Справа № 500/2814/24
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 500/2814/24 пров. № А/857/25785/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в електронній формі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі № 500/2814/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання дії та бездіяльності протиправними (рішення першої інстанції ухвалене суддею Дерех Н.В. в м. Тернополі в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі відповідач, ГУ ДПС), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «С» від 22.03.2024 № 1, винесене ГУ ДПС, котрим застосовано до позивача штрафну санкцію в розмірі 17000,00 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на аналогічні доводи, які викладені у позовній заяві, а саме на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують факт зберігання, реалізації позивачем алкогольних напоїв з неналежними марками акцизного податку.

Відповідач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, просив у задоволенні такої відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що уповноваженими особами ГУ ДПС проведено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі, зберігання алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

За результатами проведеної перевірки ГУ ДПС складено Акт від 08.03.2024 № 8974/19-00-09-01/2 (далі Акт перевірки), яким встановлено порушення позивачем статті 226 Податкового кодексу України (далі ПК України), статті 11 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання, виробництво і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 481/95-ВР). Маркування алкогольних напоїв з порушенням вимог пункту 5 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. № 1251 (далі Положення № 1251).

22.03.2024 ГУ ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення № 1, на підставі Акта перевірки, підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України і абзацу 20 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР, за вказані вище порушення застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності - 17000,00 грн.

Не погодившись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним позовом.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон № 481/95-ВР.

Згідно з частиною четвертою статті 11 Закону № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

У разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Відповідно до підпункту 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

У розумінні підпункту 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

До акцизних товарів належать, зокрема, спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво (пункт 215.1 статті 215 ПК України).

Пунктом 226.1 статті 226 ПК України встановлено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Згідно з пунктом 226.3 статті 226 ПК України виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 226.5 статті 226 ПК України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями пункту 226.6 статті 226 ПК України передбачено, що маркуванню підлягають усі (крім зазначених у пункті 226.10 цієї статті) алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється.

Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв (пункт 226.7 пункту 226 ПК України).

Пунктом 226.9 статті 226 ПК України встановлено, що вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Пунктом 5 Положення № 1251 передбачено певні вимоги до марка для алкогольних напоїв і що повинна вона містити.

Так, кожна марка акцизного податку є індивідуальною.

Пунктом 228.9 статті 228 ПК України встановлено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Частиною другою статті 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 гривень.

Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції, що хоча маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку і здійснюється виробниками цієї продукції, втім, порушенням норм Закону № 481/95-ВР щодо правил торгівлі такими напоями є саме виробництво, зберігання, транспортування, реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку; немаркованими ж вважаються алкогольні напої, марковані з недотриманням приписів положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, або марковані марками акцизного податку, що не видавались безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

З Акту перевірки встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме, за даними системи обліку даних РРО ДПС України в магазині-кафе було реалізовано: 09.11.2023р. пляшку горілки «Хлібний Дар» класична ємкістю 0,25л., міцністю 40% оборотів позначене маркою акцизного податку AFДВ 578147, по ціні 54,00 грн., згідно фіскального чеку №91067; 23.11.2023р. пляшку горілки «Хлібний Дар» класична ємкістю 0,25л., міцністю 40% оборотів позначене маркою акцизного податку AFДВ 578147, по ціні 54,00грн., згідно фіскального чеку №91095; 21.11.2023р. пляшку горілки «Первак» домашній житній, ємкістю 0,25л., міцністю 40% оборотів, позначене маркою акцизного податку AFPS 760813, по ціні 48,00грн., згідно фіскального чеку №91080; 22.11.2023р. пляшку горілки «Первак» домашній житній, ємкістю 0,25л., міцністю 40% оборотів, позначене маркою акцизного податку AFPS 760813, по ціні 48,00грн., згідно фіскального чеку №91088; 22.11.2023р. пляшку коньяку «Коблево» 3*, ємкістю 0,5л., міцністю 40% оборотів, позначене маркою акцизного податку AFFH769187 по ціні 146,00грн., згідно фіскального чеку №91085; 23.11.2023р. пляшку коньяку «Коблево» 3*, ємкістю 0,5л., міцністю 40% оборотів, позначене маркою акцизного податку AFFH769187 по ціні 146,00грн., згідно фіскального чеку № 91091.

В загальному в магазині-кафе було реалізовано шість пляшок алкогольних напоїв з подвоєним (дублюванням) марок акцизного податку на загальну суму 496,00 грн.

Суд першої інстанції вірно підмітив, що оскільки різні марки акцизного збору не можуть мати однакових реквізитів, то реалізація таких алкогольних напоїв вважається здійсненою без марок акцизного податку встановленого зразка.

Факт дублювання марок акцизного податку у фіскальних чеках, виданих позивачем, свідчить про реалізацію позивачем алкогольних напоїв, що вважаються не маркованими марками акцизного податку згідно з пунктом 226.9 статті 226 ПК України.

Доводи скаржника про те, що позивачем реалізовувались алкогольні напої, придбані ним в установленому порядку марками акцизного податку встановленого зразка, а повторність марок акцизного податку виникла через заповнення їх вручну шляхом введення комбінацій літер та цифр, апеляційний суд відхиляє оскільки порушенням Закону № 481/95-ВР щодо правил торгівлі такими напоями є, в тому числі, й реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, а немаркованими вважаються алкогольні напої, марковані з недотриманням приписів положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, або марковані марками акцизного податку, що не видавались безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції, тобто реалізація немаркованих алкогольних напоїв утворює склад правопорушення, за яке на позивача накладено штрафні санкції.

Крім того, такі доводи позивача про те, що повторювання реквізитів марок акцизного податку у різних фіскальних чеках пов`язане з введенням ручним методом реквізитів марок акцизного податку до РРО продавцями-касирами, є безпідставними, і вони не спростовують встановлене під час перевірки порушення.

Також є безпідставними доводи скаржника про те, що відповідачем під час перевірки не було виявлено пляшок алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, враховуючи встановлене порушення за результатами фактичної перевірки.

Стосовно доводів скаржника про те, що реалізації алкогольних напоїв з однаковими реквізитами акцизного податку і за відсутності інших доказів, не може слугувати підставою для висновку про порушення позивачем вимог частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР, колегія суддів зазначає наступне.

Детальна інформація щодо фіскальних чеків, які містять дублікати марок акцизного податку, наведена у таблиці, що є додатком до Акту перевірки та є витягом з реєстру (дані СОД РРО) почекової реалізації товару.

Крім того, контролюючий орган та його посадові особи наділені повноваженнями здійснювати перевірку даних та інформації, відображених у фіскальних чеках минулих періодів та витягнутих з РРО щодо дотримання правил продажу підакцизних товарів у межах проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання, виходячи з вимог підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, статті 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», статті 16 Закону № 481/95-ВР, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148, Закону України «Про ціни і ціноутворення», тому перевірка даних фіскальних чеків минулих періодів, витягнутих з РРО, під час проведення фактичних перевірок відповідає повноваженням відповідача та приписам наведеного законодавства.

Оскільки склад правопорушення, за яке абзацом двадцятим частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, відсутність у суб`єктів господарювання, які провадять діяльність з роздрібної торгівлі алкогольними напоями, обов`язку перевіряти справжність марок акцизного податку не звільняє такого суб`єкта від відповідальності за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, адже відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв несуть, в тому числі, й продавці таких товарів.

Як убачається з апеляційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків суду у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана належна правова оцінка.

Інших доводів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог позивач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі № 500/2814/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар