Справа № 160/26838/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/26838/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року (суддя Боженко Наталія Василівна) в адміністративній справі № 160/26838/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 23.08.2024 № 47343-33213/К-01/8-0400/24, про відмову у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи у Комунальному трамвайно-тролейбусному підприємстві «Криворіжелектротранс» з 01.07.2004 по 31.10.2004 та з 01.05.2006 по 31.03.2007; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи у Комунальному трамвайно-тролейбусному підприємстві «Криворіжелектротранс» з 20.07.2004 по 31.10.2004 та з 01.05.2006 по 31.03.2007; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії позивача, з урахуванням висновків суду по цій справі та раніше виплачених сум, починаючи з дня її призначення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 20.07.2004 по 31.10.2004 та з 01.05.2006 по 22.03.2007, викладену у листі від 23.08.2024 № 47343-33213/К-01/8-0400/24. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 20.07.2004 по 31.10.2004 та з 01.05.2006 по 22.03.2007. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 з 10 червня 2022 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням періодів роботи з 20.07.2004 по 31.10.2004 та з 01.05.2006 по 22.03.2007. В задоволенні іншої частини позивних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.06.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На звернення позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 23.08.2024 за № 47343-33213/К-01/8-0400/24 повідомило, що до його страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.07.2004 по 31.10.2004 та з 01.05.2006 по 31.12.2007 на КТПП «Криворіжелектротранс», оскільки за зазначені періоди відсутня інформація про сплату страхових внесків. За період з 01.07.2004 підприємством надано звіти Додаток 23 «Розрахунок суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті» без нарахування фонду оплати праці та страхових внесків. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2007 № Б26/21-09 КТПП «Криворіжелектротранс» визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура. Господарський суд по справі Б26/21-09 14.09.2010 ухвалив рішення щодо ліквідації юридичної особи КТПП «Криворіжелектротранс». Заборгованість, що виникла за період з 01.05.2006 по 31.12.2007, не погашена та списана згідно з ухвалою суду щодо ліквідації підприємства.

Вважаючи протиправними такі дії відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 цього ж Закону встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що основним документам, на підставі якого органи ПФУ перевіряють наявність трудового стажу особи, є трудова книжка.

Згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22.08.1985, позивач 20.07.2004 прийнятий водієм тролейбуса ІІ класу у відділ експлуатації тролейбусного депо № 1 (наказ № 679к від 19.07.2004); 22.03.2007 звільнений по переводу в КП «Городской тролейбус», п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України (наказ № 307-к від 28.03.2007); 23.03.2007 прийнятий по переводу з підприємства «Криворіжелектронранс» водієм тролейбуса 2 класу в службу експлуатації депо №1 (наказ № 475к від 28.03.2007).

Факт того, що позивач працював у спірний період не заперечується відповідачем, як і належність записів трудової книжки позивача, натомість відповідач вказує про не можливість зарахування цього періоду роботи до страхового стажу позивача через не сплату роботодавцем страхових внесків.

Суд апеляційної інстанції зазначає, відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058) страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ст. 20 Закону № 1058 страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положень ст. 106 Закону № 1058 відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Ненадходження відрахувань із заробітної плати позивача до Пенсійного фонду України за спірні періоди, за відсутності вини позивача, не є підставою для відмови у зарахуванні відповідного стажу роботи до страхового стажу для призначення пенсії.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року в адміністративній справі № 160/26838/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 25 лютого 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 25 лютого 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров