Справа № 161/22700/24
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/13/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

секретаря судових засідань Гайворонської І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що 30.11.2024 року, поліцейською 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області старшою сержантом поліції Киричук І.Р. було винесено постанову серії ЕНА №3573528 про накладення адміністративного стягнення на неї по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України, у вигляді штрафу 340 грн. Вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення, передбачене вимогою заборонного знаку 3.2 «рух механічних транспортних засобів заборонено» оскільки в інший спосіб виїхати з території автостанції де відбулась дана подія, не можливо.

Крім того, вказує на те, що вищевказаний знак не відповідає нормам та розміщений з порушенням норм ДСТУ, що виключає можливість його обзору та видимість водієм а, отже, і дотримання вимоги, яку такий знак має встановлювати.

Просить суд скасувати постанову УПП у Волинській області від 30 листопада 2024 року серії ЕНА №3573528, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Зобов`язати власника чи уповноважений ним орган внести зміни в організацію дорожнього руху територією Автостанції №1, розташованої за адресою м. Луцьк, вул. Конякіна, 39, відповідно до вимог ПДР України та ДСТУ 4100:2021.

Також просить суд стягнути на її користь з відповідача 605,60 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 12.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У письмовому відзиві представник відповідача позов заперечив з наступних підстав.

Зазначає, що під часу руху транспортного засобу в обов`язки водія не входить з`ясування законності встановлення дорожніх знаків та відповідність їх нормам ДСТУ. Вказує на те, що, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своєї позиції, щодо незаконності встановлення певних дорожніх знаків, а також згідно фотознімків долучених до матеріалів позовної заяви можливо однозначно встановити, що жодних порушень по встановленню даного знаку не допущено.

Щодо фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення, відповідач пояснює наступне. 30.11.2024 року поліцейською взводу № 1 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Киричук І.Р. було зафіксовано порушення ПДР, а саме: у м. Луцьк по сул. Конякіна, 39, о 05 год. 05 хв. водій, керуючи транспортним засобом HYNDAI SANTA FE д.н.з. « НОМЕР_1 », керуючи таким транспортним засобом, порушив вимоги дорожнього знаку 3.2 (рух механічних т/з заборонено), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським було прийнято рішення про проведення розгляду справи стосовно ОСОБА_1 , за інкриміноване їй адміністративне правопорушення. Було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надано можливість надавати пояснення, заявляти клопотання. Після чого, врахувавши та дослідивши обставини справи, стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

У відповіді на відзив позивач вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити

Ухвалою суду від 21.01.2025 року суд постановив перейти від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в Порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Вказувала на те, що заборонний знак 3.2 «рух механічних транспортних засобів заборонено» встановлено з порушеннями ПДР та ДСТУ, що унеможливлює його виконання, а тому вважає, що винесена щодо неї адміністративна постанова є незаконною. Просила суд її скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити.

Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши сторін у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів справи слідує, що постановою Управління патрульної поліції у Волинській області про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30 листопада 2024 року серії ЕНА №3573528, встановлено, що ОСОБА_1 30 листопада 2024 року о 05 год. 05 хв., керуючи автомобілем HYNDAI SANTA FE д.н.з.. НОМЕР_2 , в м. Луцьку, по вул. Конякіна, 39, не виконала вимоги знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» ПДР. Такі дії позивача кваліфіковані, як порушення п. 8.4. ПДР, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до дорожнього знаку 3.2 ПДР України, забороняються рух усіх механічних транспортних засобів..

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про дорожній рух», законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем до позовної заяви додано фотознімки, з яких вбачається розташування дорожнього знаку 3.2 при в`їзді на дорогу для руху автобусів до виїзду з автостанції №1, що по вул. Конякіна в м. Луцьку.

Твердження позивача, що дорожній знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», розташовано з порушеннями норм ПДР та ДСТУ, суд до уваги не приймає, та вважає їх такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Разом із тим, суд вважає, що надані відповідачем відеофксація є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст.ст. 72, 99 КАС України і доводи позивача їх не спростовують.

Отже, в діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУАП і суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що оскільки відповідач належними та допустимими доказами довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а суд не знайшов істотних процесуальних порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, позовну заяву слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2 ,3, 77, 94, 139, 143, 242-246, 250, 255, 286 КАС України, ст. 9, 33, ч.8 ст.121, 222, 251, 258, 280, 283, КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови залишити без задоволення, а постанову Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30 листопада 2024 року серії ЕНА №3573528, - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Повне судове рішення складено та підписано 27 лютого 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк