Справа № 346/436/25
Суддя: Васильковський В. В.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/436/25
Провадження № 2-а/346/38/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Васильковського В.В.,

за участю секретаря Максим`юк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

27.01.2025 року, представник позивача, адвокат Микитин Л.Й., звернувшись до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що Позивач 15.01.2025 року дізнався, що ІНФОРМАЦІЯ_2 склав та видав постанову № 49/25 від 15.01.2025 року (надалі «Постанова») про притягнення мене до адміністративної відповідальності. На підставі постанови Позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) за нібито вчинене правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Конкретно у постанові зазначено наступне. 15.01.2025 року о 11:30 громадянин ОСОБА_1 , самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході уточнення даних військово-облікового документу з військовими даними ЄДРП, військовозобов`язаних, резервістів, було виявлено що вказаний громадянин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 16.11.2024 об. 14:00 годині з метою уточнення даних по повістці №942839, яка була 01.11.2024 року централізовано сформована в ЄДР призовників, військовозобов`язаних і резервістів та надіслана засобами поштового зв`язку з чим ІНФОРМАЦІЯ_4 було подано звернення до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області звернення №Е481098 від 02.12.2024 року щодо доставлення вказаного громадянина до ІНФОРМАЦІЯ_3 як особи яка порушує законодавство про оборону та мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку. Враховуючи вище викладене порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексу про адміністративні правопорушення. Зазначене у Постанові не відповідає дійсності з наступних причин. Про наявність повістки на пошті йому не було відомо. Він самостійно з`явився на військкомат та 01.12.2024 року оновив дані, про що свідчить відмітка в ВОД, оформив відстрочку та 27.12.2024 року отримав довідку про надану відстрочку оскільки являюся опікуном за особою з інвалідністю ІІ групи відповідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 26.08.2024 року. Наступну повістку він отримав за наступних обставин. Його зупинили співробітники поліції та ТЦК СП по дорозі додому 14.01.2025 року, перевірили документи на відстрочку і сказали їхати з ними у відділок. У відділку виписали повістку на 15.01.2025 року знову ж таки для уточнення даних. Аргументи, що у нього є відстрочка і дані давно оновлені ніхто не слухав. Він з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_5 в зазначену дату. На нього склали протокол про притягнення до відповідальності у зв`язку з нібито вчиненням адміністративного правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП. Того ж дня вручили копію постанови. Копію протоколу йому ніхто не надав, йому також не відомо чи складався він взагалі. Вважає Постанову незаконно та не обґрунтованою, а відтак такою що підлягає скасуванню в судовому порядку виходячи з наступного: відсутність належних та допустимих доказів. Отже, за змістом правових норм КУпАП притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Після складання та підписання протокол надсилається керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням статті 284 КУпАП. На момент складення постанови, до неї не були долучені будь які документи на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в діях Позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в тому числі, будь які відомості про те що позивач отримував повістку та був належним чином повідомлений про час та місце прибуття. Також, не було надано доказів проведення перевірки щодо відсутності інформації про позивача в системі військового обліку Згідно Закону України від 09.05.2024 року №3696-ІХ текст статті 210-1 КУпАП був доповнений наступною приміткою: Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Просить суд звернути увагу, що в примітці відсутнє слово «всіх» перед словами «персональних даних». Таким чином, буквальне тлумачення цієї норми дозволяє прийти до висновку, що вона звільняє особу від відповідальності с. 210, 210- 1 за будь які порушення законодавства про мобілізацію у випадку якщо стосовно цієї особи існує навіть якоїсь частини персональних даних з інших реєстрів даних. При розгляді справи ОСОБА_1 , Відповідач не зібрав жодного доказу наявності моєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема Відповідач не переконався у тому, що Позивач: дійсно усвідомлював протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх та свідомо допускав настання цих наслідків; не знаходився у стані неосудності, оскільки згідно ст.20 КУпАП «Не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану». Кожну з цих обставин відповідач був зобов`язаний встановити, ще перед притягненням позивача до адміністративної відповідальності на підставі певних доказів, але жодну з цих обставин, відповідач не встановив. Тому, просить визнати незаконною та скасувати постанову видану ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 № 49/25 від 15.01.2025 року за справою про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн. за ч.3 ст.210-1 КУпАП, та стягнути сплачений судовий збір, у розмірі 606 грн. 60 коп.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Суд, дослідивши докази по справі, доходить висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що постановою № 49/25 від 15.01.2025 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та призначено штраф у розмірі 17 000 грн. (а.с. 12).

Відповідно до копії Довідки про отримання соціальної допомоги № 1968 від 17.12.2024 року, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Коломийської РДА та йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України,з 01.09.2024 року до 01.03.2025 року, призначено допомогу на догляд (щомісячну грошову допомогу малозабезпеченій особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю ІІ групи, внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу, потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 9).

Згідно з копією військового квитка Серія НОМЕР_1 від 21.10.2009 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , взято на військовий облік як військовозобов`язаного (а.с. 15-17).

Відповідно до копії Довідки № 4/4453 від 27.12.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «»Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно рішення суду є опікуном недієздатної особи, на строк до 08.02.2025 року (а.с. 18).

Згідно з копією рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.08.2024 року, по справі № 346/4863/23, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнано недієздатним, ухвалено встановити над ним опіку, та призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , також, встановлено строк дії рішення про визнання ОСОБА_3 , недієздатним 26.08.2026 року (а.с. 19-20).

Відповідно до копії Довідки № 137 від 22.01.2025 року, ОСОБА_1 , знаходиться на обліку в УСЗН Коломийської ради та отримує допомогу на догляд особи з інвалідністю ІІ групи, а саме: за вересень 2024 року, у розмірі 3 504 грн. (а.с. 21).

Згідно з копією повістки № 64, врученої ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_1 , відповідно до якої, ОСОБА_1 , зобов`язано з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , 15.01.2025 року о 11 год., з метою уточнення військово-облікових даних (а.с. 22).

Відповідно до копії Висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи, внаслідок психічного розладу № 478/36 від 10.09.20204 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є особою з інвалідністю ІІ групи, та проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 7).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В абз. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», порушення якого ставиться у вину позивачу, зазначається, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі.

Підпунктами 8, 10 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, порушення яких також ставиться у вину позивачу, встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;) звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб?єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.1. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року.

Відповідно до п.28 вказаного Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Згідно п.31 Порядку, повістки мають право вручати, зокрема представники виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад - в адміністративних межах населених пунктів та територій, на які поширюється повноваження відповідних виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Відповідно до п.36 Порядку, за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені: представниками районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Пунктом 41 Порядку №560 передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем, в порушення вимог ст. 77 КАС України, не доведено обставин вчинення позивачем складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Так, судом встановлено, що позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «»Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно рішення суду є опікуном недієздатної особи, що підтверджується копією Довідки № 4/4453 від 27.12.2024 року (а.с. 18).

Також, суд враховує, те, що позивач 01.12.2024 року з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та оновив дані, про що свідчить відмітка в ВОД, оформив відстрочку та 27.12.2024 року отримав довідку про надану відстрочку, оскільки являється опікуном за особою з інвалідністю ІІ групи відповідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 26.08.2024 року.

Вказане на думку суду свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 210-1 ч.3 КУпАП.

Отже, відповідачем не доведено, що у позивача виник обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 і що від виконання цього обов`язку ОСОБА_1 , ухилився. Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача про відсутність у нього умислу на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

За вищевикладених обставин, суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, вина ОСОБА_1 , яка полягала у порушенні абз. 1 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пп. 2 п.1 ст. 1 Правил військового обліку, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р., Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затверджений постановою КМУ №560 від 16.05.2024р., не доведена належними та достатніми доказами, а відтак, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 255, 2565, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 46, 72, 77, 229, 241-256, 257, 286 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову видану ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 № 49/25 від 15.01.2025 року за справою про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя: Васильковський В. В.