Справа № 520/10516/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 р.Справа № 520/10516/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 р. (ухвалене суддею Бабаєвим А.І., повний текст якого складено 18.09.2024 р.) по справі № 520/10516/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРІНФОРМТРЕЙД»

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРІНФОРМТРЕЙД» (в подальшому ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (в подальшому ГУ ДПС у Харківській області), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення, видані відповідачем Головного управління ДПС у Харківській області, а саме: від 07.03.2024 р. року за № 9 на суму 135907 грн., від 07.03.2024 р. за № 9 на суму 1020 грн., від 07.03.2024 р. за № 9 на суму 22434053 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 р. позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме вимог: Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС у Харківській області від 06.12.2021 р. № 9248-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» з 07.12.2021 р. розпочато перевірку позивача.

На підставі наказу ГУ ДПС у Харківській області від 13.12.2021 р. № 9457-п продовжено термін проведення перевірки з 14.12.2021 р. на 02 робочих дні.

На підставі наказу ГУ ДПС у Харківській області від 16.12.2021 р. № 9624-п «Про перенесення терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» у зв`язку із втратою документів, термін її проведення перенесено до дати відновлення та надання документів.

24.02.2022 р. на підставі наказу ДПС України за № 243-о «Про встановлення простою в роботі ДПС України та її територіальних органів» зупинено проведення документальних, фактичних та камеральних перевірок, що були розпочаті до 24.02.2022 р. та не були завершеними, на період по останній день календарного місяця (включно) у якому завершиться дія воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 р № 64/2022.

Наказом ГУ ДПС у Харківській області від 28.12.2023 р. № 5569-п поновлено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД».

На адресу ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» направлено запит від 29.12.2023 р. за вих. № 3710/Ж12/20-40-07-19-11 про надання документів для перевірки, пояснень та їх документального підтвердження.

ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» звернулося до контролюючого органу з заявою № 17-17 від 10.01.2024 р., в якій просило вважати причини не надання документів поважними, оскільки документація зберігалася на ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» у м. Харків, із початком воєнної агресії рф проти України з 24.02.2022 р. керівником товариства було прийнято рішення про перевезення усієї документації товариства, майна, технічних пристроїв, накопичуваній (до складу цього входила й відновлена документація за вищевказаними запитами податкової), на партнерську АЗС до міста Ізюм Харківська область вулиця Ентузіастів 21 А. В серпні 2022 року керівник ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» звернувся на адресу прокурора Харківської області із письмовою заявою, якою повідомив про втрату контролю над документами та переданим на зберігання майном товариства, у зв`язку із окупацією міста Ізюм Харківської області з боку воєнних формувань країни - агресора, якою є рф: просили прийняти міри у відповідності до положень кримінального процесуального закону України. Вказано, що за фактом звернення із заявою до прокурора Харківської області, відомості було внесено до ЄРДР (№ 0000370 від 17.08.2022 р. із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 438 КК України). Зазначено, що станом на січень 2024 року усе майно, документи, передані на зберігання, електроні накопичувачі, комп`ютерна техніка та сервери, а також сама АЗС знищені повністю в наслідок обстрілу та пожежі, а те що залишилося було розкрадено невідомими особами. Зазначено, що посадові особи товариства, які знаходилися із товариством у трудових правовідносинах та мали будь - яке відношення до фінансово - господарської діяльності за час, по якому відновлювалися документи, та ті, хто мав безпосереднє відношення до відновлення документів - майже повністю звільнилися: хто виїхав за межі країни від війни, разом із дітьми та сім`ями, хто змінив місце проживання, та переїхав. Повідомлено, що надати документи, які було відновлено та про які йдеться у запиті від 29.12.2023 р. за вих. № 3710/Ж12/20-40-07-19-11 про надання документів для перевірки, станом на січень 2024 року неможливо.

ГУ ДПС у Харківській області складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» (від 17.01.2024 р. за № 1509/20-40-07-19-05/14300875.

29.01.2024 р. ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» направило письмові заперечення на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» від 17.01.2024 р. за № 1509/20-40- 07-19-05/14300875.

Наказом Головного управління ДПС у Харківській області від 08.02.2024 р. № 645-п на підставі пп. 78.1.5. п. 78.1 ст. 78 ПК України визначено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД».

На адресу ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» направлено запит від 09.02.2024 р. за № 456/Ж12/20-40-07-19-11 про надання документів для перевірки, пояснень та їх документального підтвердження.

ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» листом № 09-13 від 16.02.2024 р., до якого додано копію заяви про скоєння кримінального правопорушення, повідомлено контролюючий орган, що є інші документи та фото, на підтвердження факту перевезення документів до м. Ізюм та їх знищення, але для їх відновлення та надання для перевірки потрібен час більш ніж 5 днів, на які розрахована перевірка. Просило врахувати наведене, прийняти до уваги наданий документ та надати для ТОВ «УКРІНФОРМРЕЙД» час для відновлення документів, які підтверджують факт перевезення документів та майна товариства до м. Ізюм Харківської області у 2022 році для зберігання та їх подальше знищення.

За результатами проведення перевірки, фахівцями ГУ ДПС у Харківській області складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» за № 6294/20-40-07-19-05/14300875 від 23.02.2024 р., висновками якого встановлені наступні порушення позивачем: вимог абз. «а» п.198.1, абзаців першого і другого п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (із змінами і доповненнями), внаслідок завищення податкового кредиту з ПДВ всього у сумі 18 083149 грн., у т.ч. у жовтні 2019 року у сумі 921774 грн., у листопаді 2019 року у сумі 2447 367 грн., у грудні 2019 року у сумі 2880623 грн., у січні 2020 року у сумі 1010704 грн., у лютому 2020 року у сумі 3019789 грн., у березні 2020 року у сумі 312952 грн., у квітні 2020 року у сумі 519187 грн., у серпні 2020 року у сумі 1504 908 грн., , у вересні 2020 року у сумі 996826 грн., у жовтні 2020 року у сумі 1675493 грн., у листопаді 2020 року у сумі 190000 грн., у грудні 2020 року у сумі 656100 грн., у січні 2021 року у сумі 19767 грн., у лютому 2021 року у сумі 1927659 грн., що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет всього у сумі 17947242 грн., у т.ч. у жовтні 2019 року у сумі 921774 грн., у листопаді 2019 року у сумі 2447367 грн., у грудні 2019 року у сумі 2787303 грн., у січні 2020 року у сумі 968117 грн., у лютому 2020 року у сумі 3019789грн, у березні 2020 року у сумі 312952 грн., у квітні 2020 року у сумі 519187 грн., у серпні 2020 року у сумі 1504908 грн., у вересні 2020 року у сумі 996826 грн., у жовтні 2020 року у сумі 1675493 грн., у листопаді 2020 року у сумі 190000 грн., у грудні 2020 року у сумі 656100 грн., у січні 2021 року у сумі 19767 грн., у лютому 2021 року у сумі 1927659 грн., чим порушено пп. 200.1, 200.2 ст. 200 Податкового Кодексу України (зі змінами та доповненнями); завищення показника від`ємного значення, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з ПДВ (показник рядка 20.1Б Декларації) всього у сумі 135907 грн. у т.ч. у грудні 2019 року у сумі 93320 грн., у січні 2019 року у сумі 42587 грн. пп. «в» п. 200.4 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями); п. 44.6 ст.44 Податкового кодексу України підприємством до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці 2 пункту 44.7 цієї статті не надано посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки контролюючим органом винесені податкові повідомлення - рішення від 07.03.2024 р. за № 9 на суму 135907 грн., від 07.03.2024 р. за № 9 на суму 1020 грн., від 07.03.2024 р. за № 9 на суму 22434053 грн.

Не погоджуючись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача необґрунтовані, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 78.1.5. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (в подальшому ПК України), документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності зокрема такої підстави, як: платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі якщо платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження. Наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається у разі розгляду заперечення до акта перевірки, - контролюючим органом, який проводив перевірку.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто, для визначення податкового кредиту господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій. Сума податку для включення до податкового кредиту повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абзацу 1 пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац 2 пункту 44.1 статті 44 ПК України).

Відповідно до п. 44.5 ст. 44 ПК України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-ХIV (в подальшому Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (стаття 1 цього ж Закону).

Згідно із частиною 2 статті 3 Закону № 996-XIV, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до Закону України від 12.05.2022 р. № 2260-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану", внесено зміни до п. 69.2 ст. 69 Кодексу, згідно яких податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються (крім камеральних перевірок, документальних позапланових перевірок на підставі пунктів 78.1.7, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Кодексу та фактичних перевірок).

Законом України від 09.11.2023 р. № 3453-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок" доповнено пункт 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу підпунктом 69.35-1, відповідно до якого тимчасово, з 01 грудня 2023 року, діє мораторій, зокрема на: на проведення документальних перевірок платників податків, податкова адреса яких станом на дату початку бойових дій є територія, на якій ведуться активні бойові дії, - до останнього числа місяця, в якому було завершено бойові дії на відповідній території, а в разі зміни платником податків місцезнаходження на іншу територію України - до дати проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження.

Відповідно до пп. 69.28 п. 69 під. 10 роз. ХХ ПК України, до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів.

Тобто, дані платників податків/податкових агентів, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до п. п. 69.28 п. 69 підрозд. 10 розд. XX "Перехідні положення" ПК України, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих рф територіях України, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих рф територіях України, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Таким чином, підставами звернення платника податків до податкового органу з приводу застосування підпункту 69.28. пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ є: втрата первинних документів (знищення чи зіпсуття) за умови провадження діяльності платника податків на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих рф територіях України; знаходження первинних документів на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих рф територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень п.п. 69.28 п. 69 підрозділ 10 розділ ХХ "Перехідні положення" ПК України покладається на контролюючий орган.

Аналіз вищевказаної норми законодавства вказує, що заява платника податків про втрату документів, не потребує будь-яких доказів, зокрема документів, актів, фото, відео, свідчень очевидців та ін. Діє презумпція правдивості заяви платника податків, доти поки не буде спростовано протилежне. У разі незгоди з можливістю застосування до платника податків положень п. 69.28, саме контролюючий орган повинен надавати докази на підтвердження своєї позиції. У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Велика Палата Верховного Суду від 21.06.2023 р. у справі №916/3027/21 дійшла наступних правових висновків: 1) покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були; 2) суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування; у спірних правовідносинах обмежено як визначеними п.п.69.28 п.69 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України вимогами до змісту повідомлення платника податків, так і фізично доступними джерелами здобуття об`єктивних даних про безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між факторами ведення бойових дій та втратою первинних документів, а також надзвичайно істотними і суттєвими правовими наслідками для інтересів держави у сфері податкової справи (незмінна на майбутнє та постійна у часі заборона на проведення документальної перевірки у разі прийняття контролюючим органом рішення (вчинення управлінського волевиявлення) про застосування до платника податків п.п.69.28 п.69 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України).

Наказом від 22.12.2022 р. за № 309 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, у якому зазначено, зокрема, що з 24.02.2022 р. по 15.09.2022 р. Харківська міська територіальна громада відносилася до території активних бойових дій, а з 15.09.2022 р. по теперішній час Харківська міська територіальна громада відноситься до території, на якій ведуться (велися) бойові дії.

Згідно із вищевказаним переліком, Ізюмська міська територіальна громада відносилася до території активних бойових дій з 24.02.2022 р. по 01.04.2022 р., з 08.09.2022 р. по 11.09.2022 р., а з 11.09.2022 р. по теперішній час Ізюмська міська територіальна громада відноситься до території, на якій ведуться (велися) бойові дії.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем на підставі підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, подавані до контролюючого органу заяви від 10.01.2024 р. та 16.02.2024 р., в яких ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» повідомляло контролюючий орган про втрату документів та обставини, що призвели до втрати документів та пояснив, що посада головного бухгалтера на ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» непередбачена штатним розкладом, у зв`язку із чим посадові обов`язки головного бухгалтера виконувала саме керівник Г.О. Халаєва. Зазначив, що вказані дві заяви були підписані представником ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» за дорученням.

На підтвердження поважності відсутності керівника/головного бухгалтера Халаєвої Г.О. на час проведення перевірки, підготування та надання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів позивачем надано накази про відрядження керівника ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» від 14.02.2024 р. № 13 та від 08.01.2024 р. № 2.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки позивачем на підставі підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України подано відповідне повідомлення про втрату документів, а контролюючим органом протиправно не враховано вказані обставини під час проведення перевірки, то оскаржувані податкові повідомлення-рішення необґрунтовані, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 р. по справі № 520/10516/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 25.02.2025 року