Справа № 200/6471/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року справа №200/6471/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 р. у справі № 200/6471/24 (головуючий І інстанції Духневич О.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача, щодо відмови ОСОБА_1 , у виплаті з 01.03.2024 підвищення до пенсії (індексації), передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України Про індексацію пенсій і страхових виплат і додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році від 23.02.2024 №185;

- зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 , з 01.03.2024 виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з урахуванням підвищення до пенсії, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України Про індексацію пенсій і страхових виплат і додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році від 23.02.2024 № 185, зберігаючи відсоткове значення пенсії 80 % від суми грошового забезпечення, та без будь-якого обмеження її максимальним розміром, а саме в розмірі 26 821,51 гривень;

- визнати протиправними дії відповідача, щодо нарахування і виплати щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 , з 01.03.2024 з урахуванням підвищення до пенсії, як інваліду війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 №1381 (в редакції станом на 01.03.2023 року) у розмірі 25% від основного розміру пенсії 17049,10 грн. без урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2024 рік;

- зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 , виплату пенсії за вислугу років з 01.03.2024 з урахуванням підвищення до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 №1381 (в редакції станом на 01.03.2022 року) у розмірі 25% від основного розміру пенсії, з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2024 рік, а саме з загальної суми 18406,21 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року задоволено частково позов, а саме суд:

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.03.2024.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.03.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру, з урахуванням вже виплачених сум.

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нарахування і виплати щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 з урахуванням підвищення до пенсії, як інваліду війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 №1381 (в редакції станом на 01.03.2023 року) у розмірі 25% від основного розміру пенсії 17049,10 грн. без урахування сум підвищення (індексації) пенсії за 2022, 2023 та 2024 роки.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії за вислугу років з 01.03.2024 з урахуванням підвищення до пенсії, як інваліду війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022 року) у розмірі 25 % від основного розміру пенсії, з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022, 2023 та 2024 роки, з урахуванням раніше виплачених сум та з урахуванням висновків суду викладених в даному рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження у справі в частині позовних вимог щодо нарахування позивачу з 01 березня 2024 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 25% від основного розміру пенсії, з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022, 2023 та 2024 роки, та скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог скарги посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд помилково зазначив, що при здійсненні позивачу перерахунку пенсії відповідач розрахував підвищення до пенсії, як інваліду війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 від суми 13639,56 грн., тобто, без врахування індексації пенсії за 2022, 2023 та 2024 роки.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28 грудня 2011 року №1381 (далі - постанова КМУ №1381) розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058IV, статей 13 і 21 Закону №2262 з урахуванням індексації пенсії на визначений щороку Кабінетом Міністрів України коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, збільшується на 25 відсотків.

У травні 2024 року на виконання постанови КМУ №1381 було проведено перерахунок пенсії Позивача з 01 березня 2023 року, враховуючи розмір пенсії, обчислений з урахуванням сум підвищення пенсії після перерахунків на виконання: постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі Постанова №118), постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова №168) та постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі Постанова №185).

Основний розмір пенсії позивача станом на 01 березня 2024 року з розрахунку 80% грошового забезпечення складає 13639,56 грн (17049,45 грн. х 80%); 1909,54 грн. індексація відповідно до постанови КМУ № 118 (13639,56 грн. х 0,140); 1500,00 грн. індексація відповідно до постанови КМУ №168 (13639,56 грн. + 1909,54 грн.) х 0,197, з урахуванням пунктів 9, 10 постанови КМУ №168); 1357,11 грн. індексація відповідно до постанови КМУ №185 (13639,56 грн. + 1909,54 грн. +1500,00 грн.) х 0,0796; 4601,55 грн. - підвищення основного розміру пенсії відповідно до постанови КМУ №1381 ((13685,48+1915,97+1500,00+1357,11) х 0,25); 2000.00грн. - щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713; 944,40 грн. підвищення пенсії особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи згідно Закону України №3552 (40% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність станом на 01 квітня 2023 року 2093,00 грн.); 826,35 грн. виплата за особливі заслуги; 50,00 грн. доплата до підвищення пенсії особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи відповідно до Закону України №1603.

Розмір підвищення розраховано наступним чином: 13639,56 (основний розмір пенсії) + 1909,54 (індексація пенсії базового ОСНП 2022) + 1500,00 (індексація пенсії базового ОСНП 2023) + 1357,11 (індексація пенсії базового ОСНП 2024) = 18406,21*25% = 4601,25 грн..

Як видно з розрахунків, підвищення до пенсії, як інваліду війни відповідно до положень п. 1 постанови №1381 у розмірі 25% від основного розміру пенсії, розраховано з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022, 2023 та 2024 роки.

Таким чином, перерахунок пенсії позивачу Головним управлінням зроблено відповідно до вимог чинного законодавства, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Тобто, фактично на час подання позовної заяви питання щодо перерахунку пенсії у розмірі 25% від основного розміру пенсії, з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022, 2023 та 2024 роки є вирішеним.

Також скаржник зазначає, що судом не взято до уваги обставини, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права в частині виплати пенсії без обмеження граничного розміру.

Судом не враховано, що відповідно до положень статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI (далі - Закон №3668-VI) максимальний розмір пенсії […] або щомісячного довічного грошового утримання […], призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу» […] «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», […], не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії […] не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06 грудня 2016 року внесено зміни до статті 43 Закону №2262 та зазнач максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06 грудня 2016 року передбачено, що вказані обмеження застосовуються до осіб не залежно від дати призначення пенсії.

Також, відповідно до частини третьої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058 IV, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Отже, на даний час розмір пенсі з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03 липня 2018 року по справі № 554/8998/16-а, від 28 березня 2019 року по справі №553/3616/16-а.

Також, судом не враховано норми Закону України «Про державний бюджет» № 3460-IХ від 09 листопада 2023 року встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня 2024 року 2361 гривня.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та є одержувачем пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262 від 09.04.1992.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.12.2022 по справі № 200/4932/22 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, а саме судом:

Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача № 70202 від 28.10.2022 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.04.2019 на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФС-70202/09/01/1020 від 06.10.2022 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, станом на 05.03.2019 року згідно постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із врахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад 4510,00 гривень; оклад за військовим званням 1340,00 гривень; надбавка за вислугу років (50%) 2925,00 гривень; надбавка за особливості проходження служби (в розмірі 65% від грошового забезпечення) 5703,75 гривень; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 10% - 451,00 гривень, премія (47%) 2119,70 гривень, загальної суми 17049,45 гривень, застосувавши основний розмір пенсії 80%.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2023 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволено частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.12.2022 скасовано в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80 %.

На виконання рішення суду відповідачем здійснено перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФС-70202/09/01/1020 від 06.10.2022.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.06.2023 по справі № 200/943/23 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, а саме судом:

Визнано протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 з 01.03.2023 доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб.

Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.03.2023 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб, з виплатою заборгованості за період з 01.03.2023.

Визнано протиправними дії відповідача щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії до 70 відсотків при перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФС-70202/09/01/1020 від 06.10.2022.

Зобов`язано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФС-70202/09/01/1020 від 06.10.2022 із застосуванням основного розміру пенсії 80 % від грошового забезпечення.

На виконання рішення суду відповідачем здійснено перерахунок та виплату пенсії, однак з 01.03.2023 було застосовано максимальний розмір пенсії та зменшено розмір щомісячної доплати до пенсії, як особі з інвалідністю в наслідок війни, не врахувавши суму індексації пенсії за 2022 та 2023 роки.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.11.2023 у справі № 200/5929/23 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, а саме судом:

Визнано протиправними дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 десятьма прожитковими мінімумами, встановлених законом для непрацездатних осіб з 01.10.2023.

Зобов`язано відповідача здійснити з 01.10.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі № 200/4932/22, та від 05.06.2023 у справі № 200/943/23 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправними дії відповідача, щодо нарахування і виплати щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 з урахуванням підвищення до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2023) у розмірі 25% від основного розміру пенсії 13639,56 грн. без урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022 та 2023 роки.

Зобов`язано відповідача здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату підвищення (доплату) пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни з 01.03.2023 з урахуванням положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022) у розмірі 25% від основного розміру пенсії, з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022 та 2023 роки.

27.05.2024 представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, у якому просив виконати рішення суду від 29.11.2023 у справі № 200/5929/23, а також просив надати протоколи розрахунку пенсії на виконання рішення суду.

Листом відповідача від 03.06.2024 позивача повідомлено, що на виконання рішення суду з 01.03.2023 здійснено перерахунок пенсії з урахуванням положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2023) у розмірі 25% від основного розміру пенсії 13639,56 грн. без урахування сум підвищення (індексації) пенсії за 2022 та 2023 роки.

З 01.10.2023 здійснено перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум. З червня 2024 року розмір пенсії складає 26821,51 грн. Також повідомлено, що з 01.06.2024 виплата пенсії становить 24931,13 грн. Доплата за період з 01.10.2023 по 31.05.2024 становить 23969,04 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За частиною 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», нормами якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Так, за статтею 64 Закону № 2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За змістом ч.2 ст.42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно з п.1, пп.1 п.2 Постанови Кабміну України від 23 лютого 2024 р. № 185, установлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.

Установлено, що з 1 березня 2024 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Так, обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", Про прокуратуру", Про статус народного депутата України", Про Національний банк України", Про Кабінет Міністрів України", Про дипломатичну службу", Про службу в органах місцевого самоврядування", Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Про наукову і науково-технічну діяльність", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Про пенсійне забезпечення", Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону №911-VIII чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Тобто, положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно із пунктом 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону №2262-XII втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII.

Водночас положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом № 2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів дійшла висновку, що вони суперечать одна одній.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

При цьому, розвиваючи зазначені юридичні позиції викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, Конституційний Суд України (Другий сенат) у Рішенні від 12 жовтня 2022 року № 7-р(II)/2022 вказав, що зі змісту частин першої, другої, п`ятої статті 17 Конституції України у їх взаємозв`язку з частиною першою статті 46, частиною першою статті 65 Основного Закону України випливає конституційний обов`язок держави надати спеціальний юридичний статус громадянам України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, членам їхніх сімей, а також особам, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у лютому 2014 року, із забезпеченням відповідно до цього статусу соціальних гарантій високого рівня. Встановлений частиною 5 статті 17 Основного Закону України обов`язок держави забезпечити соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, поширюється як на громадян України, які безпосередньо перебувають на такій службі, так і на тих, яких звільнено з неї.

Окрім того, Конституційний Суд України у Рішенні від 23 грудня 2022 року № 3-р/2022 звернув увагу на те, як витлумачено поняття юридичної визначеності в міжнародних актах та документах, згідно з якими, зокрема, „юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були зрозумілими й точними, а також, щоб їхньою метою було забезпечення передбачности ситуацій та правовідносин; юридична визначеність також означає, що держава загалом повинна додержувати взятих на себе зобов`язань щодо людей або виконувати їм обіцяне [поняття „виправданого (леґітимного) очікування"]" [Доповідь про правовладдя, ухвалена Європейською Комісією „За демократію через право" (Венеційська Комісія) на її 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25-26 березня 2011 року), перше речення § 46, § 48]; принцип правомірних (легітимних) очікувань, за тлумаченням Венеційської Комісії, виражає ідею, що „органи публічної влади повинні не лише додержуватися приписів актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених [у особи] очікувань" [спеціальне Дослідження Венеційської Комісії „Мірило правовладдя", CDL-AD(2016)007, пункт II.B.5.61]. Отже, юридичну визначеність в аспекті поняття правомірних (легітимних) очікувань слід розуміти не лише як право особи розраховувати на розумну та передбачну стабільність приписів актів права, чітке розуміння юридичних наслідків застосування таких приписів, а також як право особи на розумні очікування щодо послідовності та цілісності законотворчої діяльності Верховної Ради України як єдиного органу законодавчої влади в Україні.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон № 2262-ХІІ.

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішень Конституційного Суду України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19,від 27.01.2022 у справі №240/7087/20, від 20 липня 2022 року у справі № 340/2476/21.

Згодом відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, у частині 7 статті 43 Закону №2262-XII слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України, дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Отже, внесені Законом №1774-VІІІ до частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Така правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 17.05.2021 у справі №343/870/17 та від 21.12.2021 №120/3552/21-а, від 26.01.2022 у справі №569/2950/17, від 08 листопада 2022 року у справі №580/6636/21, від 06 березня 2023 року у справі № 1340/6235/18.

Відповідно, у даному випадку позивач має право на пенсію без її обмеження максимальним розміром.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин у справі, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Така правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2024 року справа №160/17347/22, від 25 січня 2024 року справа № 300/2754/23.

Викладене свідчить про протиправність дій відповідача щодо обмеження позивачу пенсії максимальним розміром, після перерахунку пенсії.

Щодо вимог щодо підвищення основного розміру пенсії на 25% згідно із Постановою КМУ № 1381, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення від 28.12.2011 року № 1381 (у редакції станом на 01.03.2023, далі - Постанова № 1381):

- установити, що розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, статей 13 і 21 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням індексації пенсії на визначений щороку Кабінетом Міністрів України коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, збільшуються на 25 відсотків;

- збільшення розмірів пенсій здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та інших доплат до пенсії.

За п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році установлено, що з 01.01.2022:

- перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році установлено:

- з 01.03.2023 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Згідно з п.1, пп.1 п.2 Постанови Кабміну України від 23 лютого 2024 р. № 185, установлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.

Отже, за змістом п. 1 Постанови № 1381 основний розмір пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, з урахуванням індексації пенсії на визначений щороку Урядом коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, збільшуються на 25 відсотків.

25 відсотків збільшення пенсії вираховуються з основного розміру пенсії та з урахуванням індексації пенсії на визначений щороку Урядом коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Матеріали справи свідчать, що позивачу з 01 березня 2024 року здійснено розрахунок збільшення пенсії (25%) згідно Постанови № 1381 від суми 13639,56 грн у розмірі 3409.89 грн.

Зазначене свідчить, що при обчисленні збільшення пенсії у розмірі 25% не враховані суми індексації пенсії.

Щодо посилання скаржника на те, що розмір підвищення пенсії позивача станом на 01 березня 2024 року розраховано в сумі 4601,25 грн., колегія суддів зазначає, що наявні в матеріалах справи документи, а саме протоколи, розрахунки та скріншоти з пенсійної справи, свідчать, що розрахунок та виплату збільшення пенсії (25%) згідно Постанови № 1381 у розмірі 4601,25 грн здійснено з червня 2024 року. Доказів, що розрахунок та виплату збільшення пенсії (25%) згідно Постанови № 1381 здійснено позивачу з березня 2024 року, що є спірним цій справі, матеріали справи не містять.

Отже, відповідачем протиправно розраховано суму збільшення основного розміру пенсії відповідно до пункту 1 Постанови № 1381 з 01.03.2024 без урахування індексації, визначеної Постановами № 118, 168, 185.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються встановленими у справі обставинами.

Отже, висновок суду першої інстанції ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статями 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 р. у справі № 200/6471/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 26 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: І.В Геращенко

І.Д. Компанієць