Справа № 380/23795/24
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 рокусправа № 380/23795/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді за участю:Морської Галини Михайлівни
секретаря судового засідання представника позивач представника відповідачаСенчука Л.Ю. Пивовара В.В. Черевки М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління ДПС у Львівській області про скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить :

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 18.09.2024 №39858/13-01-24-08 на суму 206743,95 грн, №39863/13-01-24-08 на суму 17228,66 грн, №39865/13-01-24-08 на 1020,00 грн, №39867/13-01-24-08 на суму 340,00 грн.

Ухвалою суду від 25.11.2024 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 06.12.2024 вирішено здійснювати подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання на 13 січня 2025 року о 15:00 год.

Ухвалою від 09.01.2025 суд задовольнив клопотання представника ОСОБА_1 про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 13.01.2025 суд відклав розгляд справи на 27.01.2025 Протокольною ухвалою від 27.01.2025 розгляд справи відкладено до 17.02.2025.

У судовому засіданні 17.02.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення.

26.02.2025 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 13.06.2024 за № 3119-ПП було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 . За наслідком перевірки складені податкові повідомлення рішення від 18.09.2024 № 39858/13-01-24-08 на 206 743,95 грн, № 39863/13-01-24-08 на 17 228,66 грн, № 39865/13-01-24-08 на 1020,00 грн, № 39867/13-01-24-08 на 340,00 грн.

В акті перевірки зазначено, що ОСОБА_1 отримано дохід у 2023 році. При цьому, відповідна обставина чи факт податковим органом не конкретизована. Посилаючись на пп. 20.1.5. п. 20.1 ст. 20 ПК України стверджує, що інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках банківська установа може надати податковому органу лише на підставі рішення суду. З тексу акту перевірки не простежується, що податковий орган звертався до суду для розкриття банківської таємниці. Якщо відповідач і володіє інформацією про рух коштів на банківських рахунках позивача (незалежно від того про який обсяг операцій йдеться: про 1 грн чи 1 млн грн), то ці відомості здобуті всупереч вимогам чинного законодавства, адже єдиним легальним механізмом отримання податковим органом інформації про обсяг та обіг коштів на рахунках у банку є звернення до суду. Поряд із цим, у жодній із частин акту перевірки контролюючий орган не деталізує який саме дохід, від якої діяльності та від кого отриманий позивачем у розмірі майже 1 млн грн. При цьому, ОСОБА_1 2005 року народження є студентом Львівського фахового коледжу Львівського національного Університету природокористування, ніде офіційно чи неофіційно не працевлаштований, жодною прибутковою чи яка приносить заробіток діяльністю не займається та повністю перебуває на утриманні батьків з якими спільно проживає.

Зазначає «…у п. 1.12 акта перевірки ГУ констатує, що «платник податків-фізична особа в 2023 році відповідно до відомостей ЦБД ДРФО не мав взаємовідносин з іншими платниками податків від яких отримував доходи, що включаються до місячного (річного) оподатковуваного доходу». У таблиці «Зведені відомості щодо осіб, з якими платник податку-фізична особа мав взаємовідносини» нічого не зазначено. Тобто, позивач нібито отримав дохід, але джерело такого доходу податковому органу не відоме. При цьому, відповідач на стор. 5 6 перевірки вказує, що позивачем під час контрольного заходу не надано жодних документів. Наголошуємо, що ОСОБА_1 не отримував дохід, а тому і документи на його підтвердження надати неможливо. … контролюючим органом в акті документальної перевірки не зазначено джерело отриманих доходів позивачем у 2023 році, в акті також відсутнє документальне підтвердження отримання даного доходу, форму отримання доходу, періоду отримання доходу (дата, місяць), правочини, на підставі яких отримано дохід. … Використання податковим органом інформації (якщо така наявна) всупереч вимогам Закону спричинює протиправність наступних дій контролюючого органу та рішень прийнятих на її основі…».

Також позивачем 30.04.2023 було подану декларацію про майновий стан і доходи з нульовими показниками, тому застосування штрафу за її неподання є протиправним.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що згідно наявної податкової інформації платник податків-фізична особа ОСОБА_1 за 2023 рік отримав дохід, який згідно з Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації). Відповідно до листа ДПС України за № 8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 року надано інформацію Національного банку України лист від 20.03.2024 №24- 0006/21625/БТ, щодо зазначених обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р платежів) у 2023 році. За період з 01.01.2023 по 31.12.2023 року платник податків-фізична особа ОСОБА_1 згідно наданої інформації отримав дохід у вигляді - інші доходи, крім зазначених у статті 165 Податкового кодексу України в розмірі 918 862,0 грн.

Стверджує: «…ГУ ДПС у Львівській області було отримано листа від Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ, щодо зазначених обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р платежів) у 2023 році. Оскільки, під час нагляду за надавачам платіжних послуг, а також аналізу операцій фізичних осіб, проведеного, у тому числі за результатами опрацювання звернень Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей, виявлено схему обходження заборони здійснення платежів на користь осіб, які організовують, проводять азартні ігри на території України без відповідної ліцензії на вебсайтах або які надають послуги щодо доступу до таких азартних ігор з використанням ЕПЗ, емітованих українськими банками. В даному переліку зазначено ОСОБА_1 , тому ГУ ДПС відповідно до функцій контролюючого органу було вжито необхідні заходи, а саме проведено перевірку. Платник податків-фізична особа ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи до ГУ ДПС у Львівській області за 2023 рік не подав, в тому числі отриманий дохід за 2023 рік у вигляді переказу між рахунками фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) не декларував, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір не нараховував та не сплатив. Перевіркою дотримання встановленого порядку подання (у випадках коли згідно з нормами Кодексу таке подання є обов`язковим) до органів ДПС податкових декларацій встановлено, що платник податку-фізична особа ОСОБА_1 за 2023 рік податкову декларацію про майновий стан і доходи до податкових органів не подав, чим порушено вимоги пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.„в п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України….».

Також зазначає, що позивач не надав до перевірки документи на вимогу податкового органу на підтвердження правомірності отриманого доходу.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач надіслав відповідь на відзив, де зазначив: «… До відзиву на позовну заяву долучено копію листа Національного банку України від 20.03.2024 (далі лист НБУ) з позначкою банківська таємниця, яку податковий орган раніше неодноразово відмовився надати стороні позивача. У листі НБУ, як підставу для його надіслання зазначено ч. 5 ст. 622 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у якій йдеться, що Національний банк може надсилати інформацію з метою запобігання, припинення, проведення обґрунтованого розслідування порушень та притягнення винних осіб до відповідальності за їх вчинення. Зауважуємо, що Державна податкова служба України не є органом до компетенції якої належить проведення розслідувань, крім як службових розслідувань відносно дій посадових осіб податкового органу. Підтвердженням зазначеного є відсутність відповідних повноважень у нормах Податкового кодексу України, або підзаконних нормативно-правових актах чи бодай згадок про це. Більше того, ч. 5 ст. 622 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згадується у Єдиному державному реєстрі судових рішень лише у контексті надання Національним банком інформації правоохоронним органам у межах кримінальних проваджень. Тобто, інформація, яка використана податковим органом при проведенні перевірки, здобута всупереч вимогам чинного законодавства України. У позовній заяві згадуються норми Закону України «Про банки і банківську діяльність» на підставі яких податковий орган може отримування інформацію, що містить банківську таємницю…»

Відповідач надіслав суду додаткові пояснення, де зазначив: «… Просимо суд звернути увагу на той факт, що Позивачем було приховано інформацію та введено суд в оману з приводу відсутності відкритих рахунків у банках на території України. Зокрема, ОСОБА_1 у 2023 році мав чималу кількість відкритих рахунків у банках, а саме у АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", АТ "ТАСКОМБАНК", ПАТ Банк Восток, АТ "АКЦЕНТ-БАНК", АТ КБ "ПриватБанк", АТ "ПУМБ". За вказаними рахунками ОСОБА_1 за 2023 рік дебетовий оборот був у загальній сумі 916 059,9 грн, а кредитовий оборот 918 862,5 грн. Однак, у позовній заяві на стр.5 абзц. 4 зазначається, що ОСОБА_1 2005 року народження є студентом, ніде офіційно не працевлаштований, жодною прибутковою чи яка приносить заробіток діяльність не займається та повністю перебуває на утриманні батьків з якими спільно проживає. Таким чином, з вказаної отриманої суми доходу Позивачем до Державного бюджету не надійшло сплачених податків, а саме: податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік на загальну суму 165 395,16 грн, та військового збору у сумі 13 782,93 грн…».

У відповідь позивач також надіслав додаткові пояснення, де зазначив: «… По-перше, податковим органом підтверджено, що позивачем була подана декларація про майновий стан та доходи за 2023 рік. Тобто в акті перевірки, доводи про неподання декларації, як і інші не відповідають дійсності. … По-друге, знову ж у додаткових поясненнях представник відповідача відображає інформацію та аргументи, які не були покладені в основу висновків перевірки та не згадуються в акті перевірки. Констатуємо, що контрольний захід (невиїзна позапланова документальна перевірка) завершений та за її результатом складені остаточні акт та податкові повідомленнярішення. На етапі оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, той не може розширювати підстави для нарахувань і обґрунтовувати їх новими доказами. За таких обставин процедура перевірки, її тривалість, складові акта перевірки, інші вимоги до дій та рішень державного органу взагалі втрачають будь-який сенс. Відповідач у додаткових поясненнях вказує про нібито наявність у позивача у 2023 році відкритих рахунків у банківських установах. При цьому, в акті перевірки така інформація відсутня….».

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ГУ ДПС у Львівській області проведено перевірку діяльності фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року.

За результатами проведеної перевірки складений акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 05.08.2024 № 32997/13-01-24-08- 03/ (далі акт перевірки).

Згідно висновків акту перевірки податковим органом встановлено порушення платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 :

- пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п. «в» п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-IV із змінами та доповненнями, в частині неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік;

- п.163.1. ст.163, п.п.164.1.1. п.164.1 ст.164, пп.164.2.20. п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2023 рік на загальну суму 165 395,16 грн;

- п.163.1. ст.163, пп.164.1.1. п.164.1 ст.164, пп.164.2.20. п.164.2 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, пп.1.2, пп.1.3, пп.1.5, пп.1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано військовий збір за 2023 рік на загальну суму 13 782,93 грн.;

- п.44.1, п.44.3, п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями, в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

На підставі зазначеного акту ГУ ДПС у Львівській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 18.09.2024 № 39858/13-01-24-08 на 206 743,95 грн, № 39863/13-01-24-08 на 17 228,66 грн, № 39865/13-01-24-08 на 1020,00 грн, № 39867/13-01-24-08 на 340,00 грн.

Позивач не погодився із цими ППР, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі по тексту - ПК України).

Як слідує з матеріалів справи, підставою для проведення перевірки став лист Державної податкової служби України від 26.03.2024 за №8651/7/99-00-24-01-02-07, яким повідомлено про отриману від Національного банку України інформацію листом від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році, зокрема фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) дебетовий оборот по якому складає 916060,0 грн, кредитовий оборот 918862,0 грн.

Цим листом також визначено, що при опрацюванні зазначеної інформації слід забезпечити направлення/вручення платникам податків повідомлень про обов`язок подання декларації про майновий стан та доходи за звітний (податковий) рік та залучення до декларування зазначених платників податків, а у разі неподання декларацій забезпечити одержання від згаданих платників податків - фізичних осіб відповідних пояснень та їх документального підтвердження згідно з положеннями п. 73.3 ст. 73 ПК України та у разі підтвердження фактів порушень вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на органи ДПС, забезпечити залучення таких платників податків до декларування одержаних доходів, а у разі невиконання платниками податків податкового обов`язку - здійснення контрольно-перевірочних заходів з урахуванням вимог та обмежень, встановлених Кодексом.

ГУ ДПС у Львівській області направило на адресу позивача лист від 28.03.2024 №9233/6/1301-24-12, у якому зазначило: «… Враховуючи наведене вище та інформацію, надану Національним банком України про значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році, зокрема у Вашому випадку в сумі 916060,00 грн, Вам необхідно до 1-го травня 2024 року подати податкову декларацію за 2023 рік та до 1-го серпня 2024 року сплатити податкові зобов`язання…».

Матеріали справи містять копію податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 за 2023 рік, подану 30.04.2024 із нульовими показниками.

ГУ ДПС у Львівській області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового Кодексу України прийняло наказ № 3119-ПП від 13.06.2024 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платник податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 )». Перевірку провести з 29.07.2024 тривалістю 5 робочих днів.

Копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.06.2024р. № 3119-ПП, а також письмове повідомлення від 14.06.2024 року № 488/13-01-24-08-08 про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки надіслано платнику податків-фізичній особі ОСОБА_1 17.06.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення через АТ «Укрпошта», що підтверджується інформацією про відстеження пересилання поштового відправлення за номером штрих-кодового ідентифікатора № 06 0 від 17.06.2024 року на зареєстровану податкову адресу. Наказ та повідомлення були вручені 22.06.2024.

Відповідно до вищевказаного наказу ГУ ДПС у Львівській області від 13.06.2024 року № 3119-ПП та письмового повідомлення від 14.06.2024р. № 488/13-01-24-08-08 було зазначено: «що відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, слід починаючи із зазначеного терміну, забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема первинні та інші документи, які підтверджують отримання доходів і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС».

Платник податків-фізична особа ОСОБА_1 згідно вищезазначеного повідомлення не надав до перевірки первинних документів і відомостей, пов`язаних з виникненням доходу, про що складено акт від 02.08.2024р. за №1011/13-01-24-08- 03/ «Про ненадання документів до перевірки».

Згідно з п. 44.1, 44.3 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 ст. 44 ПК України, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків.

Відповідно до пп. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73, п. 85.2 ст. 85 ПК України платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, не є спірною та обставина, що позивач жодних пояснень і документів до перевірки податковому органу не надавав.

Згідно положень пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до положень п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до положень п. 79.1, 79.2 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

За вимогами абзацу другого пункту 79.2 статті 79 ПК України, у разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Судом встановлено, що копія наказу від 13.06.2024р. № 3119-ПП, а також письмове повідомлення від 14.06.2024 № 488/13-01-24-08-08 про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки були отримані позивачем 22.06.2024. Документальну позапланову невиїзну перевірку позивача розпочато 29.07.2024, тобто з дотриманням тридцятиденного терміну від дати надсилання йому повідомлення і копії наказу, з урахуванням чого суд констатує, що посадовими особами відповідача були виконані всі умови пункту 79.2 ст.79 ПК України, що надавало їм право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки позивача.

Відповідно до положень підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (пункт 79.3 статті 79 ПК України).

У відповідності до п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

05.08.2024 Головним управлінням ДПС у Львівській області складений Акт від 05.08.2024 №32997/13-01-24-08-03/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів платника податків-фізичної ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 року».

Вищевказаний акт перевірки, в якому міститься вказівка про те, що у випадку незгоди з висновками перевірки, чи фактами і даними, викладеними у ньому, платник податків може потягом 10 робочих днів подати свої заперечення та/або додаткові документи, 29.07.2024 направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано позивачем 07.08.2024 про що свідчить відмітка та відповідні підписи на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Факт отримання акту перевірки позивачем не заперечується, та не є спірною і та обставина, що позивач ні заперечень на акт перевірки, ні будь-яких документів податковому органу у десятиденний строк з дня отримання акту не подавав.

Так доводи позовної заяви зводяться до незгоди позивача з висновками акту перевірки, які зроблені на підставі даних контролюючого органу, а не первинних документів, при цьому суд констатує, що документальну невиїзну перевірку позивача відповідач провів на підставі відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023, щодо позивача, відомостей про відсутність поданих до органів ДПС даною особою податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, а також інформації НБУ про надходження на банківські рахунки позивача у 2023 році грошових коштів у загальній сумі 918862,0 грн., при цьому позивачем ні під час, ні після завершення перевірки не було надано податковому органу жодних пояснень щодо джерела походження зазначених коштів та правову підставу їх отримання, як не надано і жодних документів, які б підтверджували підстави отримання позивачем вказаної суми грошових коштів від фізичних осіб на його банківські рахунки та не здійснення їх декларування, не зважаючи на те, що як до початку перевірки, так і під час її проведення позивачу направлявся відповідний запит податкового органу.

Позивач не заперечив та не спростував вказану інформацію, а також не надав з матеріалами позову жодних доказів, які б спростовували відомості, викладені контролюючим органом у вказаному листі та акті перевірки, як не надано і пояснень та будь-якого документального підтвердження щодо правової природи отриманих позивачем на його банківські рахунки коштів, що вказує на неспроможність документально спростувати висновки податкового органу про отримання позивачем у 2023 році доходів, без їх належного обліку, звітності і оподаткування.

Твердження представника позивача про те, що акт перевірки не містить інформації про відкриті позивачем банківські рахунки із зазначенням банків та обсягів операцій по цим рахункам, суд відхиляє з огляду на те, що надходження коштів на банківські рахунки позивача у сумі 918862,0 грн підтверджені Національним банком України, за результатами здійснення ним функції нагляду за діяльністю банків та надавачів платіжних послуг, а також аналізу операцій клієнтів фізичних осіб, які використовують електронні платіжні засоби.

Також такі обставини не спростовують факту надходження вищевказаних сум грошових коштів на банківські рахунки, які належать саме позивачу, а не будь-яким іншим особам.

Під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури проведення документальної невиїзної перевірки та оформлення акта такої перевірки, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Таким чином, суд не знаходить підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у зв`язку з процедурними порушеннями, які на думку позивача існували при призначенні та проведенні документальної невиїзної перевірки та оформлення її результатів.

Що стосується суті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, то суд зауважує на такому.

Відповідно допп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Згідно зпп.162.1.1 п.162.1 ст.162 ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно допп.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. А запп.163.1.2 цього ж пункту об`єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

За правилами пп.164.2.20 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу. Відповідно до п.164.3 ст.164 ПК України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначено ст.168 ПК України. Відповідно допп.168.2.1 п.168.2 цієї статті, платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Згідно п.167.1 ст.167 ПК України ставка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Під час податкової перевірки за відомостями наданими у встановленому порядку Національним банком України встановлено, що у 2023 році наявні значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі),а саме обсяг зарахувань на банківські рахунки позивача склав 918862,00 грн.

P2P-платежі (з англ. person-to-person) це грошові перекази фізичних осіб «з карти на карту». P2P-транзакції зазвичай використовуються для оплати послуг або покупок у приватних продавців на онлайн-ринках, також такі платежі можуть використовуватися і для переказів коштів з іншою метою.

Разом з тим, поповнення рахунків однієї фізичної особи з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), різними фізичними особами у значному обсязі та за відсутності в отримувача належного документального обґрунтування підстав для одержання таких грошових коштів свідчить про отримання фізичною особою ОСОБА_1 у 2023 році доходів в розмірі 918862,00 грн. у вигляді інших доходів.

Під час перевірки податковим органом встановлено, що у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023 по платнику податків ОСОБА_1 , доходи у сумі 918862,00 грн., що надійшли на його банківські рахунки, не задекларовані. Враховуючи це та факт ненадання позивачем жодних первинних документів з приводу одержання такої суми коштів, податковий орган цілком слушно вказав на порушення пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.179.7 ст.179 ПК України, у зв`язку з отриманням платником податків- фізичною особою ОСОБА_1 у 2023 році грошових коштів у сумі 918862,00 грн. від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), в результаті чого не був нарахований та сплачений за 2023 рік податок на доходи фізичних осіб у розмірі 918862,00 грн. (918862,00 грн. х 18 % = 165395,16 грн.).

Доходи, визначені ст.163 ПК України є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5 % від об`єкта оподаткування (п.161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України).

Відповідно до цього, податковим органом зроблено цілком слушні висновки і про не нарахування та не сплату ОСОБА_1 за 2023 рік військового збору у розмірі 13782,93 грн. (918862,00 грн. х 1,5% = 13782,93 грн.).

Відтак спірні ППР від 18.09.2024 №39858/13-01-24-08 та №39863/13-01-24-08 є правомірними.

Щодо ППР від 18.09.2024 №39865/13-01-24-08 на 1020,00 грн, суд зауважує наступне.

Як описано судом вище та підтверджено матеріалами справи податковий орган повідомив позивача про необхідність надання до перевірки документів, що підтверджують дані податкових декларацій.

Проте позивач такі документи до перевірки не надав і жодних пояснень щодо неможливості їх надання податковому органу не надіслав.

Відповідно до п.121.1. ст.121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Відтак дане ППР прийняте правомірно.

Щодо ППР від 18.09.2024 №39867/13-01-24-08 на суму 340,00 грн., суд зауважує наступне.

В силу вимогпп.16.13 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 49.1 статті 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно зпп.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно доп.179.1 ст.179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Матеріали справи містять копію податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 за 2023 рік, подану 30.04.2024 із нульовими показниками.

Разом із тим у акті перевірки податковий орган стверджує, що на момент проведення перевірки 29.07.2024 така декларація позивачем подана не була.

З метою з`ясування вказаної обставини суд зобов`язав відповідача надати суду пояснення щодо не врахування податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 за 2023 рік, подану 30.04.2024 під час проведення перевірки.

Відповідач суду повідомив: «… надана податкова декларація ОСОБА_1 була подана заздалегідь до моменту проведення перевірки, а саме 30.04.2024 року, натомість повідомлення про проведення перевірки, зокрема виникнення обов`язку надати документи, які підтверджують отримання доходів і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів до перевірки було сформовано лише 14.06.2024 року. Більше того, така декларація про майновий стан та доходи нульова, тобто не відображає жодних задекларованих сум доходів платника податку. До перевірки Позивачем не подано податкової декларації про майновий стан та доходи, яка б підтверджувала чи спростовувала факт отримання будь яких доходів за 2023 звітний період. не надано до перевірки первинних документів і відомостей, пов`язаних з виникненням доходу, про що складено акт від 02.08.2024р. за №1011/13- 01-24-08-03/ НОМЕР_1 «Про ненадання документів до перевірки». Однак, згідно наявної податкової інформації платник податків-фізична особа ОСОБА_1 за 2023 рік отримав дохід, який згідно з Податковим кодексом України підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації). Таким чином, платник податків-фізична особа ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи до ГУ ДПС у Львівській області за 2023 рік не подав, в тому числі отриманий дохід за 2023 рік у вигляді переказу між рахунками фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) не декларував, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір не нараховував та не сплатив…».

Із приводу цього суд зазначає, що «неподання декларації про доходи» і «подання декларації про доходи із нульовими показниками» є різними поняттями і той факт, що позивач подав 30.04.2024 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік із нульовими показниками не може кваліфікуватись як неподання декларації.

Відтак суд вважає протиправним ППР від 18.09.2024 №39867/13-01-24-08 та скасовує його, задовольняючи позов у цій частині.

За приписами пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, разом із тим, якщо суб`єкт владних повноважень надасть докази правомірності свого рішення, то обов`язок спростувати такі докази покладається на позивача, що кореспондується із принципом змагальності сторін, закріпленому у ст. 3 КАС України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 18.09.2024 №39867/13-01-24-08.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь ОСОБА_1 (адреса: с.Трійця, Червоноградський район, Львівська область, РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 450 (чотириста п`ятдесят) грн 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено 26 лютого 2025 року.

СуддяМорська Галина Михайлівна