Справа № 380/13470/24
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 380/13470/24 пров. № А/857/31780/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року (головуючий суддя Лунь З.І., м. Львів) у справі №380/13470/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

24.06.2024 позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера ОСОБА_2 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській здійснити виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера ОСОБА_2 у загальному розмірі 1900110 (один мільйон дев`ятсот тисяч сто десять) грн. 32 коп.

Позов обгрунтовує тим, що на виконання рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №300/452/20, від 26.02.2021 у справі №300/24/21 та від 15.07.2022 у справі №300/676/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області проведено перерахунки пенсій її чоловіку ОСОБА_2 , так як він перебував на обліку саме в цьому органі пенсійного фонду. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Зазначає, що зверталась до відповідачів з заявою з метою отримання вищевказаних грошових коштів, проте отримала відмову, що зумовило необхідність звернення до суду. Вважає, що має право на отримання недоотриманої суми пенсії, з огляду на положення ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера ОСОБА_2 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити виплату ОСОБА_1 1109329 (один мільйон сто дев`ять тисяч триста двадцять дев`ять) грн 25 коп., недоодержаної суми пенсії її померлого чоловіка - ОСОБА_2 , нарахованої на виконання рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №300/452/20 в сумі 317807,39 грн., від 26.02.2021 у справі №300/24/21 в сумі 778007,54 грн. та від 15.07.2022 у справі №300/676/22 в сумі 13514,32 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що особливість пенсійних (публічно-правових) відносин у сфері соціального захисту між конкретною особою та Пенсійним фондом України полягає в тому, що вони нерозривно пов`язані з особою пенсіонера, а відтак після смерті цієї особи зобов`язання Пенсійного фонду України, за загальним правилом, не можуть бути об`єктом спадкування та виплат на майбутнє його спадкоємцям. Вказує, що Закон № 2262-XII визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. Разом з тим, апелянт звертає увагу, що вказана заборгованість не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки, виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

16.01.2025 позивачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу. Доводи відзиву аналогічні доводам адміністративного позову. Крім того, зазначає, що у визначених чинним законодавством випадках членам сім`ї та іншим особам можуть бути виплачені суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю. При цьому, виплаті підлягають не лише нараховані, але й не виплачені пенсіонеру, який помер, суми пенсії. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмови в задоволенні позову, відтак, у відповідності до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 26.11.2017.

ОСОБА_2 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Івано-Франківській області як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-ХІ1 (Закон № 2262-ХІІ).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №300/452/20 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано- Франківській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 пенсію відповідно довідки від 26.12.2019 року № 37/7-264 виданої Ліквідаційною комісією УМВС України на Південно-західній залізниці, в якій зазначено основні і додаткові види грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад - 2600,00 грн., підвищення посадового окладу (100 відсотків) 2600 грн., оклад за військове (спеціальне) звання 2000,00 грн., надбавка за вислугу років (30 відсотків) 2880,00 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (100 відсотків) - 10080,00 грн., доплата за службу в нічний час (35 відсотків) 1820,00 грн., надбавка за особливо важливі завдання (50 відсотків) 3740,00грн., премія (75,23 відсотків) 5627,20 грн. Рішення суду набрало законної сили 11.08.2020.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі № 300/452/20 та надало розрахунок на доплату за пенсійною справою, згідно з яким сума доплати до пенсії за рішенням суду становить 317807,39 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 року у справі №300/24/21 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо застосування обмеження максимальним розміром пенсії, при виплаті такої ОСОБА_2 в результаті перерахунку, здійсненого на виконання рішення суду з 20.12.2016. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано- Франківській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з 20.12.2016 без обмеження її максимальним розміром. Рішення суду набрало законної сили 20.07.2021.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 у справі № 300/24/21 та надало розрахунок на доплату за пенсійною справою, згідно з яким сума доплати до пенсії за рішенням суду становить 778007,54 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 по справі №300/676/22 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано- Франківській області здійснити ОСОБА_2 щомісячну виплату всього призначеної пенсії, визначеної у протоколі за пенсійною справою № від 06.09.2021. Рішення суду набрало законної сили 24.11.2022.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 по справі №300/676/22 та надало розрахунок на доплату за пенсійною справою, згідно з яким сума доплати до пенсії за рішенням суду становить 778007,54 грн.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 23.01.2023.

ОСОБА_1 подала до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області заяву про виплату їй суми нарахованої та невиплаченої її чоловікові пенсії за рішеннями Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №300/452/20, від 26.02.2021 у справі №300/24/21 та від 15.07.2022 у справі №300/676/22.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 20.03.2023 на запит Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 13.03.2023 направило архівну пенсійну справу ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із подальшим призначенням пенсії дружині ОСОБА_1 на неповнолітнього сина ОСОБА_3 в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом від 01.05.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області повідомлено позивачку про те, що рішеннями Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №300/452/20, від 26.02.2021 у справі №300/24/21 та від 15.07.2022 у справі №300/676/22 на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено зобов`язань щодо виплати заборгованості, яка була нарахована померлому.

Не погоджуючись з діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (Закон № 2262).

Статтею 61 Закону №2262 визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Відповідно до положень частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 4 Порядку №3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Таким чином, законодавцем передбачено окремий порядок виплати неотриманої за життя суми пенсії визначеним колом його близьких осіб в межах шестимісячного строку з дня смерті пенсіонера.

Відповідно до абз.1 п. 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (Порядок №22-1), для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Відповідно до абз. 3 п. 2.26 розділу II Порядку № 22-1 члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Абзацом 1 ч. 2, частиною 4 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції»).

Відповідно до ч. 2 ст. 64 Житлового Кодексу Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Отже, згідно з приписами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійні виплати - грошові виплати в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати, тобто після нарахування є власністю пенсіонера.

Колегія суддів звертає увагу на те, що конституційне право на отримання пенсії не може бути обмежено з огляду на приписи Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Не виплата пенсії яка гарантована Конституцією України є прямим порушенням статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини.

Апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 26.11.2017. Позивачка звернулась із відповідним зверненням до органу Пенсійного фонду у встановлений шестимісячний строк. Відтак, на думку колегії суддів, має право на отримання недоодержаної пенсії її померлого чоловіка - ОСОБА_2 відповідно ст.61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, колегія суддів, аналізуючи вищевикладене та докази в матеріалах справи та враховуючи, що ОСОБА_2 на дату смерті перебував на пенсійному обліку в Івано-Франківській області, яким обліковано заборгованість з виплати йому сум нарахованої пенсії на виконання рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №300/452/20 в сумі 317807,39 грн., від 26.02.2021 у справі №300/24/21 в сумі 778007,54 грн. та від 15.07.2022 у справі №300/676/22 в сумі 13514,32 грн вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити виплату позивачці недоодержаної суми пенсії її померлого чоловіка - ОСОБА_2 в загальній сумі 1109329,25 грн, нарахованої на виконання рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №300/452/20 в сумі 317807,39 грн., від 26.02.2021 у справі №300/24/21 в сумі 778007,54 грн. та від 15.07.2022 у справі №300/676/22 в сумі 13514,32 грн.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі № 380/13470/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний