Справа № 440/14934/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 р. Справа № 440/14934/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2023, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, м. Полтава, по справі № 440/14934/23

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі - ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 12.09.2023.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Полтавській області від 12.09.2023 №5.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 858,88 (вісімсот п`ятдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції під час прийняття рішення не враховано обґрунтовану позицію контролюючого органу про встановлене в ході перевірки порушення позивачем п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме, не забезпечено проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД при продажу підакцизного товару. Посилається на те, що спірне податкове повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим. Також зазначає, що фактична перевірка проведена контролюючим органом в межах підстав та повноважень, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, яка відноситься до незначної складності, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи з викликом сторін та вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на приписи ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши обставини справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не піддягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач у встановленому законом порядку зареєстрований як фізична особа-підприємець (рнокпп НОМЕР_1 ).

23.08.2023 Головним управлінням ДПС у Полтавській області видано наказ №2052п про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного наказу, на підставі вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України наказано провести планову фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності: торгівельне місце, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 11.11.2022 по дату закінчення перевірки у встановленому Податковим кодексом України порядку, з метою контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

Відповідно до вказаного наказу та на підставі направлень від 23.08.2023 №3679 та №3680 посадовими особами Головного управління ДПС у Полтавській області проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_1 , за місцем фактичного провадження діяльності.

Перед початком перевірки 24.08.2023 перевіряючими пред`явлено службові посвідчення та направлення на перевірку, що не заперечується позивачем.

За результатами фактичної перевірки складено акт від 24.08.2023 №8561/16/31/РРО/ НОМЕР_1 , відповідно до якого, зокрема, встановлено порушення пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме, не забезпечено проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД при продажу ел.сигарети "ELF BAR" по ціні 300,00 грн (фіскальний чек №856595764 від 19.03.2023 о 16 год.52хв.), в чеку не зазначено код товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД.

На підставі матеріалів перевірки та висновків акту перевірки, 12.09.2023 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №5, яким за порушення пункту 11 статті 3 Закону України №-265/95-ВР на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і пункту 7 статті 17 Закону України № 265/95-ВР до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 5100,00 грн.

Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом дотримано форму та зміст наказу про призначення перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, проте не доведено належними доказами факту порушення позивачем пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення від №5 від 12.09.2023 є незаконним та необґрунтованим.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд виходить з наступного.

Враховуючи межі перегляду судом апеляційної інстанції, встановлені статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині висновків щодо наявності підстав проведення фактичної перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а також порядку її проведення, не є предметом апеляційного перегляду.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в частині висновків про протиправність податкового повідомлення-рішення №5 від 12.09.2023, колегія суддів враховує наступне.

Зазначеним податковим повідомленням-рішенням податковим органом до ФОП ОСОБА_1 за порушення пункту 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР (далі - Закон - №265/95-ВР) на підставі пункту 7 статті 17 цього Закону застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 70 545 розмірі 5100,00 грн.

Закон №265/95-ВР згідно преамбули визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до пунктів 1, 2, 11 частини 1 статті 3 Закону України № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію Із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

11) проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Згідно з пунктом 7 статті 17 Закону України №265/95-ВР за порушення вимог цього Законудо суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Тобто, відповідальність за наведене правопорушення настає у разі проведення розрахункової операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Як встановлено з матеріалів справи, контролюючий орган в акті фактичної перевірки зазначив, що позивачем не забезпечено проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД при продажу ел.сигарети "ELF BAR" по ціні 300,00 грн (фіскальний чек №856595764 від 19.03.2023 о 16 год.52хв.).

У свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач, в обґрунтування зафіксованих порушень в акті перевірки посилається виключно на копію почекової інформації, що і стала підставою для нарахування фінансової санкції за результатами проведеної податкової перевірки, але в розумінні чинного законодавства, така інформація не є підставою для притягнення платника податків до відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що розрахунковим документом, що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, є документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну (стаття 2 Закону України №265/95-ВР).

Тобто, належним документом, який може підтвердити/спростувати обставин щодо використання суб`єктом господарювання режиму попереднього програмування найменування при продажу підакцизного товару (без зазначення підкатегорії згідно з УКТЗЕД (10 знаків)) є відповідний розрахунковий документ.

Колегія суддів зазначає, що дані, на які посилається відповідач, що внесені у базу даних системи обліку даних РРО, та за своєю суттю є податковою інформацією, не є належним доказом податкового правопорушення і сама по собі її наявність не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності, а може бути лише використана як підстава для подальшої перевірки певних обставин. У спірних правовідносинах, що склались з приводу дотримання платником податку законодавства, що регулює порядок застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, обставиною, що має бути досліджена є саме розрахункова операція, а отже безпосереднім доказом, що підтверджує її вчинення, є розрахунковий документ.

Однак, у даному випадку відповідачем до матеріалів справи не надано розрахункового документа (його копії), який би свідчив про вказане порушення, як і не доведено, що на час проведення фактичної перевірки було досліджено розрахунковий документ - фіскальний чек №856595764 від 19.03.2023, який за позицією контролюючого органу підтверджує факт встановленого порушення.

Колегія суддів наголошує на тому, що факт вчинення правопорушення має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях суб`єкта владних повноважень, який виступає від імені Держави.

Отже, в межах спірних правовідносин, що склались з приводу дотримання платником податку законодавства, що регулює порядок застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, обставиною, що має бути досліджена є саме розрахункова операція, а отже безпосереднім доказом, що підтверджує її вчинення, є розрахунковий документ.

Вказані висновки відповідають висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 05.07.2021 у справі № 825/951/17, від 16.05.2024 у справі № 520/4564/23.

Однак, посадовими особами податкового органу не було відображено в акті перевірки детального опису усіх дій, вчинених під час перевірки, для підтвердження факту вжиття інспекторами усіх передбачених законом заходів з метою підтвердження факту правопорушення, а саме, не перевірялось та не досліджувалось фізична наявність на фіскальному чеку №856595764 від 19.03.2023 зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД при продажу електронної сигарети "ELF BAR", в матеріалах справи взагалі відсутні докази вказаного фіскального чеку чи його копії.

Отже, відповідачем не надано належних та достовірних доказів про встановлені під час перевірки порушення у розумінні статей 73 та 75 КАС України, а саме проведення позивачем розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про не доведення контролюючим органом встановленого під час проведення фактичної перевірки порушення, а саме, проведення позивачем розрахункової операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів, без використання режиму попереднього програмування для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Разом з тим, висновок суду першої інстанції про те, що перевірка чеків реєстратора розрахункових операцій за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а не фактичної перевірки, враховуючи, що правопорушення, на яке посилається податковий орган, мало місце 19.03.2023, а фактична перевірка проводилась з 24.08.2023 по 24.08.2023, тобто через п`ять місяців, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки щодо можливості проведення фактичної перевірки в межах 1095 днів було зроблено висновок Верховним Судом у постановах від 07.01.2025 року у справі №120/19027/23, від 18.11.2024 у справі №320/319/23, від 20.05.2022 у справі №826/8284/17.

Оскільки вказані висновки суду першої інстанції не вплинули на висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності належних доказів проведення позивачем розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування при продажу підакцизного товару (без зазначення підкатегорії згідно з УКТЗЕД ), таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про неправомірність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за порушення пункту 11 статті 3 Закону України №265/95-ВР та про протиправність податкового повідомлення-рішення №5 від 12.09.2023.

Крім того, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги зводяться лише до констатації факту виявленого порушення та до законності наказу про проведення перевірки, наявності законних підстав для її проведення, хоча суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість доводів позивача про відсутність підстав для проведення перевірки. При цьому в апеляційній скарзі не зазначено в чому полягають неправильність висновків суду про недоведеність податковим органом вчинення позивачем самого податкового правопорушення, наведеного в акті перевірки.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 по справі № 440/14934/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Л.В. Любчич