Справа № 160/19964/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_3 , відповідач-1), Військової частини НОМЕР_2 (далі ВЧ НОМЕР_2 , відповідач-2), в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 раніше виплачених сум грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, у тому числі надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, за період з 03.03.2022 по 12.11.2022;
- зобов?язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 раніше виплачених сум грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, у тому числі надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 03.03.2022 по 12.11.2022;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 раніше виплачених сум грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, у тому числі надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, за період з 13.11.2022 по 20.05.2023;
- зобов?язати військову частину НОМЕР_1 , військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 раніше виплачених сум грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, у тому числі надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 13.11.2022 по 20.05.2023;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2022 рік як інваліду війни;
- зобов?язати військову частину НОМЕР_1 , військову частину НОМЕР_2 здійснити виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2022 рік як інваліду війни.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з 03.03.2022 по 17.06.2024 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 . Згідно з витягом з наказу від 17.06.2024 №173 штаб-сержанта ОСОБА_2 , командира 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 , звільненого з військової служби наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) №103-РС від 13.06.2024 у запас відповідно до абзацу 2 підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я - за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжити військову службу); 17.06.2024 виключений зі списків особового складу частини та зняти з усіх видів забезпечення, з продовольчого забезпечення з 18.062.2024. Позивач зазначає, що під час проходження позивачем військової служби за період з 03.03.2022 по 20.05.2023 відповідачами визначався та виплачувався посадовий оклад та оклад за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади позивача, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704). Внаслідок неправильного визначення позивачу посадового окладу та окладу за військовим званням був також неправильно визначений розмір інших складових грошового забезпечення - надбавки за вислугу років, премії, надбавки за особливості проходження служби. 27.05.2024 позивач звернувся до відповідача-2 через Міністерство оборони України із рапортами, в яких просив здійснити перерахунок грошового забезпечення та виплатити різницю між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення з 03.03.2022 по 20.05.2023 з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, на 01.01.2023 та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704. Після отримання витягу з наказу від 17.06.2024 №173 позивач 16.07.2024 звернувся до відповідача-2 з відповідними заявами, в яких просив: здійснити перерахунок грошового забезпечення та виплатити різницю між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення з 03.03.2022 по 20.05.2023 з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, на 01.01.2023 та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704; здійснити перерахунок виплаченої грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік та різницю між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений для посади ОСОБА_1 згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704; виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 2022 рік, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки», статтею 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також розділом ХХХІ наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»; надати довідку про нарахування та виплату грошового забезпечення із зазначенням грошового забезпечення, з зазначенням його суми та складових за період з 03.03.2022 по 20.05.2023, яка була виплачена позивачу; надати довідку про суми грошової допомоги на оздоровлення за 2023, яка була виплачена позивачу. Позивач вказує, що станом на день подачі цього позову позивач відповіді не отримав. Вважаючи дії відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
02.09.2024 представник відповідача-1 надав відзив, у якому проти задоволення позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що в період проходження позивачем військової служби пункт 4 Постанови № 704 було викладено у двох редакціях і відповідно до вимог чинного законодавства здійснювались нарахування та виплати. У період з 20.05.2023 по сьогоднішній день зазначений пункт має таку редакцію: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1 762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.». В період з 23.03.2022 по 20.05.2023 пункт 4 Постанови № 704 був викладена у наступній редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.». Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-VIII від 07.12.2017 № 2246-VIII, встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018 становив 1 762 грн. Тобто, при нарахуванні грошового забезпечення військовослужбовця на підставі діючого законодавства в обох календарних роках за основу була використана сума, що становить 1762 грн та у відповідності встановленого порядку відбувалось множення на коефіцієнти.
03.09.2024 представник відповідача-2 надав відзив, у якому проти задоволення позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що в період проходження позивачем військової служби пункт 4 Постанови № 704 було викладено у двох редакціях і відповідно до вимог чинного законодавства здійснювались нарахування та виплати. У період з 20.05.2023 по сьогоднішній день зазначений пункт має таку редакцію: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1 762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.». В період з 23.03.2022 по 20.05.2023 пункт 4 Постанови № 704 був викладена у наступній редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.». Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-VIII від 07.12.2017 № 2246-VIII, встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018 становив 1 762 грн. Тобто, при нарахуванні грошового забезпечення військовослужбовця на підставі діючого законодавства в обох календарних роках була за основу використана сума, що становить 1762 грн та у відповідності встановленого порядку відбувалось множення на коефіцієнти.
Ухвалою суду від 04.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою суду від 29.10.2024 зобов`язано сторін надати до суду протягом десяти календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали належним чином засвідчені копії документів на підтвердження дати зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .
На виконання вказаної ухвали представником ВЧ НОМЕР_1 , зокрема, надано до суду копію наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 13.11.2022 №435 про зарахування до списків особового складу частини ОСОБА_1 .
На виконання ухвали суду від 29.10.2024 позивачем подано уточнений позов, в обгрунтування якого зазначено, що позивач з 03.03.2022 по 12.11.2022 проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 , а з 13.11.2022 по 17.06.2024 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 , що підтверджується копією військового квитка. Також, позивач вернув увагу суду, що ВЧ НОМЕР_1 підпорядковані інші військові частини, в тому числі ВЧ НОМЕР_2 . ВЧ НОМЕР_2 не має особистого рахунка в органах Державної казначейської служби, фінансування видатків, пов`язаних з забезпеченням діяльності ВЧ НОМЕР_2 надходить від ВЧ НОМЕР_1 . ВЧ НОМЕР_2 не є розпорядником бюджетних коштів, відтак не зможе виплатити суми на виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Натомість, таким розпорядником є ВЧ НОМЕР_1 . Підтвердженням обставин того, що ОСОБА_1 дійсно отримував на свій рахунок грошове забезпечення від ВЧ НОМЕР_1 є скріншот банкінгу про зарахування коштів від ВЧ НОМЕР_1 .
19.12.2024 позивачем надано до суду додаткового копію листа ВЧ НОМЕР_3 від 09.12.2024 №6263 та розрахунок нарахованого і виплаченого грошового забезпечення за період з 03.03.2022 по 31.05.2023.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 03.03.2022 по 12.11.2022 у ВЧ НОМЕР_1 , що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_5 .
Вислуга років станом на 13.11.2022 складає: календарна 00 років 10 місяців 24 дні; пільгова 00 років 05 місяців 18 днів; загальна 01 рік 04 місяці 11 днів.
Виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 212% місячного грошового забезпечення, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років 25%.
Згідно з пунктом 2.7.7 наказу Міністерства оборони України від 28.01.1998 №20 вступний інструктаж з охорони праці та пожежної безпеки пройшов 13.11.2022.
Підстава: витяг із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) від 11.11.2022 №110РС, припис командира ВЧ НОМЕР_6 від 12.11.2022 №3256.
Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.06.2024 №173, штаб-сержанта ОСОБА_1 , командира 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_7 , звільненого з військової служби наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу №103-РС від 13.06.2024 у запас відповідно до абзацу 2 підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я - за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжити військову службу). Вважати, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
17.06.2024 виключений зі списків особового складу частини та зняти з усіх видів забезпечення, з продовольчого забезпечення з 18.06.2024.
Вислуга років у Збройних Силах України станом на 17.06.2024 становить: календарна 05 років 00 місяців 11 днів; пільгова 00 років 09 місяців 30 днів; загальна 05 років 10 місяців 01 день.
Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 489% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років з 01.06.2024 по 17.06.2024.
Виплатити на підставі наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 надбавку за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням з 01.06.2024 по 17.06.2024.
Щорічна основна відпустка за 2022 використана тривалістю 6 діб, щорічна основна відпустка за 2023 використана тривалістю 20 діб, щорічна основна відпустка за 2024 використана тривалістю 10 діб.
Відповідно до абзацу 3 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 3 розділу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам виплатити грошову компенсацію за 17 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, 10 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік, 20 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2024 рік.
Відповідно до пункту 5 розділу ХХХІ Порядку та пункту 12 статті 12 Закону України «Про статує ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виплатити, як учаснику бойових дій, грошову компенсацію за 28 днів невикористаної додаткової відпустки за 2023 - 2024 роки.
Виплатити одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» від 17.09.2024 №460 у розмірі 4% місячного грошового забезпечення за 26 повних календарних місяців служби.
Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Порядку за 2024 рік не отримував.
Підстава: наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) №103-РС від 13.06.2024, рапорти штаб-сержанта ОСОБА_1 від 24.05.2024 про звільнення, про виплату компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки від 17.06.2024, про виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби від 17.06.2024, про виплату компенсації за дні невикористаної щорічної основної відпустки від 17.06.2024, про здачу справ та посади від 17.06.2024, посвідчення ветеран війни - інвалід війни серії НОМЕР_8 від 04.11.2021.
ВЧ НОМЕР_1 на відповідне звернення позивача, листом від 09.12.2024 №6263 повідомила, що під час проходження служби ОСОБА_1 у ВЧ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а саме в період з 03.03.2022 по 17.06.2024 позивачу нараховано та виплачено усі належні види грошового забезпечення відповідно до вимог чинного законодавства, яке діяло у зазначений період. Підстави для перерахунку грошового забезпечення відсутні. Щодо компенсації за 14 днів додаткової відпустки за 2022 позивачу повідомлено, що відсутнє документальне підтвердження, що така відпустка не була використана або дні відпуски були компенсовані за попереднім містом роботи за період з 01.01.2022 по 02.03.2022.
З долучених до матеріалів справи документів вбачається, що позивачу за період проходження військової служби з 03.03.2022 по 19.05.2023 нараховувалось щомісячне грошове забезпечення, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд виходить з такого.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу встановлено Постановою №704.
Відповідно до пункту 4 вказаної постанови розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Додаток 8 до цієї постанови містить схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.
Також, додатки 1, 12, 13, 14 до цієї постанови містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Відповідно до додатків 15, 16 до зазначеної постанови визначено розміри додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.
Наведена постанова Кабінету Міністрів України набрала чинності з 01.03.2018.
На момент набрання чинності пункту 4 цієї постанови був викладений у редакції пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103), а саме: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».
При цьому, зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися. У додаток 15 вносились зміни 20.12.2017 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1041.
Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».
З урахуванням викладеного, згідно з вказаною постановою Кабінету Міністрів України (у наведеній редакції) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018.
При цьому, примітки до Додатків 1 та 14, 15, 16 до цієї постанови застосовуються безпосередньо для супроводу та зв`язку з нормою, а відтак вони не мають визначального значення.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18 за наслідками апеляційного перегляду справи було скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 в частині відмови в задоволенні позову до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою позов задоволено; визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103. У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 залишено без змін.
Таким чином, з 29.01.2020, тобто, з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18, приписи пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 втратили чинність та була відновлена дія пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 у первісній редакції.
Застосування цих нормативних актів у подібних правовідносинах вже було предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, у пункті 62 постанови від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 Верховний Суд сформулював наступні правові висновки:
«(1) з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;
(2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік);
(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується, як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням».
Слід зазначити, що такий висновок Верховного Суду може бути застосований лише до правовідносин, що виникли до 20.05.2023, оскільки пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі Постанова №481), набрала чинності 20.05.2023 внесено зміну до пункту 4 Постанови №704, виклавши абзац перший в такій редакції:
4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Отже, з 20.05.2023 для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальними) званнями військовослужбовців та інших осіб, застосовується стала величина 1762 гривні.
Відтак, суд доходить до висновку, що після цієї дати відсутні підстави для обрахунку розміру грошового забезпечення для перерахунку грошового забезпечення пенсії у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року, оскільки з 20.05.2023 пунктом 4 Постанови №704 для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальними) званнями військовослужбовців та інших осіб, застосовується стала величина 1762 гривні, а тому у правовідносинах, які виникли після 20.05.2023, зміна розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року не зумовлює підстав для перерахунку грошового забезпечення.
Таким чином, починаючи з 03.03.2022 по 12.11.2022 ВЧ НОМЕР_1 та з 13.11.2022 до 19.05.2023 ВЧ НОМЕР_2 неправомірно застосовували при обчисленні посадового окладу та окладу за спеціальним званням ОСОБА_1 таку розрахункову величину як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а не станом на 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно.
Щодо не виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2022 рік як інваліду війни, суд зазначає таке.
Згідно з частиною 8 статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР (далі Закон №504/96-ВР) установлюються такі види відпусток, зокрема, щорічні відпустки:
основна відпустка (стаття 6 цього Закону);
додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону);
додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону);
інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.
На підставі статті 16-2 Закону № 504/96-ВР учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.
Позивач є інвалідом війни ІІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії Є від 04.11.2021 № НОМЕР_9 .
Відповідно до абзаців 2, 3 частини 14 статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.
У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А-I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки".
Отже, позивач має право на грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як інваліду війни за 2022 рік.
Суд критично оцінює доводи представника ВЧ НОМЕР_1 , викладені в листі від 09.12.2024 № 6263про те, що позивач не надав довідку з попереднього місяці роботи з 01.01.2022 по 02.03.2022, яка підтверджує, що дана відпустка не була використана або дні відпустки не були компенсовані.
Так, з розділу ІІ військового квитка позивача вбачається, що ОСОБА_1 призваний за мобілізацією 17.05.2014 та 03.03.2022 зарахований до ВЧ НОМЕР_1 .
Позивач є інвалідом війни ІІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії Є від 04.11.2021 № НОМЕР_9 .
Отже, суд робить висновок, що позивач до зарахування у ВЧ НОМЕР_1 проходив військову службу. При звільненні позивача з попереднього місяця служби та проведенні остаточного розрахунку мало бути вирішено питання щодо виплати компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як інваліду війни за 2022 рік в період з 01.01.2022 по 02.03.2022. Враховуючи відсутність таких доказів в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що така компенсація позивачу не виплачувалась в період з 01.01.2022 по 02.03.2022.
Щодо належного відповідача у справі, суд зазначає таке.
Скріншотом з рахунку позивача підтверджується здійснення виплати грошового забезпечення ВЧ НОМЕР_1 .
Відповідач-2 не є розпорядником бюджетних коштів, але наділений повноваженнями видавати відповідні накази про нарахування грошового забезпечення.
Таким чином, питання видання наказу про нарахування та виплату грошового забезпечення позивачу у відповідному розмірі за період з 03.03.2022 по 12.11.2022 належить до компетенції ВЧ НОМЕР_1 . Питання про нарахування грошового забезпечення позивачу у відповідному розмірі за період з 13.11.2022 по 19.05.2023 (включно) належить до компетенції ВЧ НОМЕР_2 , а питання виплати грошового забезпечення позивачу у відповідному розмірі за період з 13.11.2022 по 19.05.2023 (включно) належить до компетенції ВЧ НОМЕР_1 .
Водночас, суд зазначає про відсутність протиправних дій ВЧ НОМЕР_1 в період з 13.11.2022 по 19.05.2023 (включно) в частині невиплати у відповідному розмірі грошового забезпечення, оскільки така виплата має відбуватись на підставі наказів ВЧ НОМЕР_2 про нарахування належних сум грошового забезпечення.
Також, суд зазначає, що компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як інваліду війни за 2022 рік мала бути здійснена під час проведення остаточного розрахунку з позивачем при його звільненні з ВЧ НОМЕР_2 .
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір», а у матеріалах справи відсутні докази понесення ним інших судових витрат, розподіл судових витрат не проводиться.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_10 ) до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_11 ), Військової частини НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_12 ) про визнання протиправними дій, протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 раніше виплачених сум грошового забезпечення (щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення), виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, за період з 03.03.2022 по 12.11.2022.
Зобов?язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 раніше виплачених сум грошового забезпечення (щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення), виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади ОСОБА_1 , згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 03.03.2022 по 12.11.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування ОСОБА_1 раніше виплачених сум грошового забезпечення (щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення), виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, за період з 13.11.2022 по 19.05.2023 (включно).
Зобов?язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок ОСОБА_1 раніше виплачених сум грошового забезпечення (щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення), виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади ОСОБА_1 , згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 13.11.2022 по 19.05.2023 (включно), з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов?язати військову частину НОМЕР_1 після проведеного перерахунку військовою частиною НОМЕР_2 здійснити виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення), виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади ОСОБА_1 , згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 13.11.2022 по 19.05.2023 (включно), з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування при проведенні остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2022 рік як інваліду війни.
Зобов?язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2022 рік як інваліду війни.
Зобов?язати військову частину НОМЕР_1 , після проведеного нарахування військовою частиною НОМЕР_2 здійснити виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2022 рік як інваліду війни.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар