Справа № 420/29489/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (сформована в системі Електронний суд 18.09.2024 року ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якій представник позивача просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №84 від 19 березня 2024 року про перерахунок пенсії в частині незарахування ОСОБА_1 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення періодів її роботи з 05 вересня 2005 року по 14 листопада 2023 року лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті та лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення КНП "Чорноморська лікарня" Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення періоди її роботи з 05.09.2005 по 14.11.2023 лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті, лікарем інфекціоністом педіатром інфекційного відділення КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, здійснивши перерахунок пенсії з дати призначення пенсії, тобто з 18.10.2023 р., та провести виплату з урахуванням раніше проведених платежів;

стягнути на користь позивача судові витрати (судовий збір) в розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; постановлено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (ст.262 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку і отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач 14.11.2024 р. звернулась до Чорноморського відділу обслуговування громадян № 19 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої згідно рішення №84 від 25.01.2024 р. позивачці призначено пенсію за віком з 18.10.2023 року. Відповідно до вказаного рішення страховий стаж визначив 32 роки 4 місяці 25 днів. У подальшому, 12.03.2024 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з наданням додаткових документів. Рішенням №84 від 19.03.2024р. про перерахунок пенсії ОСОБА_1 визначено страховий стаж 41 рік 3 місяці 26 днів. Позивач вважає, що відповідач в порушення положень ст.60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» протиправно не зарахував у подвійному розмірі періоди роботи з 05.09.2005 р. по 30.09.2023 р. та з 01.10.2023 р. по 14.11.2023 р. до її пільгового стажу.

Відповідач подав відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що за заявою від 18.01.2024 р. та долучених документів ОСОБА_1 призначено пенсію за віком. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до страхового стажу у пільговому обчисленні зараховуються періоди роботи у лепрозорних і протичумних закладах, у закладах (відділеннях) по лікуванню осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, у інших інфекційних закладах (відділеннях), у патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях лікувальних закладів охорони здоров`я. Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 24 Закону №1058 пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Тобто, страховий стаж до 01.01.2004 обчислюється з урахуванням норм ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Отже, відповідно до статті 24 Закону, пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01 січня 2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Таким чином, відсутні підстави зарахувати спірні періоди роботи до страхового стажу за вислугу років у подвійному розмірі, згідно ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення, оскільки періоди роботи з 05.09.2005 по 14.11.2023 набуто після 01 січня 2004 року.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що протягом спірного періоду позивачка працювала у інфекційних закладах охорони здоров`я. За правилами статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та в силу приписів пункту 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 27 квітня 2023 року у справі № 160/14078/22, від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17 та від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17, у яких Суд залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01 січня 2004 року, тобто після дати набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що з 01.09.1981 року по 26.06.1987 року ОСОБА_1 перебувала на навчанні у вищому навчальному закладі впродовж 5 років 9 місяців 26 днів.

Відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.14-17), позивач працювала на таких посадах:

з 01.08.1987 р. по 31.07.1988 р. - лікар-інтерн для проходження медичної інтернатури

по педіатрії - Дубосарська центральна районна лікарня (Молдова) - 1 р. 00 місяців 00 днів;

з 01.08.1988 р. по 31.12.1988 р. - дільничний лікар-педіатр - Дубосарська центральна районна лікарня (Молдова) - 00 р. 5 місяців 00 днів;

з 01.01.1989 р. по 06.08.1992 р. - лікар-педіатр дитячого інфекційного відділення - Дубосарська центральна районна лікарня (Молдова) - 03 р. 7 місяців 06 днів;

з 07.08.1992 р. по 11.03.1998 р. - лікар-неонатолог родильного відділення - Дубосарська центральна районна лікарня (Молдова) - 05 р. 7 місяців 05 днів;

з 09.08.1998 р. по 05.07.2003 р. - лікар інфекціоніст, лікар-педіатр інфекційного відділення - Дубосарська центральна районна лікарня (Молдова) - 04 р. 10 місяців 27 днів;

з 18.07.2003 р. по 28.09.2003 р. - лікар-інфекціоніст інфекційного відділення - Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті (Україна) - 00 р. 02 місяці 11 днів;

з 01.04.2004 р. по 04.09.2005 р. - лікар прийомного відділення - Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті (Україна) - 01 р. 5 місяців 4 дні;

з 05.09.2005 р. по 30.09.2023 р. - лікар інфекціоніст - педіатр інфекційного відділення - Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті (Україна) - 18 р. 02 місяці 00 днів;

з 01.10.2023 р. по 14.11.2023 р. - лікар інфекціоніст - педіатр інфекційного відділення -

Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті (Україна) - 18 р. 02 місяці 00 днів.

З 18.10.2023 року ОСОБА_1 перебуває на обліку і отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.21-22).

12.03.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Чорноморського об`єднаного управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії, вид перерахунку: «допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами, диплом та виплата 10 пенсій» (а.с.26-27).

Рішенням Чорноморського об`єднаного управління ПФУ №84 від 19.03.2024 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 визначено страховий стаж 41 рік 3 місяці 26 днів (а.с.29-30).

Так, згідно розрахунку стажу з урахуванням перетину періодів зараховано наступні періоди:

з 01.09.1981 р. по 26.06.1987 р. - навчання у вищих / середн. НЗ - 5 років 9 місяців 26 днів;

з 01.08.1987 р. по 11.03.1998 р. - 10 р. 7 місяців 11 днів (Молдова);

з 09.08.1998 р. по 05.07.2003 р. - 4 роки 10 місяців 27 днів (Молдова);

з 18.07.2003 р. по 28.09.2003 р. - працівник охорони здоров`я (посади із пост. 909); мед.заклад із ст.60 00 р. 04 місяці 22 дні

з 01.04.2004 р. по 04.09.2005 р. - працівник охорони здоров`я (посади із пост. 909); 01 р. 6 місяців 0 дні

з 05.09.2005 р. по 30.09.2023 р. - працівник охорони здоров`я (посади із пост. 909); 18 р. 01 місяці 00 днів

01.10.2023 р. по 14.11.2023 р. - працівник охорони здоров`я (посади із пост. 909), 0 р. 1 міс.0 днів.

Позивач вважає, що в порушення положень ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відповідач протиправно не зарахував у подвійному розмірі періоди роботи з 05.09.2005 р. по 30.09.2023 р. і з 01.10.2023 р. по 14.11.2023 р.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовано нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1-2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших-документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Отже, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній застосовуються норми Порядку №637 щодо підтвердження трудового стажу.

Згідно матеріалів справи, з 01.09.1981 р. по 26.06.1987 р. ОСОБА_1 перебувала на навчанні у вищому навчальному закладі впродовж 5 років 9 місяців 26 днів.

Відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 , остання працювала на таких посадах:

з 01.08.1987 р. по 31.07.1988 р. - лікар-інтерн для проходження медичної інтернатури по педіатрії - Дубосарська центральна районна лікарня (Молдова) - 1 р. 00 місяців 00 днів;

з 01.08.1988 р. по 31.12.1988 р. - дільничний лікар-педіатр - Дубосарська центральна районна лікарня (Молдова) - 00 р. 5 місяців 00 днів;

з 01.01.1989 р. по 06.08.1992 р. - лікар-педіатр дитячого інфекційного відділення - Дубосарська центральна районна лікарня (Молдова) - 03 р. 7 місяців 06 днів;

з 07.08.1992 р. по 11.03.1998 р. - лікар-неонатолог родильного відділення - Дубосарська центральна районна лікарня (Молдова) - 05 р. 7 місяців 05 днів;

з 09.08.1998 р. по 05.07.2003 р. - лікар інфекціоніст, лікар-педіатр інфекційного відділення - Дубосарська центральна районна лікарня (Молдова) - 04 р. 10 місяців 27 днів;

з 18.07.2003 р. по 28.09.2003 р. - лікар-інфекціоніст інфекційного відділення - Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті (Україна) - 00 р. 02 місяці 11 днів;

з 01.04.2004 р. по 04.09.2005 р. - лікар прийомного відділення - Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті (Україна) - 01 р. 5 місяців 4 дні;

з 05.09.2005 р. по 30.09.2023 р. - лікар інфекціоніст - педіатр інфекційного відділення - Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті (Україна) - 18 р. 02 місяці 00 днів;

01.10.2023 р. по 14.11.2023 р. - лікар інфекціоніст - педіатр інфекційного відділення - Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті (Україна) - 18 р. 02 місяці 00 днів.

Як вбачається з розрахунку, відповідачем зараховано у подвійному розмірі стаж з 18.07.2003 р. по 28.09.2003 р. (2 місяці 11 днів).

В свою чергу, стаж роботи ОСОБА_1 з 05.09.2005 р. по 14.11.2023 р. на посаді лікаря інфекціоніста - педіатра інфекційного відділення (18 р. 02 місяці), відповідно до положень ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у подвійному розмірі не зараховано.

Отже, у межах спірних правовідносинах питання полягає у правомірності не зарахування відповідачем періодів трудової діяльності з 05.09.2005 р. по 14.11.2023 р. саме у подвійному розмірі.

01.01.2004 р. набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом (далі також - Закон №1788-XII).

Так, положеннями статті 60 Закону №1788-XII передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного Фонду України від 29.12.2005 №625/15-05/039-6 №10.01.09/2606, заклади охорони здоров`я: протитуберкульозні кабінети, психіатричні кабінети, кабінети інфекційних захворювань, психоневрологічні відділення, психіатричні бригади швидкої допомоги відносяться до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Нормами пункту 16 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що положення Закону №1788-ХІІ застосовуються у частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

З огляду на системний аналіз зазначених норм, суд дійшов висновку, що Закон не передбачає обмежень щодо застосування статті під час обчислення пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а сама редакція статті 60 Закону №1788-ХІІ є чинною на теперішній час.

Положення статті також не скасовують та не зупиняють дію статті 60 Закону №1788-ХІІ.

Така правова позиція щодо застосування положень статті 24 Закону №1058-IV та статті 60 Закону №1788-ХІІ викладена у постановах Верхового Суду від 04.12.2019 у справі №689/872/17 та від 27.02.2020 у справі №462/1713/17, які, у силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковими для врахуванням.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вказаний період роботи позивачки у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 27.04.2023 р. у справі №160/14078/22, а також від 04.12.2019р. у справі №689/872/17 та від 20.04.2022 р. у справі №214/3705/17, у яких Суд залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01.01.2004, тобто після дати набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається із записів трудової книжки ОСОБА_1 , з 05.09.2023 року позивач по 14.11.2023 року працювала лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті, яка 12.04.2019 р. реорганізована шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство "Чорноморська лікарня" Чорноморської міської ради Одеської області , а з 08.02.2021 р. - у Комунальному некомерційному підприємстві «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (всього 18 р. 02 місяці 00 днів).

Відповідні обставини підтверджуються довідкою КНП «Чорноморська лікарня «Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області №01/15-1476 від 07.11.2023 року (а.с.98)

За таких обставин, згідно ст.60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи позивача у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягають зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що посада, яку позивачка обіймала у період з 05 вересня 2005 року по 14 листопада 2023 року в інфекційному закладі охорони здоров`я, дає їй право на пільгове обчислення, передбачене приписами ст.60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №84 від 19 березня 2024 року слід визнати протиправним та скасувати.

Посилання відповідача на те, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та вислугу років - є безпідставним, оскільки вимогами абзацу 4 частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні "Великода проти України" від 03 червня 2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення в частині не зарахування спірного стажу є протиправним та підлягає до скасуванню, а відповідача слід зобов`язати зарахувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди її роботи з 05.09.2005 року по 14.11.2023 року лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті, лікарем інфекціоністом педіатром інфекційного відділення КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, здійснивши перерахунок пенсії з дати призначення пенсії, тобто з 18.10.2023 р., та провести виплату пенсії з урахуванням раніше проведених платежів.

Згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем законність оскаржуваного рішення не доведена, а його доводи суд відхиляє з вищевикладених мотивів.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачкою сплачено судовий збір за подання даного позову у сумі 1211,20грн., витрати у сумі 968,96грн. суд покладає на відповідача згідно ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №84 від 19 березня 2024 року про перерахунок пенсії в частині незарахування ОСОБА_1 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення періодів її роботи з 05 вересня 2005 року по 14 листопада 2023 року лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті та лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення КНП "Чорноморська лікарня" Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення періоди її роботи з 05.09.2005 по 14.11.2023 лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті, лікарем інфекціоністом педіатром інфекційного відділення КНП "Чорноморська лікарня" Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, здійснивши перерахунок пенсії з дати призначення пенсії, тобто з 18.10.2023 р., та провести виплату пенсії з урахуванням раніше проведених платежів.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968(дев`ятсот шістдесят вісім)грн. 96коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293, 295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, буд.83, м. Одеса, 65012).

Суддя М.М. Аракелян