Справа № 320/49055/23
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
24 лютого 2025 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі головуючого судді - Мєзєнцева Є. І., суддів Епель О. В., Файдюка В. В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу у справі за апеляційними скаргами Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області та ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київської області в якому просив:
- визнати протиправними відмову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області прийняти у ОСОБА_1 , подану ним 16.11.2023 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у прийнятті декларації від 15.11.2023 про відмову від громадянства російської федерації; зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області повторно розглянути декларацію ОСОБА_1 від 15.11.2023 про відмову від громадянства російської федерації, з урахуванням висновків суду. В решті позовних вимог - відмовлено.

На вказане рішення суду позивачем та відповідачем подано апеляційні скарги.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області та ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року - без змін.

18 лютого 2025 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, яким просить стягнути на користь позивача витрати на послуги адвоката за представництво його інтересів в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000,00 грн.

Враховуючи, що судове рішення суду апеляційної інстанції було ухвалено в порядку письмового провадження, згідно з ч.3 ст.252 КАС України питання про ухвалення додаткового рішення також підлягає вирішенню в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами пункту 2 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судова колегія, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19.09.2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

У додатковій постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року по справі №926/1795/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на певних критеріях, які суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Перевіряючи доводи заявника щодо необхідності ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених ним судових витрат на правову допомогу, колегія суддів установила, що між позивачем та адвокатом Тарасенко Д.Ю. укладено договір про надання правової допомоги від 18.12.2023 №18/12/23-1.

Додатком від 09.10.2024 №2 до договору від 18.12.2023 №18/12/23-1 визначено, що адвокат Тарасенко Д.Ю. приймає на себе зобов`язання щодо представництва інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції при перегляді рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 по справі №320/49055/23. Послуги включають в себе складання апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу відповідача (за необхідності), письмових пояснень (за необхідності), участь у судових засіданнях (за потреби), а також інші дії, необхідні для представництва інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції по зазначеній справі. Гонорар адвоката за надання зазначених послуг становить 5000,00 грн (а.с.114).

Також матеріали справи містять опис наданих послуг від 09.10.2024, за якими позивачу надано послуги по справі №320/49055/23, а саме:

- аналіз рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року по справі №320/49055/23- 1 год.,

- ознайомлення з судовою практикою 1,5 год.,

- складання тексту апеляційної скарги 1,5 год.

Розрахунок за надані послуги здійснювався на підставі рахунку фактури №09/10/24 від 09.10.2024.

Відповідні послуги надавались позивачу адвокатом Тарасенко Д.Ю., що діє відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2137 від 18.04.2018 на підставі ордеру серії ВІ №1249710 від 09.10.2024 (а.с.117).

Отже, позивачем у відповідності до вимог КАС України були надані всі встановлені та необхідні документи для стягнення витрат на правову допомогу.

Проаналізувавши надані позивачем документи, колегія судів зазначає, наступне.

Вивчення та правовий аналіз матеріалів у типовій справі для професійного досвідченого адвоката, наслідками чого є більш технічний підхід, викладення фактичних обставин справи та посилання на відповідні норми, з чого фактично і складається апеляційна скарга та відзив, не вимагали за висновком суду великого обсягу аналітичної роботи та затрат часу з огляду на що розмір таких витрат підлягає зменшенню.

Також судом встановлено, що доводи й позиція сторін протягом усього часу розгляду справи не змінювалась, справа №320/49055/23 віднесена до справ незначної складності, а позов має немайнові вимоги та розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, таким чином позивач не приймав участь у судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку, що складність даної справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві.

При цьому, судова колегія враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 02.06.2022 у справі № 160/6899/20, про те, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 2000,00 грн із заявлених 5 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 241, 242, 252, 311, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у місті Києві та Київській област () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок).

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя Є. І. Мєзєнцев

суддя О. В. Епель

суддя В. В. Файдюк