок війни, місто Київ входив до відповідного переліку, що свідчить про те, що позивач станом на 24.02.2022 року обліковувався на території, що включена до відповідного переліку територій, на яких ведуться бойові дії.

Як було встановлено вище, позивач станом на 24.02.2022 не отримував щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у відповідності до Порядку № 332 позивачем мало бути дотримано дві умови:

- отримувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг станом на 24.02.2022 року;

- або бути облікованою на території, включеній у Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №204-р Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми єПідтримка, на яке міститься посилання в п.2 Порядку №332 або переміщеним з такої території.

Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи станом на 24.02.2022 року позивач був облікований на території, включеній у Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми єПідтримка», на яке міститься посилання в п.2 Порядку №332.

Таким чином, судом встановлено протиправність відмови відповідача у призначенні позивачу допомоги як внутрішньо переміщеній особі.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідач зазначив у відзиві, що позивач повторно звертався з заявою про призначення допомоги ВПО, тому з 01.09.2023 по 29.02.2024 отримував спірну домомогу у розмірі 2000 гривень щомісячно, отже з 01.09.2023 року права позивача були поновлені, тому УСЗН має призначити допомогу з березня 2022 року до дати наступного її призначення - 01.09.2023 року.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (02121, м. Київ, Харківське шосе, буд. 176-Г, ) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 в наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за заявою від 21.04.2022 року.

Скасувати рішення управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 19.07.2022 року № 01-05/4466, яким відмовлено ОСОБА_1 в наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за заявою від 21.04.2022 року.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації призначити ОСОБА_1 допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332 за заявою від 21.04.2022 року, починаючи з березня 2022 року.

Стягнути з управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 27 лютого 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова