Справа № 400/3725/24
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 лютого 2025 року

м. Київ

справа №400/3725/24

адміністративне провадження №К/990/5746/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів: Соколова В.М., Кашпур О.В.,

перевірив касаційну скаргу Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Збройних Сил України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними дії Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Збройний Сил України, що полягають у виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 30 січня 2020 року по 01 серпня 2021 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14 листопада 2019 року №294-1X «Про державний бюджет на 2020рік», Законом України від 15 грудня 2020 року №1082-1X «Про державний бюджет на 2021 рік»;

- зобов`язати Факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Збройний Сил України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 30 січня 2020 року по день виключення із списків військової частини 01 серпня 2021 року, грошову компенсацію за 10 діб невикористаної відпустки за сімейними обставинами за 2020 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, грошову компенсацію за 10 діб невикористаної відпустки за сімейними обставинами за 2021 рік, грошову компенсацію за 56 днів невикористаних додаткових днів відпусток учаснику бойових дій за період з 2018 по 2021 роки, грошову допомогу на оздоровлення за 2020-2021 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік, одноразову грошову допомогу при звільненні відповідно до постанови КМУ від 17 липня 1992 року №393 за 27 календарних років, із урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Збройний Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 01 серпня 2021 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14 листопада 2019 року №294-1X «Про державний бюджет на 2020 рік», Законом України від 15 грудня 2020 року №1082-1X «Про державний бюджет на 2021 рік». Зобов`язано Факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Збройний Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 01 серпня 2021 року, грошову компенсацію за 10 діб невикористаної відпустки за сімейними обставинами за 2020 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, грошову компенсацію за 10 діб невикористаної відпустки за сімейними обставинами за 2021 рік, грошову компенсацію за 56 днів невикористаних додаткових днів відпусток як учаснику бойових дій за період з 2018 по 2021 роки, грошову допомогу на оздоровлення за 2020-2021 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік, одноразову грошову допомогу при звільненні, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2020 року Закон України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", станом на 01 січня 2021 року Закон України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", з урахуванням виплачених сум.

13 лютого 2025 року відповідач за допомогою підсистеми «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у цій справі.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до пунктів 3 та 5 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються та вимоги особи, що подає касаційну скаргу.

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що в прохальній частині касаційної скарги заявник просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, а також зазначено у тексті касаційної скарги, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року залишено без змін рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року.

Водночас скаржником не ставиться питання про скасування постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року, що свідчить про невідповідність поданої касаційної скарги вимогам статті 330 КАС України.

Також аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність іншим вимогам статті 330 КАС України. Так, у касаційній скарзі зазначаються підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). Також, у разі подання касаційної скарги в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу, проте Судом встановлено, що скаржник не зазначив підставу (підстави) касаційного оскарження рішення та не надав доказів про надсилання цієї касаційної скарги іншим учасникам справи не надав.

Отже, Суд пропонує скаржникові подати касаційну скаргу в новій редакції відповідно до вимог статті 330 КАС України.

Разом з цим аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам частини четвертої статті 330 КАС України в частині необхідності надання документа про сплату судового збору.

В касаційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору з мотивів незадовільного майнового стану скаржника.

Перевіривши викладені доводи щодо несплати судового збору, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

Отже, враховуючи наведене, беручи до уваги суб`єктний склад учасників цієї справи та предмет спору, автор касаційної скарги не є суб`єктом, на якого в цьому випадку розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Відтак, клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

З оскаржуваного судового рішення убачається, що позивач у цій справі є фізичною особою, який звернувся до суду в 2024 році. Рішенням суду першої інстанції задоволено одну позовну вимогу майнового характеру.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою становить на рівні 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 гривні.

У рішенні суду першої інстанції відсутня інформація щодо суми нарахувань, тому ставка за вимогу майнового характеру обчислюється із її мінімального розміру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ціна позову за майнову вимогу складає 1 211, 20 грн (3028,00 грн *0,4).

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 2 422,40 гривень (200% від 1 211, 20).

Однак, відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 937,92 грн (2 422,40 грн *0,8).

Реквізити для сплати судового збору:

отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

рахунок отримувача: UA0026007;

;

код класифікації доходів бюджету: 22030102;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

найменування додатку, збору, платежу: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)", номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для надання до Суду документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі та подання до Суду касаційної скарги в новій редакції відповідно до вимог статті 330 КАС України з доказами надсилання її іншим учасникам справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Касаційну скаргу Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Збройних Сил України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у цій справі - залишити без руху.

3. Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом:

- надання до Верховного Суду документ про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі;

- подання до Верховного Суду касаційної скарги в новій редакції, яка має відповідати вимогам статті 330 КАС України з доказами надсилання її іншим учасникам справи.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали в установлений Судом строк, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

5. Копію цієї ухвали у вигляді електронного документу направити заявнику до електронного кабінету.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: В.М. Соколов

О.В. Кашпур