Справа № 420/20825/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» (, місце знаходження: 68600, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, 7) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 01 липня 2024 року надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» (, місце знаходження: 68600, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, 7) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), в якій позивач просить:

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області від 03.05.2024р. № 18463/15-32-04-08-20.

Ухвалою суду від 08 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.05.2024р. № 18463/15-32-04-08-20 про зобов`язання сплатити штраф у розмірі 144 766,20 грн. на підставі п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України за нібито порушення строків сплати земельного податку з юридичних осіб.

Вказане податкове повідомлення-рішення було складено відповідно до Акту від 02.04.2024р. № 12682/15-32-04-08-17 «Про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів».

Позивач не погоджується з ухваленим рішенням, вважає його незаконним, таким, що суперечить нормам Податкового кодексу України та підлягає скасуванню з таких підстав.

Так, представник позивача зазначив, що з боку ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» дійсно мало місце затримка на декілька днів зі сплати грошового зобов`язання, але це було викликано не умисними діями, а відсутністю необхідної кількості грошових коштів на рахунках підприємства, яке викликане скрутним економічним становищем підприємства через триваючі збройну агресії країни-окупанта росії, та військовий стан в Україні.

Відсутність умислу та вини з боку ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» підтверджується самим відповідачем - так, в Акті від 02.04.2024р. № 12682/15-32-04-08-17 «Про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів» в графі «Підстави, які доводять вчинення порушення платником податків умисно (за наявності)» не зазначена жодна підстава.

Крім того, представник позивача зазначає, що вищевказаний акт був надісланий на адресу ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» вже разом з зазначеним повідомленням-рішенням від 03.05.2024р. № 18463/15-32-04- 08-20.

Таким чином, ані генеральному директору товариства, а ні головному бухгалтеру не була надана відповідачем можливість надати пояснення, аргументи та заперечення щодо зазначених в акті тверджень та висновків.

До того ж, представник позивача звертає увагу, що після введення 24.02.2022р. воєнного стану на території Україні, податкові органи припинили приймання та реєстрацію податкових накладних.

Тільки з кінця травня 2022р. відновилася робота. Але, незважаючи на відновлення роботи, сервери податкових органів працювали з перебоями, через що, податкові органи приймали, але не реєстрували надіслані підприємствами податкові накладні.

Крім того, додаткове навантаження робили накладні, що накопичилися за період з 24.02.2022р. Все це створило шалений фінансовий тиск на ПрАТ «Іллічівськзовніштранс», оскільки за дуже короткий період часу необхідно було сплатити значні кошти за податковими зобов`язаннями.

Підсумовуючи вищевикладене, ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» вважає податкове повідомлення-рішення від 03.05.2024р. № 18463/15-32-04-08-20 про зобов`язання сплатити штраф у розмірі 144 766,20 грн. неправомірним та таким, що має бути скасованим.

Представник позивача звертає увагу, що сам по собі факт несвоєчасної сплати грошового зобов`язання не свідчить про умисне недотримання ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» правил та норм Податкового кодексу України та невжиття відповідних заходів в цій частині.

Отже, враховуючи вищенаведене, можна зробити висновок, що відповідачем не наведено належних та вмотивованих обґрунтувань умисного вчинення позивачем порушення норм пункту 57.1 статті 57 ПК України, що виключає застосування до ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» фінансових санкцій, передбачених пунктом 124.1 статті 124 ПК України.

Також представник позивача зазначає, що є неможливим встановлення у межах камеральної перевірки обставин, що свідчать про винність та умисність діянь платника податків.

Також представник позивача посилається на приписи п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, яким передбачено певні звільнення від сплати штрафних санкцій на період дії карантину, посилаючись на те, що карантин на усій території України, запроваджений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, діяв з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року, тобто і на час виникнення спірних правовідносин.

Та посилається на приписи до п. 69 Податкового кодексу України, із змінами, внесеними Законом України від 12.05.2022 р. № 2260-ІХ, відповідно, яких тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ», справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

При цьому представник позивача наголошує, що Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України та переліків документів на підтвердження, затверджений наказом Міністерства фінансів від 29 липня 2022 року №225, набрав чинності лише 06 вересня 2022 року.

Отже, ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» до цього моменту було взагалі позбавлено права, у разі необхідності, довести неможливість виконання платником податків обов`язків, визначених у п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України.

Відповідно п.56.21 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Поряд з цим, ПрАТ «Іллічівскзовніштранс» констатує, що починаючи з 27.05.2022 року, існує дві норми законодавства щодо своєчасності сплати податків, як під час карантину, так і починаючи з 24.02.2022 року (початку дії воєнного стану) та відповідальності за це. При цьому, нормами Закону №2260 платникам податків не було надано перехідного періоду, достатнього для подання податкових звітностей, сплати податкових зобов`язань, що не були своєчасно подані та сплачені, у зв`язку з карантином та на які до 27.05.2022 року поширювалася дія мораторію, встановленого на період дії карантину.

З огляду на вищенаведені обставини, представник позивача зазначає, що можна дійти висновку, що застосування до ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податків в умовах правової невизначеності покладає на нього додатковий надмірний тягар, суперечить презумпції правомірності рішень платника податків та, відповідно, ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» вважає свої позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 03.05.2024р. № 18463/15-32-04-08-20 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

До суду 24 липня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог, вважає їх безпідставними, посилаючись на те, що перевіркою встановлено порушення ПАТ «Іллічівськзовніштранс» граничних термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб за період березень - листопад 2022 року та червень 2023 року протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 та пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України на загальну суму 2 109 941,76 гривень.

Представник відповідача зазначив, що результати перевірки ПАТ «Іллічівськзовніштранс» оформлено актом від 02.04.2024 № 12682/15-32-04-08-17, який направлено на податкову адресу ПАТ «Іллічівськзовніштранс» засобами поштового зв`язку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу та отримано ПАТ «Іллічівськзовніштранс» 15.04.2024.

Представник відповідача звертає увагу, що ПАТ «Іллічівськзовніштранс» заперечення на Акт та додаткові документи і пояснення, відповідно до пункту 86.7 статті 86 Кодексу на адресу Головного управління ДПС в Одеській області не надавало.

Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі Акту та пункту 124.1 статті 124 Кодексу за порушення граничних термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб за період березень - листопад 2022 року та червень 2023 року на загальну суму 2 109 941,76 гривень винесено Податкове повідомлення - рішення від 03.05.2024 № 18462/15-32-04-08-20 про застосування штрафних санкцій в розмірі 144 766,22 гривень, яке направлено на податкову адресу ПАТ «Іллічівськзовніштранс» засобами поштового зв`язку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу, та отримано ПАТ «Іллічівськзовніштранс», 09.05.2024.

На думку представника відповідача оскаржуване податкове повідомлення рішення прийнято правомірно, оскільки згідно з пунктом 287.3 статті 287 Кодексу, податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Кошти земельного податку з юридичних осіб за період з 02.08.2022 по 07.08.2023 ПАТ «Іллічівськзовніштранс» зараховані в рахунок погашення боргу.

Представник відповідача звертає увагу, що обов`язковою умовою для застосування до платника податку штрафної (фінансової) санкції на підставі статті 124 Кодексу є сплата грошового зобов`язання або факт погашення податкового боргу.

Відповідно до пункту 124.1 статті 124 Кодексу, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

Також представник відповідача зазначає, що Законом України від 12 травня 2022 року № 2260 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», який набрав чинності 27.05.2022 підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу викладено у новій редакції, якою передбачено поновлення відповідальності платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок згідно з Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому нормами цього підпункту скасовується дія мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всієї території України з метою запобігання поширення короно вірусної хвороби (COVID-19).

Обставини, які звільняють від відповідальності або пом`якшують відповідальність за вчинення податкових правопорушень викладені у статті 112 та статті 1121 Кодексу.

Представник відповідача зазначає, що Головне управління ДПС в Одеській області, на дату складання Акту та винесення ППР, не отримувало від Товариства інформації щодо наявності пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податку.

З метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 затверджений Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження (далі - Порядок № 225).

Разом з цим заява щодо неможливості виконання податкових обов`язків відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225, від Товариства до контролюючого органу не надходила.

Також представник відповідача звертає увагу, що посилання на сам факт запровадження воєнного стану в Україні не може безумовно вважатись поважною причиною для звільнення від відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних, норми пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України передбачають звільнення від відповідальності, зокрема за порушення строків реєстрації податкових накладних, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, і за умови підтвердження неможливості виконання платником податків обов`язків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З наведених підстав, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Суд встановив, що Причорноморським відділом податків і зборів з юридичних осіб Управлінням оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС в Одеській області проведено камеральну перевірку ПАТ «Іллічівськзовніштранс» щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахованих) податків, платежів, зборів, а саме: узгодженої суми податкового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб за період березень - листопад 2022 року та червень 2023 року.

За результатами перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт від 02.04.2024 № 12682/15-32-04-08-17, яким зафіксовано порушення ПАТ «Іллічівськзовніштранс» граничних термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб за період березень - листопад 2022 року та червень 2023 року протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 та пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, на загальну суму 2 109 941,76 гривень.

У акті перевірки зазначено що при перевірці використано: податкову декларацію з плати за землю за 2022 рік від 23.02.2022 року № , за 2023 рік від 17.02.2023 року № , індивідуальну картку платника податку.

Кількість днів прострочення платежу зазначено у акті перевірки.

Суд встановив, що акт від 02.04.2024 № 12682/15-32-04-08-17 був направлений на податкову адресу ПАТ «Іллічівськзовніштранс» засобами поштового зв`язку, та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Акт отримано ПАТ «Іллічівськзовніштранс», 15.04.2024.

Також суд встановив, що на підставі Акту та пункту 124.1 статті 124 Кодексу за порушення граничних термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб за період березень - листопад 2022 року та червень 2023 року на загальну суму 2 109 941,76 гривень Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення - рішення від 03.05.2024 № 18462/15-32-04-08-20 про застосування штрафних санкцій в розмірі 144 766,22 гривень.

Це податкове повідомлення рішення направлено на податкову адресу ПАТ «Іллічівськзовніштранс» засобами поштового зв`язку, та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримано ПАТ «Іллічівськзовніштранс», 09.05.2024.

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Закону України «Про валюту і валютні операції», Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5, із змінами і доповненнями.

Відповідно до п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.1. п. 75.1. ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО, даних Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути, зокрема: своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з п. 76.1. ст. 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Сукупний аналіз наведених норм права доводить, що камеральна перевірка проводиться без відома платника податку, а отже доводи представника позивача, що ані генеральному директору товариства, а ні головному бухгалтеру не була надана відповідачем можливість надати пояснення, аргументи та заперечення щодо зазначених в акті тверджень та висновків, відхиляються судом.

По суті виявлених порушень суд зазначає таке.

Так, суд враховує, що позивачем не заперечується факт подачі податкової декларації з плати за землю за 2022 рік від 23.02.2022 року № , та за 2023 рік від 17.02.2023 року № , якими самостійно визначені грошове зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексу та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкових зобов`язань, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідно граничного строку, передбаченого Кодексу для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом. Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 ПК України, податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що кошти земельного податку з юридичних осіб за період з 02.08.2022 по 07.08.2023 ПАТ «Іллічівськзовніштранс» зараховані в рахунок погашення боргу.

Відповідно до п. 124.1. ст. 124 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Розрахунок штрафних (фінансових) санкцій за порушення правил сплати грошового зобов`язання ПАТ «Іллічівськзовніштранс» наданий додатком до оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

Суд зазначає, що позивач не заперечує факт пропуску встановленого Податковим кодексом України терміну сплати грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб.

Однак, на його думку, контролюючий орган не мав право нараховувати штрафні санкції відповідно до приписів п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, яким передбачено певні звільнення від сплати штрафних санкцій на період дії карантину, посилаючись на те, що карантин на усій території України, запроваджений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, діяв з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року, тобто і на час виникнення спірних правовідносин, та відповідно до приписів п. 69 Податкового кодексу України, із змінами, внесеними Законом України від 12.05.2022 р. № 2260-ІХ, відповідно до яких тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ», справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін з порушеного питання, суд зазначає таке.

18 березня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 березня 2020 року № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 533-IX).

У зв`язку з набранням чинності Закону № 533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та Законом України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)») підрозділ 10 розділу XX ПК України був доповнений пунктом 52-1 такого змісту:

«За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: - обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; - цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; - обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; - здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; - порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню».

Таким чином, із змісту пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України вбачається, що у період з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину штрафні санкції, у тому числі за ст. 124 ПК України, не застосовуються.

Кабінет Міністрів України установив карантин на підставі постанови від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року. Постановою від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України скасував 30 червня 2023 року з 24 години 00 хвилин на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Однак, до завершення карантину Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні був введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та триває досі.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада України прийняла Закон України від 03 березня 2022 року № 2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).

Цим Законом підрозділ 10 розділу XX ПК України був доповнений пунктом 69, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

На підставі підпунктів 69.1, 69.9 підрозділу 10 розділу XX ПК України в разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, встановленої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, - то в такому випадку платники податків звільняються від визначеної цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Для платників та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Законом від 24 березня 2022 року № 2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» було внесено зміни до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, а саме: слова «трьох місяців» замінено словами «шести місяців».

27 травня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-IX (далі - Закон № 2260-IX).

У цьому Законі підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції:

«У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Також вказаним підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України передбачено, що порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відтак, з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку.

Також відповідно до пп. 69.2. пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: а) камеральних перевірок.

Закон № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнив положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Отже, з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

З набуттям чинності Законом № 2260-IX встановлене підпунктом 69.1 пункту 69 Перехідних положень ПК України звільнення від відповідальності стало залежним від доведення, у визначеному законодавством порядку, можливості або неможливості платником виконання свого обов`язку.

Відповідний Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225.

Посилання позивача на те, що Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків набрав чинності лише 06 вересня 2022 року, а тому позивач був позбавлений можливості надати докази щодо неможливості виконання грошових зобов`язань, відхиляються судом, оскільки про наявність таких підстав та відповідних документів позивач не повідомив, ані контролюючий орган, ані суд і після набрання чинності Порядку.

Також суд зазначає, що відповідно до пп. 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в редакції чинної на дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення, платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач фактично сплатив самостійно узгоджені грошові зобов`язання, починаючи з 02.08.2022, 05.08.2022,10.08.2022,17.08.2022,23.08.2022, 25.08.2022, 30.08.2022 року тощо, тобто пізніше 01 серпня 2022 року, а отже приписи підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України у цій частині не належать застосуванню до позивача.

Тому з урахуванням встановлених судом обставин та наведених вище норм права, суд доходить висновку, що відповідачем доведено правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення, та відсутні правові підстави для задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи вище встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не належать задоволенню.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» (, місце знаходження: 68600, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, 7) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.