Справа № 320/26840/24
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року справа №320/26840/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, Чернігівської обласної прокуратури, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади 15.03.2024 № 07/1/1-Зп-24 «Про наявність у діяльності керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_1 підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з указаної адміністративної посади»,

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Чернігівської обласної прокуратури від 01.04.2024 № 67к «Про звільнення з адміністративної посади ОСОБА_1 »,

- поновити ОСОБА_1 з 01.04.2024 на посаді керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області,

- стягнути з Чернігівської обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи: 02910114, зареєстрована за адресою: вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 01.04.2024 по дату винесення судового рішення,

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника Козелецької окружної прокуратури з 01.04.2024 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади від 15.03.2024 № 07/1/1-3п-24 та наказ виконувача обов`язків керівника Чернігівської обласної прокуратури від 01.04.2024 № 67к є незаконними та такими, що підлягають визнанню протиправними і скасуванню в судовому порядку, а позивач - поновленню на відповідній посаді.

Зазначав про порушення Комісією процедури проведення перевірки у провадженні та зауважував на відсутності підстав для висновку про неналежне виконання позивачем посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 3 вересня 2024 року о 15:00 год.

Представник Офісу Генерального прокурора до суду подав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки рішення Комісії від 15.03.2024 № 07/1/1-3п-24 прийнято обґрунтовано та з дотриманням вимог законодавства, а тому підстав для скасування наказу Чернігівської обласної прокуратури від 01.04.2024, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу немає.

Також до суду подано відзив представником Чернігівської обласної прокуратури, в якому заперечено проти позову, оскільки за результатами перевірки 15.03.2024 за № 07/1/1-3п-24 Комісією прийнято рішення про наявність у діяльності керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_1 підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з указаної адміністративної посади.

Таким чином, після надходження до обласної прокуратури рішення Комісії від 15.03.2024, наказом виконувача обов`язків керівника Чернігівської обласної прокуратури від 01.04.2024 № 67к ОСОБА_1 правомірно звільнено з адміністративної посади керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області з 01.04.2024 у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади (п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про прокуратуру»).

Звернуто увагу на безпідставності вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки позивача було звільнено з адміністративної посади, а не з органів прокуратури взагалі, що виключає можливість заявлення такої вимоги. Окрім цього, вказано, що позивач переведений до органів Донецької обласної прокуратури за його заявою, а тому вимога про поновлення є суперечливою та безпідставною.

Наголошено, що зібрані у справі докази не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Чернігівської обласної прокуратури слід відмовити повністю.

Позивач у відповідні на відзив відповідача-1 наголошував, що останнім не спростовано аргументів позовної заяви, а тому наполягав на задоволенні вимог позову.

Підготовче засідання, призначене на 3 вересня 2024 року, відкладено до 17 вересня 2024 року о 15 год. 30 хв.

12.09.2024 року Позивачем до суду через електронну систему «Електронний суд» подано уточнену позовну заяву, в якій зазначено, що в даній справі виникла необхідність уточнити позовну заяву в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме змінити вимогу щодо поновлення на посаді та стягнення різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи.

Судом прийнято заяву до розгляду та вирішено розглядати справу у межах позовних вимог, визначених в уточнюючому позові, зокрема, де позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади 15.03.2024 № 07/1/1-3п-24 «Про наявність у діяльності керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_1 підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з указаної адміністративної посади»;

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Чернігівської обласної прокуратури від 01.04.2024 № 67к «Про звільнення з адміністративної посади ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 з 01.04.2024 на посаді керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області або рівнозначній посаді керівника окружної прокуратури;

- постановити, що всім підприємствам, установам та організаціям незалежно від права власності вважати, що ОСОБА_1 у період часу з 01.04.2024 (дати незаконного звільнення) по дату фактичного поновлення на посаді або призначення на рівнозначній посаді (керівник окружної прокуратури), перерубував на посаді керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області;

- стягнути з Чернігівської обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи: 02910114, зареєстрована за адресою: вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (здійснити перерахунок, відповідно до ст. ст. 81, 82, 83 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з посадового окладу керівника окружної прокуратури, надбавки за вислугу років, допомоги для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також преміювання та виконання роботи пов`язаної з державною таємницею), починаючи з 01.04.2024 по дату фактичного поновлення на посаді або призначення на рівнозначну посаду керівника окружної прокуратури;

- стягнути з Чернігівської обласної прокуратури витрати, пов`язані з відправкою позову до суду та переїздом до іншого населеного пункту для участі в судових засіданнях;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника Козелецької окружної прокуратури або рівнозначній посаді керівника окружної прокуратури з 01.04.2024 нарахувати та виплатити різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи по дату фактичного відновлення на посаді у межах суми стягнення за один місяць.

У відповіді на відзив відповідача-2 позивач повторно вказував, що рішення голови Комісії від 17.12.2023 про продовження перевірки у провадженні, відповідно складений 02.02.2024 за № 07/1/1-27зв/к-23п-23 висновок членом Комісії та прийняте 15.03.2024 за № 07/1/1-3п-24 рішення Комісією про наявність у діяльності керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_1 підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з указаної адміністративної посади - є незаконними, прийнятими в порушення вимог ст.19 Конституції України, ст. 41 Закону України «Про прокуратуру», норм вищевказаного Порядку, Інструкції діловодства та підлягає скасуванню.

Щодо вимог про поновлення та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу позивач посилався на заяву про уточнення позовних вимог в цій частині.

У судовому засіданні 17.09.2024 року оголошено перерву до 21.10.2024 року о 14 год. 00 хв.

Згідно довідки від 22.10.2024 року відкладено розгляд справи до 28.10.2024 року о 15 год. 00 хв.

Представником відповідача-1 подано відзив на уточнену позовну заяву, в якому вказано аналогічні викладеним у попередньому відзиві аргументи.

Представником відповідача-2 подано додаткові пояснення щодо уточненої позовної заяви, в яких вказано, що вимога про постановлення всім вважати позивача таким, що продовжував виконувати функції керівника Козелецької окружної прокуратури не має механізму виконання та не відповідає завданню адміністративного судочинства. Наголошено на безпідставності вимог щодо стягнень з відповідача-2 різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи та витрат, пов`язаних з відправкою позову до суду та переїздом до іншого населеного пункту для участі в судових засіданнях.

Позивачем, в свою чергу, було надані відповіді на відзиви (щодо уточненого позову) відповідачів.

Протокольною ухвалою суду від 28.10.2024 року із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд справи на 22.11.2024 року о 14 год. 00 хв.

У судовому засіданні оголошено перерву до 21 січня 2025 року о 12:00 годині.

У судове засідання 21.01.2025 року з`явилися повноважні представники сторін. Позивачем у судовому засіданні надано до суду заяву про стягнення судових витрат в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України згідно наданого розрахунку.

Також у судовому засіданні Позивач просив задовольнити позовні вимоги повністю, представники відповідачів просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог Позивача.

У судовому засіданні 21.05.2025 року на підставі клопотань сторін суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Заслухавши представників сторін та учасників справи, розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 працював в органах прокуратури з червня 2006 року на різних посадах.

Наказом керівника Чернігівської обласної прокуратури від 12.03.2021 № 126к позивача з 15.03.2021 призначено на посаду керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області строком на 5 років.

До Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, 24.10.2023 надійшло звернення керівника Чернігівської обласної прокуратури Гущесова С.В. щодо неналежного виконання керівником Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_1 посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади.

За результатами перевірки відомостей, зазначених у зверненні, членом Комісії Ковальовим Є.В. 02.02.2024 складено висновок про наявність у діяльності керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_1 підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з указаної адміністративної посади.

В подальшому Комісією 15.03.2024 за № 07/1/1-3п-24 прийняте рішення у провадженні про наявність у діяльності керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_1 підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з указаної адміністративної посади.

Наказом виконувача обов`язків керівника Чернігівської обласної прокуратури від 01.04.2024 № 67к ОСОБА_1 звільнено з посади керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області з 01.04.2024 у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади (пункт 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру»).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про прокуратуру» систему прокуратури України становлять: 1) Офіс Генерального прокурора; 2) обласні прокуратури; 3) окружні прокуратури; 5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про прокуратуру» Генеральний прокурор, зокрема, призначає прокурорів на адміністративні посади та звільняє їх з адміністративних посад у випадках та порядку, встановлених цим Законом (пункт 3); визначає порядок розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади (пункт 9-2).

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII) посада керівника окружної прокуратури є адміністративною посадою в окружній прокуратурі.

Порядок звільнення прокурора з адміністративної посади та припинення його повноважень на цій посаді передбачено статтею 41 Закону України «Про прокуратуру».

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону № 1697-VII, звільнення прокурора з адміністративної посади, передбаченої п. п. 11 - 15 ч. 1 ст. 39 цього Закону, здійснюється керівником обласної прокуратури в окружних прокуратурах, які розташовані у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури, з підстав, передбачених абзацом першим частини першої цієї статті.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 41 Закону № 1697-VII визначено, що прокурора може бути звільнено з адміністративної посади з підстави неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади.

Згідно з ч. 3 ст. 41 Закону № 1697-VII наявність підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 цієї статті, встановлюється у порядку, визначеному Генеральним прокурором, з дотриманням гарантій особи щодо повідомлень, отримання копій документів, які стали підставою для перевірки, участі у засіданні та залучення представника, надання пояснень, висловлення заперечень, клопотань та відводів, отримання копії відповідного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 та п. 9-2 ст. 9 Закону № 1697-VII наказом Генерального прокурора від 01.07.2022 № 113 затверджено Порядок розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади (далі - Порядок).

Наказом Генерального прокурора від 19.08.2022 № 161 створено Комісію з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади (далі - Комісія).

Відповідно до Розділу І дія Порядку не поширюється на відносини щодо розгляду звернень про оскарження дій або бездіяльності прокурора, який обіймає адміністративну посаду, під час виконання ним повноважень на такій посаді (пункт 1).

Розгляд звернень здійснюється Комісією з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади (далі - Комісія), яка утворюється і діє згідно з цим Порядком (пункт 2 розділу І Порядку).

У своїй діяльності Комісія керується Конституцією України, Законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами (пункт 3 розділу І Порядку).

Основними засадами діяльності Комісії є верховенство права, законність, незалежність, відкритість і гласність, колегіальність, змагальність, неупередженість, об`єктивність, дотримання гарантій незалежності прокурора і презумпція невинуватості.

Члени Комісії у своїй діяльності є незалежними від будь-якого незаконного впливу, тиску чи втручання (пункт 4 розділу І Порядку).

Процедура розгляду звернень передбачає такі етапи:

- попередній розгляд звернення та прийняття рішення про відкриття або відмову у відкритті провадження зі встановлення неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для цієї посади (далі - рішення про відкриття або відмову у відкритті провадження);

- проведення в межах провадження зі встановлення неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для цієї посади (далі - провадження), перевірки відомостей, зазначених у зверненні (далі - перевірка у провадженні), та складання висновку щодо наявності або відсутності підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону, для звільнення прокурора з адміністративної посади (далі - висновок у провадженні);

- розгляд висновку у провадженні та прийняття рішення про встановлення або відсутність підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону, для звільнення прокурора з адміністративної посади (далі - остаточне рішення у провадженні) (пункт 6 розділу І Порядку).

Розгляд звернення проводиться у строк, який не перевищує двох місяців з часу його отримання членом Комісії для попереднього розгляду.

У строк розгляду звернення, у тому числі перевірки у провадженні, не враховується період тимчасової непрацездатності прокурора, стосовно якого подано звернення, або перебування його у відпустці (пункт 8 розділу І Порядку).

З матеріалів справи вбачається, що до Комісії звернення керівника Чернігівської обласної прокуратури Гущесова С.В. щодо неналежного виконання керівником Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_1 посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади надійшло 24.10.2023.

Головою Комісії Мустецою І.В. попередній розгляд звернення Гущесова С.В. доручено члену Комісії Ковальову Є.В., яким 01.11.2023 за результатами попереднього розгляду прийнято рішення про відкриття провадження № 07/1/1-27зв/к-23п-23 стосовно керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_1

Листом від 09.11.2023 № 50-75-4432ВИХ-23, оформленому на бланку Козелецької окружної прокуратури, який надійшов електронним документообігом до Офісу Генерального прокурора 09.11.2023, зареєстрований за № 247777-23, Перерва Р.В. поінформував члена Комісії про перебування у відпустці з 13.11.2023 по 29.11.2023 (17 календарних днів) та клопотав про надання йому можливості надати пояснення до 08.12.2023. Оригінал цього листа надійшов до Офісу Генерального прокурора 28.11.2023 за № 261832-23.

За таких обставин, членом Комісії Ковальовим Є.В. обґрунтовано було ініційовано продовження строку перевірки за зверненням на один місяць, врахувавши інформацію позивача про перебування його у відпустці у кількості 17 календарних днів, які не враховуються до строку перевірки згідно з приписами п.8 розділу І Порядку.

Посилання позивача на те, що він перебував у відпустці фактично 14 днів, а не 17днів, суд не бере до уваги, оскільки про зменшення днів відпустки з підстав відмови у наданні 3 днів відпустки позивач додатково не повідомляв Комісію.

Також суд бере до уваги пояснення відповідача-1, що рапорт про продовження строку проведення перевірки за зверненням Гущесова С.В. членом Комісії Ковальовим Є.В. підготовлено та передано на підпис Голові Комісії 11.12.2023, тобто в межах встановленого Порядком строку та фактично підписаний Головою Комісії того ж дня, проте дата підписання рапорту про продовження строку проведення перевірки помилково зазначена як 17.12.2023.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що позивач був тимчасово непрацездатним з 21.12.2023 по 23.12.2023 (3 дні), а з 13.01.2024 по 28.01.2024 (16 днів) перебував у відпустці, тобто з урахуванням приписів абзацу 2 п. 8 Порядку у строк перевірки у провадженні також не враховується загалом 19 днів.

Отже, доводи позивача в цій частині не знайшли свого підтвердження, натомість матеріалами справи підтверджено, що процедура розгляду звернення відносно позивача та строки її проведення (в т.ч. продовження строку) відповідачем-1 дотримано.

Відповідно до ч. 8 розділу І Порядку остаточне рішення у провадженні приймається Комісією у строк, що не перевищує тридцяти робочих днів з дня складання висновку членом Комісії.

У строк розгляду звернення, у тому числі перевірки у провадженні, не враховується період тимчасової непрацездатності прокурора, стосовно якого подано звернення, або перебування його у відпустці.

Як вказувалось вище, висновок члена Комісії про наявність у діяльності керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_1 підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону № 1697-VII, для звільнення з указаної адміністративної посади складено 02.02.2024.

Засідання Комісії із зазначеного питання розпочато 13.02.2024 та надалі продовжилося 05.03.2024 і 15.03.2024, що є в межах встановленого Порядком строку.

Остаточне рішення у провадженні з висновком про наявність у діяльності відповідного прокурора, який обіймає адміністративну посаду, підстави, передбаченої ч. 3 ст. 41 Закону № 1697-VII, для звільнення з цієї посади згідно з п. 32 Розділу VII Порядку може бути прийнято не пізніше ніж через рік з дня, коли відомості, наведені у зверненні, мали місце. При цьому не враховується час тимчасової непрацездатності, перебування прокурора у відпустці, а також час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно із законодавством зберігалася посада (місце роботи).

Ураховуючи, що ОСОБА_1 перебував у відпустках 33 дні та на лікарняному - у загальній кількості 27 днів, рішення у провадженні може бути прийнято за подіями, які мали місце 1 рік та 60 днів.

Як наслідок, складений 02.02.2024 за № 07/1/1-27зв/к-23п-23 висновок членом Комісії та прийняте 15.03.2024 за № 07/1/1-3п-24 рішення Комісією про наявність у діяльності керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_1 підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з указаної адміністративної посади прийнято з дотриманням норм вищевказаного Порядку.

Доводам ОСОБА_1 щодо порушень вимог п. 7 розділу І Порядку в частині ведення діловодства Комісією, а саме відсутності реєстраційних відміток в інформаційній системі «Система електронного документообігу органів прокуратури України», суд не надає оцінку, оскільки вони не впливають на процедуру розгляду звернення щодо позивача та не впливають на результати такого розгляду.

Аналогічно, суд вважає безпідставними є доводи позивача щодо порушення п. п. 3, 4 розділу І Порядку в частині відмови у проведенні засідання за допомогою відео-, звукофіксації, оскільки в даному випадку процес фіксації/відсутність фіксації засідання Комісії жодним чином не впливає на права та обов`язки учасників засідання.

Щодо аргументів позивача про порушення встановлених Порядком засад діяльності Комісії через погодження Генеральним прокурором її складу, де окремі члени якої перебуваються у безпосередньому підпорядкуванні Голови Комісії суд зазначає наступне.

Згідно з п. 4 розділу І Порядку основними засадами діяльності Комісії є верховенство права, законність, незалежність, відкритість і гласність, колегіальність, змагальність, неупередженість, об`єктивність, дотримання гарантій незалежності прокурора і презумпція невинуватості.

Члени Комісії у своїй діяльності є незалежними від будь-якого незаконного впливу, тиску чи втручання.

Відповідно до розділу ІІ Порядку Комісія утворюється наказом Генерального прокурора у складі не менше семи осіб. Одночасно визначаються голова та секретар Комісії із числа працівників відповідального підрозділу.

До складу Комісії включаються прокурори, які обіймають адміністративні посади в Офісі Генерального прокурора, крім прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, і мають бездоганну ділову репутацію, високі професійні та моральні якості, а також користуються авторитетом.

Склад Комісії може бути змінений наказом Генерального прокурора, у тому числі у зв`язку з поданням членом Комісії заяви про складання повноважень або невідповідністю члена Комісії вимогам, визначеним п. 2 цього розділу Порядку.

Будь-яких інших обмежень під час утворення Комісії Порядком не передбачено.

Більше того, наказ Генерального прокурора від 19.08.2022 № 161 є чинним та не є предметом спору у цій справі.

При цьому, як під час проведення перевірки, так і під час проведення засідання Комісії, ОСОБА_1 відводів членами Комісії або Голові Комісії не заявлялося.

Отже, суд дійшов висновку, що доводи в цій частині є необґрунтованими та неприйнятними.

Щодо посилань позивача на порушення членом Комісії Ковальовим Є.В. вимог абзацу 3 п. 10 розділу І та п. 25 розділу VІІ Порядку та відсутність фактичного проведення перевірка за зверненням Гущесова С.В. суд зазначає наступне.

Пунктом 10 розділу І Порядку врегульовано, що розгляд та вирішення питань Комісією здійснюється колегіально. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від присутніх на засіданні членів Комісії. Голосування здійснюється відкрито підняттям руки.

Комісія може приймати процедурні рішення, пов`язані з її діяльністю, про що зазначається у протоколі.

Рішення не можуть прийматися на підставі припущень, неперевіреної чи недостовірної інформації.

Пунктом 25 розділу VІІ Порядку визначено, що при прийнятті остаточного рішення у провадженні враховуються характер дій або бездіяльності прокурора, їх систематичність і наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, а також інші обставини, що мають значення для прийняття рішення.

Водночас, у п. 24 розділу VІІ Порядку унормовано, що член Комісії, який готував висновок у провадженні, не має права брати участь у голосуванні при прийнятті остаточного рішення у провадженні.

Відповідно до протоколу засідання Комісії від 15.03.2024 член Комісії Ковальов Є.В. не приймав участі в обговоренні результатів розгляду скарги та при прийнятті остаточного рішення у провадженні (голосуванні).

Також, як зазначалось вище, що 24.10.2023 до Комісії надійшло звернення керівника Чернігівської обласної прокуратури Гущесова С.В. щодо неналежного виконання керівником Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_1 посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади.

Відповідно до матеріалів провадження за зверненням Гущесова С.В. , Ковальовим Є.В. з метою проведення перевірки за зверненням 02.11.2023 направлено його копію позивачу та запропоновано до 10.11.2023 надати пояснення щодо доводів викладених у ньому.

Пояснення ОСОБА_1 та матеріали до них надійшли до Офісу Генерального прокурора 11.12.2023.

В подальшому, Ковальовим Є.В. 10.01.2024 направлено лист начальнику управління організаційного забезпечення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи Офісу Генерального прокурора з метою підтвердження або спростування доводів звернення Гущесова С.В. в частині не забезпечення керівником Козелецької окружної прокуратури виконання вимог п. 9.17 наказу Генерального прокурора від 30.09.2021 № 309 щодо достовірності і повноти відображених даних у відповідних інформаційних реєстрах та базах з огляду на результати та процесуальні рішення у кримінальних провадженнях.

З відповіді на вказаний запит від 12.01.2024 вбачається, що за даними Єдиного державного реєстру досудових розслідувань у всіх наведених у листі кримінальних провадженнях реєстратором у вересні 2023 року здійснено редагування (знято з обліку) відомостей про установлені та відшкодовані збитки шляхом внесення до Реєстру оновлених даних, з фіксацією в інформаційній системі: дати та часу змін, користувача який їх проводив, інформації про попередні та нові дані.

Також, 10.01.2024 Ковальовим Є.В, направлено листа керівнику Чернігівської обласної прокуратури, у якому запропоновано висловити позицію щодо обґрунтованості доводів ОСОБА_1 , викладених у поясненнях.

Крім того, витребувано документи, зазначені ОСОБА_1 у клопотанні (від 07.12.2023, яке надійшло до Офісу Генерального прокурора 18.12.2023), а також інші документи (за переліком) для прийняття рішення у провадженні.

В строк, встановлений членом Комісії Ковальовим Є.В. , Гущесовим С.В. надано письмові пояснення та копії витребуваних документів.

З наведеного вбачається, що членом Комісії Ковальовим Є.В. , крім матеріалів доданих до звернення, зібрано додаткові матеріали для перевірки, а доводи позивача про те, що матеріали, надані сторонами провадження, членом Комісії Ковальовим Є.В. не вивчалися, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Щодо суті висновків про наявність чи відсутність у діяльності ОСОБА_1 підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону № 1697-VII, для звільнення з указаної адміністративної посади суд виходить з наступного.

Згідно з п. 10 Розділу І Порядку рішення не можуть прийматися на підставі припущень, неперевіреної чи недостовірної інформації.

З матеріалів справи вбачається, що Комісія встановила наступні обставини за результатами розгляду звернення керівника Чернігівської обласної прокуратури Гущесова С.В. щодо неналежного виконання керівником Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_1 посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади.

ОСОБА_1 призначений на посаду керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області 15.03.2021 на підставі наказу керівника Чернігівської обласної прокуратури від 12.03.2021 № 126к.

Відповідно до наказу керівника Козелецької окружної прокуратури від 23.06.2023 № 9 «Про розподіл обов`язків між працівниками Козелецької окружної прокуратури» керівник Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_1 , окрім інших питань, забезпечує організацію діяльності прокуратури, координацію діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності; організацію та нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, досудове слідство та здійснення контролю за застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження, організацію та представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені Законом, здійснення безпосереднього контролю за роботою заступника керівника Сороки С.Г.

Наказами керівника окружної прокуратури від 26.09.2023 № 15, 27.09.2023 № 16 та 05.10.2023 №17 з метою узгодження роботи правоохоронних органів з виявлення, документування та розкриття кримінальних правопорушень на пріоритетних напрямах утворено міжвідомчі робочі групи, головою яких визначено керівника окружної прокуратури ОСОБА_1 .

Проте, за висновком Комісії, керівником окружної прокуратури ОСОБА_1 їх ефективне функціонування не забезпечено, а їх безпосереднє проведення перекладено на іншу особу.

Так, на трьох засіданнях міжвідомчих робочих груп, проведених у жовтні 2023 року головував заступник керівника окружної прокуратури. Ухвалені за результатами рішення носять формальний характер, заходи не узгоджені та як наслідок, позитивно на стан протидії злочинності не вплинули.

Крім того, з системного аналізу оспорюваного рішення Комісії випливає, що керівником Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_1 належним чином не організовано виконання п. п. 9.7, 9.8, 9.11, 9.15, 9.17, 11.11 Наказу Генерального прокурора від 30.09.2021 № 309, а саме:

- щодо системного вивчення стану судового розгляду кримінальних проваджень, вжиття заходів, спрямованих на забезпечення досудового розслідування та судового розгляду кримінальних проваджень у розумні строки;

- щодо вжиття заходів, спрямованих на забезпечення досудового розслідування у розумні строки;

- не забезпечено перевірку законності та обґрунтованості рішень про закриття кримінальних проваджень;

- щодо вивчення ефективності досудового розслідування та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях;

- щодо достовірності і повноти відображених даних у відповідних інформаційних реєстрах та базах з огляду на результати та процесуальні рішення у кримінальному провадженні;

- щодо долучення до наглядових проваджень основних процесуальних документів.

Зокрема, в спірному рішенні зазначені негативні наслідки неналежного виконання позивачем посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади: незадовільний стан досудових розслідувань у кримінальних провадженнях про корупційні злочини; у земельній сфері; за фактами шахрайського заволодіння земельною ділянкою; тощо. Наголошено, що належного процесуального керівництва досудовим розслідуванням також не забезпечено.

Окрім цього, вказано на бездіяльність щодо нагальних питань, зокрема, відсутності організуючої ролі керівника в питаннях належного утримання протирадіаційного укриття, встановлення винних за втрату об`єкта цивільного захисту населення осіб, заподіяння збитків, їх стягнення на користь місцевого бюджету не вирішувалося, не вжито заходів для збереження у належному стані гідротехнічних споруд та встановлено неналежний стан організації роботи в сфері охорони довкілля та надрокористування. Також наголошено на невжитті заходів представницького реагування за фактами незаконної порубки дерев, неподання позвів щодо відшкодування збитків та шкоди в рахунок держави та про повернення земельних ділянок природно-заповідного фонду, тощо.

У спірному рішенні наведені й інші порушення, виявлені у діяльності керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області, з дорученням відповідних прикладів та доказів.

Слід зазначити, що Комісією враховано лише ті факти, які знайшли своє підтвердження за результатами розгляду звернення, а також ті, які виявлені в ході проведення перевірки, проведеної членом Комісії, а також системний характер виявлених порушень законодавства та вимог наказів Генерального прокурора з основних напрямів прокурорської діяльності, характер допущених порушень, їх наслідки, особу прокурора та ступінь його вини.

Отже, покликання позивача на безпідставність, недоведеність та бездоказовість висновків Комісії у спірному рішенні є помилковими та необґрунтованими.

Суд у цьому контексті також вважає за необхідне зазначити, що повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до пункту 4 частини другої цієї норми у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. Проте, такий спосіб захисту може бути застосований лише тоді, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом. У випадку, коли суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, суд може лише вказати норми закону, які відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії, з урахуванням встановлених судом обставин.

Отже, законодавством не визначено право адміністративного суду переймати на себе функції та повноваження інших органів державної влади, які реалізуються відповідними суб`єктами владних повноважень в межах закону на власний розсуд (дискреційні повноваження), без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами.

Таким чином, аналіз та оцінка суті встановлених порушень судом після їх аналізу Комісією призведе до підміни роботи Комісії та втручання у її дискреційні повноваження. Адже наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав їм певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Виходячи з передбаченого Конституцією України принципу поділу влади у рішенні від 25.02.2009 №5-рп/2009 Конституційний Суд України дійшов висновку, що законодавча, виконавча та судова гілки влади не можуть підмінювати одна одну і повинні виконувати функції та повноваження, закріплені у Конституції України за кожною з них.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316 нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Більш того, суд наголошує, що під час звільнення позивача з адміністративної посади керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області фактично було здійснено прокурорське самоврядування, яке здійснюється на власний розсуд, а не застосовано до позивача дисциплінарне стягнення.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного суду України у постановах від 24.04.2019 у справі № 808/1350/17 та від 15.01.2019 у справі № 826/13848/17.

Суд звертає увагу на те, що вище судом проаналізовано дотримання прав позивача на всіх стадіях провадження здійсненого згідно з Порядком та надано оцінку відповідній процедурі. Позивач обізнаний про попередню перевірку звернення членом Комісії, скористався правом надати пояснення та додаткові пояснення, брав участь у роботі Комісії під час розгляду його провадження, подавав клопотання, які було розглянуто Комісією і мотивовано відхилено чи задоволено. За результатами роботи Комісії підготовлено та затверджено обґрунтований висновок щодо виконання позивачем посадових обов`язків та подано Генеральному прокурору для вжиття відповідних заходів.

Таким чином слід констатувати, що Комісією дотримано процедури розгляду звернення, проведення провадження та прийняття мотивованого і обґрунтованого рішення щодо позивача.

Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище встановленого судом та не мають визначального значення для вирішення спору по суті.

У цьому контексті суд враховує положення п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Щодо застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13.03.2019 у справі № 826/26348/19, від 05.08.2019 у справі № 813/9291/13-а, від 21.04.20214 у справі № 480/4987/19, від 30.06.2022 у справі № 640/19678/20, від 06.04.2023 у справі № 320/3164/19, від 26.01.2023 у справі № 140/318/21, на які посилався позивач, суд зазначає, що правовідносини у вказаних справах не є подібними, а отже висновки Верховного Суду у цих справах не є застосовними до спірних правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачами.

Підсумовуючи викладене, суд резюмує, що рішення Комісії від 15.03.2024 № 07/1/1-3п-24 прийнято з дотриманням вимог законодавства, є обґрунтованим та правомірним, а тому правових підстав для його скасування немає.

Як було зазначено вище, наказ виконувача обов`язків керівника Чернігівської обласної прокуратури від 01.04.2024 № 67к ОСОБА_1 про звільнення з адміністративної посади керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області з 01.04.2024 у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади (п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про прокуратуру») прийнято на підставі рішення Комісії від 15.03.2024 № 07/1/1-3п-24.

Відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Як наслідок, решта похідних вимог про скасування наказу Чернігівської обласної прокуратури від 01.04.2024 № 67к, поновлення ОСОБА_1 з 01.04.2024 на посаді керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області або рівнозначній посаді керівника окружної прокуратури, постановлення всім підприємствам, установам та організаціям незалежно від права власності вважати, що ОСОБА_1 у період часу з 01.04.2024 (дати незаконного звільнення) по дату фактичного поновлення на посаді або призначення на рівнозначній посаді (керівник окружної прокуратури), перерубував на посаді керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області; стягнення з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (здійснити перерахунок, відповідно до ст. ст. 81, 82, 83 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з посадового окладу керівника окружної прокуратури, надбавки за вислугу років, допомоги для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також преміювання та виконання роботи пов`язаної з державною таємницею), починаючи з 01.04.2024 по дату фактичного поновлення на посаді або призначення на рівнозначну посаду керівника окружної прокуратури та витрати, пов`язані з відправкою позову до суду та переїздом до іншого населеного пункту для участі в судових засіданнях задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку - відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 26 лютого 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кочанова П.В.