Справа № 320/1897/24
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року №320/1897/24

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Білоноженко М.А.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, )
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо не виплати разової грошової виплати до Дня Незалежності України за 2023 рік як учаснику бойових дій у розмірі п?яти мінімальних пенсій за віком.;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві нарахувати та виплатити разової грошової виплати до Дня Незалежності України за 2023 рік у розмірі п?яти мінімальних пенсій за віком як учаснику бойових дій відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з урахуванням раніше виплачених сум 1000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером військовослужбовцем. Позивач як учасник бойових дій у відповідності до статті 12 Закону України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-XII), з урахуванням внесених змін Законом України від 20.03.2023 №2983-IX та рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 за №3-р/2020, має право на отримання одноразової грошової допомоги до Дня Незалежності України у 2023 році в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Позивач отримав від відповідача разову грошову допомогу учасникам бойових дій до Дня Незалежності в сумі 1000,00 грн, яка здійснена через територіальне управління Пенсійного фонду України - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Однак виплата позивачу проводилась в розмірі, який не відповідає нормам статті 12 Закону №3551-XII, п`яти мінімальних пенсій за віком

З виплатою щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України у розмірі меншому, ніж встановлено Законом, позивач не погоджується, через що звернувся до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

На день розгляду справи по суті відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), щодо надання відзиву на позовну заяву (відзив), інших заяв по суті справи чи клопотань до суду не надходило.

Таким чином, керуючись положеннями ч.6 ст.162 КАС України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач, згідно посвідчення учасника бойових дій має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

На звернення позивача, відповідач повідомив, що управління не має повноважень здійснити доплату до вже нарахованої позивачу допомоги до Дня Незалежності в розмірі 1000,00 грн.

Не погоджуючись із розміром такої допомоги за 2023 рік, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни та створення належних умов для їх життєзабезпечення є Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону №3551-XII (у редакції, чинній з 15.04.2023 з урахуванням змін, внесених Законом України від 20.03.2023 №2983-IX) щороку до Дня Незалежності України учасникам бойових дій виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 №754 відповідно до частини сьомої статті 20 Бюджетного кодексу України, частини п`ятої статей 12-15, частини першої статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», частини третьої статей 61-64 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань», затверджено Порядок здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі Порядок).

Відповідно до пункту 3 цього Порядку, грошова допомога виплачується до 24 серпня 2023 року в такому розмірі: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, у розмірі 1000 гривень.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій, а тому має право на отримання разової щорічної грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік. Позивачу виплачено у серпні 2023 року 1000,00 грн разової грошової допомога до Дня Незалежності України як учаснику бойових дій.

Вищенаведені положення Закону №3551-XII та Порядку відповідачем дотримані.

При цьому, суд вважає помилковим твердження позивача про те, що останній має право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік за аналогією допомоги до 5 травня в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з тих підстав що це різний вид допомоги, а тому позивач помилково ототожнює допомогу до Дня Незалежності України з допомогою до 5 травня.

Підстави для виплати позивачу у 2023 році щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відсутні.

Також суд зазначає, що положення Закону України від 20.03.2023 №2983-IX, якими змінено виплату разової грошової допомоги до 5 травня на допомогу до Дня Незалежності України, неконституційними не визнавалися і є чинними. Такі зміни внесені безпосередньо до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не шляхом встановлення відповідних норм черговим Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, як це відбувалося раніше і на заборону чого вказував Конституційний Суд України у своїх рішеннях з даного питання, на які посилається позивач у позові. Такий спосіб внесення змін до Закону не дає суду підстав стверджувати про неконституційність відповідних змін правового регулювання.

Отже, виплата щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік мала здійснюватися в розмірі, що встановлений Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 №754.

Щодо до посилання представника позивача на позицію Верховного Суду у складі колегії судді Касаційного адміністративного суду в рішенні від 05 березня 2024 року №Пз/990/7/23 (№440/14216/23), суд вказує, що предметом розгляду у цій справі було правомірність визнання протиправними дій ГУПФ України в Полтавській області щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи у меншому розмірі, ніж передбачено статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Натомість, предметом спору по даній справі є правомірність зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України, як учаснику бойових дій, за 2023 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що відрізняється від предмету спору по справі №440/14216/23 про правомірність зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а тому відсутні правові підстави для врахування даної позиції Верховного Суду.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві на час виникнення спірних правовідносин діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і суд не знаходить порушення закону у його діях. Враховуючи наведене, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.