Справа № 160/24607/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/24607/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року (суддя Сліпець Н.Є.) в адміністративній справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці

про визнання протиправним попередження,

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати Попередження Південно-Східного міжрегіональною управління Державної служби з питань праці № 1898/04/36/07/08/РРО//ДЛС/ТД-ПР від 21.08.2024.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції встановив, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській, з метою прийняття заходів фінансового впливу відповідно до вимог діючого законодавства, було направлено на адресу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Акт фактичної перевірки від 08.07.2024 № 1898/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 , в якому зафіксовано виявлене під час перевірки позивача порушення трудового законодавства, а саме, допущено до роботи особу без укладання трудового договору та повідомлення про це органи ДПС.

Постановою Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 24.07.2024 № 1898/04/36/07/08/РРО//ДПС/ТД на позивача накладено штраф у розмірі 8 000,00 грн.

Також Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, застосовано до позивача Попередження про порушення трудового законодавства від 21.08.2024 № 1898/04/36/07/08/РРО//ДЛС/ТД-ПР.

Позивач вважає таке попередження протиправним, прийнятим з порушенням законодавчо встановленої процедури, адже Акт фактичної перевірки, складений податковим органом, не може вважатися належним доказом для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності органами Держпраці. Також стверджує, що позивачем було повідомлено податковий орган про укладання трудового договору з продавцем, але з порушення строку, визначеного законом, що не є тотожним порушенню, за яке позивач притягнутий до відповідальності.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Пунктом 2 названого Порядку передбачено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками на підставі, в тому числі, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Редакція пункту 2 Порядку № 509 змінена на підставі постанови КМУ № 823 від 21.08.2019.

Водночас, як вірно встановив суд першої інстанції, згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року в справі № 640/17424/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 «Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю».

Водночас, без належної оцінки судом першої інстанції залишилась та обставина, що до внесення відповідних змін до п. 2 Порядку № 509, пункт 2 мав таку редакцію: «Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі: … акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю…».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Тобто, податкове законодавство чітко вирізняє види перевірок, які за своєю правовою природою діляться на три типи: камеральні, документальні та фактичні.

Системне тлумачення приписів пункту 2 Порядку № 509, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, а саме, до внесення змін постановою КМУ № 823, та статті 75 ПКУ, дають можливість дійти висновку, що в спірних правовідносинах відповідач не мав права на прийняття оскаржуваної постанови на підставі Акту фактичної перевірки органу ДПС України.

Відтак, сам факт прийняття Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці Попередження за порушення законодавства про працю та зайнятість населення відповідно до постанови КМУ № 509 та на підставі Акту фактичної перевірки від 08.07.2024 № 1898/04/36/07/08/РРО/, складеного Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, є достатньою самостійною підставою для визнання такого акту протиправним, адже останній прийнятий не в спосіб, визначений законом.

При цьому є помилковим висновок суду першої інстанції для обставин спірних правовідносин, що акт фактичної перевірки, в ході якої проведено перевірку дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), є допустимим доказом, що одержаний з дотриманням порядку, встановленого законом, адже такий акт є допустимим доказом для прийняття рішень податковим органом, тоді як орган Держпраці обмежений законодавством щодо притягнення роботодавця до відповідальності на підставі акту фактичної перевірки, про що зазначено вище.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року в адміністративній справі № 160/24607/24 скасувати.

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Попередження Південно-Східного міжрегіональною управління Державної служби з питань праці № 1898/04/36/07/08/РРО//ДЛС/ТД-ПР від 21.08.2024 про порушення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 законодавства про працю.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці сплачений судовий збір у розмірі 7 570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили з 25 лютого 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 25 лютого 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров