Справа № 591/11821/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 р.Справа № 591/11821/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду та в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Шияновська Т.В., вул. Першотравнева, 12, м. Суми, Сумська, 40009, по справі №591/11821/24

за позовом ОСОБА_1

до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач, апелянт) звернулася до Зарічного районного суду м. Суми до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (надалі ДЕІ ЦО, Північно-Східний МУ Держпраці), в якому просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №ПНС/СМ/22506/229/НП/ПТ/ПС, винесену головним державним інспектором Північно-Східного МУ Держпраці 12.11.2024 ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.188-5 Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладення штрафу в розмірі 850 грн, а провадження у справі закрити, а також стягнути понесені судові витрати у справі щодо сплати судового збору та правову допомогу.

Зарічний районний суд м. Суми, ухвалою від 05.12.2024 передав цю справу на розгляд за підсудністю до Ковпаківського районного суду м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми, рішенням від 24 січня 2025 року по справі у позов задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справ, просила скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наполягала на тому, що уповноваженою посадовою особою - головним державним інспектором Скиданенком М.А. протокол №ПНС/СМ/22506/229/НП/ТП про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 188-6 КУпАП був складений лише 07.11.2024, тобто через сорок сім днів після складання Акту № ПНС/СМ.22506.229/НП від 31.10.2024, в якому зазначено, що станом на 30.10.2024 директор КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр» не надано жодних документів на вимогу про надання документів від 29.10.2024 №ПНС/CМ/22506/229/НД, тобто з пропуском строку встановленого ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Вважає, що оскільки протокол від 07.11.2024 складено з порушенням встановленого порядку, постанова від 12.11.2024, яка винесена на підставі вказаного протоколу, також є протиправною.

Стверджує, що копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що у відповідача були якісь перешкоди протягом доби після складання акту скласти протокол.

Вважає, що у позивача не виник обов`язок щодо допуску інспекторів держпраці до проведення позапланової перевірки, через те, що відповідачем не були дотримані вимоги Закону. Працівники відповідача намагалися провести перевірку за безпідставним зверненням ОСОБА_3 , яка не перебуває з позивачем у трудових відносинах.

Одним із принципів державного контролю, який відображений у ст. 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», є неприпустимість проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами.

Вважає відсутніми підстави для проведення перевірки оскільки вважає заяву ОСОБА_3 безпідставною.

Північно-Східний МУ Держпраці подав відзиву на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 січня 2025 року без змін.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені такі обставини, які не оспорено сторонами.

Дорученням Прем`єр-Міністра України Дениса Шмигаля від 10.04.2024 № 11600/0/1-24 зобов`язано голову Державної служби України з питань праці забезпечити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) з питань додержання законодавства про працю в частині дотримання строків та першочерговості виплати заробітної плати на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб - підприємців, щодо яких наявна інформація про порушення строків виплати заробітної плати більш як за один місць (а.с. 15).

На виконання вказаного доручення головою Державної служби України з питань праці видано Окреме доручення № Д-33/1/4.1-24а від 23.04.2024, яким зобов`язано керівників міжрегіональних територіальних органів Держпраці забезпечити проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) з підстав, визначених абзацами четвертим, п`ятим, восьмим, дев`яти частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 877) (а.с. 14).

З реєстраційної картки звернення вбачається, що 14.10.2024 на Урядову гарячу лінію звернулася голова вільної профспілки обласного пологового будинку Сумського об`єднання вільних профспілок «Громадський контроль» Грінченко Л.В. з повідомленням щодо не отриманням працівниками обласного перинатального центру заробітної плати з серпня 2024 року у повному обсязі (а.с. 77).

Північно-Східним МУ Держпраці видано наказ № 581/ПНС-ЗК від 21.10.2024 «Про проведення заходу державного нагляду (контролю)» КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр» з питань додержання вимог законодавства про працю, на підставі ст.259 КЗпП України, абз.8 ч.1 ст.6 Закону № 877, ст.16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», наказу Міністерства економіки України від 16.06.2023 № 5782 «Про здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) протягом періоду воєнного стану», доручення Прем`єр-міністра України Д. Шмигаля від 10.04.2024 № 11600/0/1-24, а також окремого доручення Голови Державної служби України з питань праці від 23.04.2024 № Д-33/1/4.1-24а, звернення Грінченко Л.В. від 16.10.2024 №Г-1558/ПНС-24 (а.с. 78).

На виконання вказаного наказу видане направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 23.10.2024 № ПНС/1/15756-24, відповідно до якого форма заходу визначена як позапланова перевірка, що проводиться за юридичною адресою м. Суми, вул. Санаторна, 3, з початком 29.10.2024 і закінченням 31.10.2024; предмет здійснення заходу додержання вимог законодавства у сфері праці з питань праці, які стали підставою для здійснення заходу державного нагляду (контролю) (а.с. 11).

Посадовими особами Північно-Східного МУ Держпраці головному бухгалтеру Павлюченко О.О. було надано вимогу № ПНС/СМ/22506/229/ НД від 29.10.2024, якою зобов`язано у строк до 10:00 30.10.2024 надати належним чином завірені документи для проведення позапланової перевірки, зокрема, наказ на призначення керівника, паспортні дані керівника, виписка з ЄДРПОУ, витяг з колективного договору в частині оплати праці, документи щодо нарахування та виплати заробітної плати за період з липня по жовтень 2024 року, накази та заяви про звільнення працівників, звіти про заборгованість по заробітній платі (а.с. 13).

У листі від 30.10.2024 №537/01/01-14 позивачка вказувала, що інспекторами праці Скиданенком М.А. та Міщенком К.Ю. не було надано копію звернення Грінченко Л.В. від 16.10.2024 № Г-1558/ПНС-24, яке зазначено у направленні на проведення заходу державного нагляду (контролю), що викликає сумніви у законності позапланового заходу, оскільки в установі такого працівника не має; у разі надання інспекторами праці копії звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, питання про надання документів, зазначених у вимозі про надання документів від 29.10.2024 №ПНС/СМ/220506/229/НД буде розглянуто повторно та прийнято відповідне рішення.

Актом про неможливість проведення заходу державного контролю КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр» від 31.10.2024 за № ПНС/СМ/22506/229/НП зафіксовано, що станом на 30.10.2024 директором КНП СОР КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр» не надано жодних документів на вимогу про надання документів від 29.10.2024 №ПНС/СМ/22506/229/НД для проведення заходу державного контролю (а.с. 16-18).

06.11.2024 позивачкою на адресу відповідача були направлені письмові заперечення на Акт про неможливість проведення заходу державного контролю № ПНС/СМ/22506/229/НП від 31.10.2024 (а.с. 19), 15.11.2024 за результатами розгляду вказаних заперечень відповідачем була надана відповідь (а.с. 24-27).

07.11.2024 інспектором праці Скиданенком М.А. складений протокол про адміністративне правопорушення № ПНС/СМ/22506/229/НП/ПТ відносно Нечипоренко М.М. директора КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр», за ст.188-6 КУпАП, в якому зазначено, що вона у період за 29.10.2024 по 31.10.2024 за фактичною адресою КНП СОР КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр»: м. Суми, вул. Санаторна, буд.3, не допустила головних державних інспекторів управління інспекційної діяльності у Сумській області Північно-Східного МУ Держпраці Скиданенка М.А. та Міщенка К.Ю. для проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог у сфері праці, що зафіксовано в Акті про неможливість проведення заходу державного контролю від 31.10.2024 № ПНС/СМ/22506/229/НП (а.с. 30-31).

12.11.2024 інспектором праці Скиданенком М.А. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення за № ПНС/СМ/22506/229/НП/ПС, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн (а.с. 32).

Позивач, вважаючи постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності протиправною, звернулася до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив правомірності постанови про притягнення позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

Положеннями диспозиції ст.188-6 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіальних органів щодо усунення порушень законодавства про працю, зайнятість населення та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або недопущення посадових осіб цих органів до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом № 877.

Відповідно до вимог ст. 10 Закону № 877 суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), крім іншого, має право:

перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу;

не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо:

державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів;

посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону;

у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю);

вимагати припинення здійснення заходу державного нагляду (контролю) у разі:

з`ясування посадовими особами під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) питань, інших ніж ті, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такого заходу.

Тобто, ст. 10 Закону № 877 визначений вичерпний перелік підстав відмови у допуску відповідача на перевірку.

Згідно з абз. 5, 6, 8 ч. 1 ст. 6 Закону № 877 підставами для здійснення позапланових заходів є:

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;

доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

У наказі про призначення заходу контролю та направленні на перевірку відповідачем зазначено, що її призначено саме у відповідності до абзацу 8 ч. 1 ст. 6 Закону № 877, тобто за дорученням Прем`єр-міністра України.

Закон передбачає отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю) на проведення такої перевірки лише у випадку її призначення за зверненням фізичної особи, тобто на підставі абзацу 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 877.

Отже твердження апелянта про те, що відповідач був зобов`язаний надати позивачеві копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки є помилковим.

З дослідженої судом копії дорученням Прем`єр-міністра України від 10.04.2023 № 11600/0/1-24, що ним зобов`язано голову Державної служби України з питань праці забезпечити проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) в частині додержання строків та черговості виплати заробітної плати суб`єктів щодо яких наявна інформація про порушення строків виплати.

Тобто доручення не має на меті лише виявлення негативних тенденцій, як безпідставно стверджує позивачем.

Натомість інформація про можливе порушення КНП СОР Обласний клінічний перинатальний центр при виплаті заробітної плати працівникам отримана зі звернення ОСОБА_3 на урядову гарячу лінію.

У зв`язку з чим колегія суддів вважає, що у відповідача були законні підстави для проведення та призначення перевірки .

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на ст. 3 Закону № 877 в частині неприпустимість проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також того, що ОСОБА_3 не є працівником КНП СОР Обласний клінічний перинатальний центр з таких підстав.

По-перше, заява ОСОБА_3 не є анонімною.

По-друге, чинним законодавством не передбачено прав скаржників звертатися зі скаргами до органів Держпраці лише щодо своїх роботодавців.

По-третє, апелянтом всупереч ч. 1 ст. 77 КАС України не надано жодних доказів недопущення ним порушень трудового законодавства КНП СОР Обласний клінічний перинатальний центр стосовно своїх працівників як і доказів нібито безпідставності заяви ОСОБА_3 ..

Окремо колегія суддів звертає увагу апелянта на тому, що не ґрунтується на законі його твердження про те, що позапланова перевірка повинна стосуватися виключно порушень прав особи, яка звертається, а не іншого не встановленого кола осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону № 877 перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Виходячи зі змісту наведеної норми, вимога позивача про надання на ознайомлення до початку перевірки звернення ОСОБА_3 закону не відповідає. Ненадання звернення не є підставою не допускати до проведення заходу контролю.

Згідно з вимогами ст. 8 Закону № 877 орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) серед іншого має право вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст.11 Закону № 877, суб`єкт господарювання зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; не створювати перешкоди органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю), за умови що зазначені заходи здійснюються такими особами відповідно до вимог закону; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

Безпідставними також є посилання апелянта про невідповідність направлення вимогам ч. 3 ст. 7 Закону № 877, а саме, на не конкретизований предмет перевірки (не конкретизовано питання щодо якого буде відбуватися перевірка), оскільки в направленні чітко вказано додержання вимог законодавства у сфері праці з питань, які стали підставою для здійснення заходу державного нагляду (контролю). Такими питаннями є своєчасність та виплата у повному обсязі заробітної плати працівникам КНП СОР Обласний клінічний перинатальний центр.

З огляду на те, що перед початком позапланової перевірки посадові особи Міжрегіонального управління пред`явили посадовим особам КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр» директору Нечипоренко М.М. та головному бухгалтеру ОСОБА_4 службові посвідчення, вручили направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) та письмову вимогу про надання документів, процедура проведення позапланової перевірки КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр» дотримана.

Таким чином, колегія суддів вважає твердження апелянта про те, що недопуск позивачем інспекторів Держпраці відбувся через порушення відповідачем: ст. 3, ч. 3 ст. 6, абз 4-5 ч. 1 ст. 6, абз. 12 ч. 1 ст. 6, ч. 3 ст. 7 Закону № 877 безпідставним, оскільки в ході розгляду цієї справи колегія суддів не встановила жодних законних підстав для не допуску Північно-Східного МУ Держпраці на перевірку та ненадання останньому витребуваних документів.

Відмова позивача, як керівника КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр» у наданні необхідних документів, зокрема, пов`язаних із нарахуванням та виплатою заробітної плати для працівників, з метою проведення позапланового заходу державного контролю є такою, що суперечить ст.11 Закону № 877-V щодо зобов`язання надавати документи з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю).

Зібраними у справі доказами підтверджуються обставини з приводу створення позивачем, як керівником КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр», перешкод у діяльності відповідача, які полягають у необхідності допуску уповноваженої особи відповідача для проведення заходу позапланового контролю шляхом надання такій особі необхідних документів (пов`язаних із нарахуванням та виплатою заробітної плати для працівників тощо) для проведення вказаної перевірки.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Північно-Східним МУ Держпраці доведено в установленому порядку факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме за недопущення посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, до здійснення заходів державного нагляду (контролю), що свідчить про обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення №ПНС/СМ/22506/229/НП/ПТ/ПС від 12.11.2024.

Оскаржувана постанова містить необхідну інформацію, передбачену КУпАП, її зміст відображає необхідні ознаки складу адміністративного правопорушення інкримінованого позивачу, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн накладене в межах санкції ст.188-6 КУпАП.

Стосовно доводів апелянта про те, що уповноваженою посадовою особою - головним державним інспектором Скиданенком М.А. протокол №ПНС/СМ/22506/229/НП/ТП про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 188-6 КУпАП був складений лише 07.11.2024, тобто через сорок сім днів після складання Акту № № ПНС/СМ.22506.229/НП від 31.10.2024, в якому зазначено, що станом на 30.10.2024 директор КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр» не надано жодних документів на вимогу про надання документів від 29.10.2024 №ПНС/CМ/22506/229/НД, тобто з пропуском строку встановленого ч. 2 ст. 254 КУпАП, колегія суддів зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджено, що після спілкування позивача з інспекторами позивача стосовно призначення перевірки та надання документів, ОСОБА_1 повідомила про те що повідомить телефоном про її рішення щодо згоди або незгоди у наданні документів та допуску на проведення перевірки.

На наступний день, коли інспектори прийшли до позивача, її на робочому місці не було, акт про відмову у наданні документів складено за її відсутності, відповідно особу ОСОБА_1 вони не встановлювали.

У подальшому, 07.11.2024 позивач прибула до відповідача на виклик та стосовно неї складено, у її присутності, складений протокол про адміністративне правопорушення № ПНС/СМ/22506/229/НП/ПТ.

Відповідно до ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що протокол складається у 24 годинний термін не з моменту виявлення правопорушення, а саме з моменту встановлення особи правопорушника.

Вказана норма також не вимагає від відповідача протягом доби після складання акту скласти протокол про адміністративне правопорушення, а тому вказані доводи є безпідставними та ґрунтуються на неправильному розумінні приписів ст.254 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення протокол від 07.11.2024 є належним доказом по справі, оскільки містить всі необхідні відомості, що передбачені ст.256 КУпАП.

Також складений відносно ОСОБА_1 протокол містить виклад прав і обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, положення ст.63 Конституції України. Примірник протоколу був вручений позивачу під підпис, отже ОСОБА_1 не була позбавлена можливості ознайомитися зі своїми правами та обов`язками.

Як наслідок, доводи позивача про неналежне роз`яснення їй вказаних прав і обов`язків не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим та неналежним доказом, зважаючи на те, що нею не обґрунтовано, яким чином наведена вище обставина могла вплинути на порядок та результат притягнення її до адміністративної відповідальності, а також на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Також не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про допущення Північно-Східним МУ Держпраці грубих порушень під час провадження у справі про адміністративне правопорушення вимог ст.ст. 254, 256, 268, 280 КУпАП.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає доводи як позовної заяви так і апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим не вбачає підстав для їх задоволення.

Ухвалюючи це судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначені вище положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 9, 243, 286, 308, 310, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 січня 2025 року по справі №591/11821/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 24.02.2025.