Справа № 320/40278/24
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року справа №320/40278/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Студіо Модерна» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Студіо Модерна» (03680, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 6, літера «З», ) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ), у якому просить суд визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення рішення від 20 травня 2024 року №2.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскільки зведені податкові накладні були вчасно та в повному обсязі зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, включені в звітні декларації з ПДВ, а податок на додану вартість своєчасно і в повному обсязі сплачено до державного бюджету, то до Товариства не може бути застосована відповідальність, передбачена ст. 120-1 ПК України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що під час проведення перевірки відповідачем встановлено, що Товариством було складено зведені податкові накладні за щоденним підсумком господарських операцій з порушенням порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкових накладних, при цьому розрахунки коригувань до таких податкових накладних позивачем не складались та не реєструвались. Відтак, вважає, що прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.05.2024 є законним і скасуванню не підлягає.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 10.12.2024, з урахуванням позиції представників сторін, суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Головним Управлінням Державної податкової служби України у місті Києві проведено планову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Студіо Модерна» (код ЄРДПОУ 33104763) щодо додержання Товариством вимог податкового, валютного та іншого законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за відповідний період з 01.04.2017 по 30.09.2023.

За результатами проведеної перевірки складено акт №30327/26-15-07-02-05- 03/33104763 від 11.04.2024 (далі - Акт від 11.04.2024).

Позивачем подано заперечення до Головного управління ДПС у місті Києві (вх.. від 29.04.2024 №41738/6). За результатами розгляду заперечень складено рішення від 13.05.2024 №8429/1/26-15-07-02-05-09, яким змінено висновки Акту від 11.04.2024.

Позивачем до Державної податкової служби України подано скаргу на Акт від 11.04.2024. Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 01.08.2024 № 23406/6/99-00-06-01-01-06, скаргу задоволено частково, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 20.05.2024 №№ 2, 2, 2, що прийняті на основі Акту від 11.05.2024, було скасовано та залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 20.05.2024 № 2.

На підставі Акту від 11.04.2024, з урахуванням рішення ГУ ДПС у м. Києві від 13.05.2024 та рішення ДПС України від 01.08.2024, відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення №2 віл 20.05.2024, яким застосовано штраф на загальну суму 4 367 448, 75 гривень.

Незгода позивача із прийнятим рішенням зумовила його звернення до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування та повернення в разі переплати, права та обов`язки платників податків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (надалі ПК України).

Згідно з підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПКУ контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 ст.75 ПКУ контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 86.3. ПК України Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п?яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів). У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акту (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови.

Один примірник акту або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику у порядку,

визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать про те, що Акт датовано ( підписано посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, а також зареєстровано у контролюючому органі) 11.04.2024, а примірник акту підприємство отримало 15.04.2024, оскільки особи, які робили перевірку, відправили Акт підприємству поштою 12.04.2024, чим порушено вимоги пп. 86.1. та 86.3. ПК України

Вказані доводи позивача суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідальними за здійснення перевірки особами ГУ ДПС у місті Києві 11.04.2024 було здійснено виїзд на податковому адресу ТОВ «Студіо Модерна»: 03067, м. Київ, вул. Олекса Тихого буд. 103 та засвідчено факт відсутності посадових осіб ТОВ «Студіо Модерна», про що складено відповідний акт, долучений до матеріалів справи.

У зв`язку з неможливістю вручення та підписання Акту за відсутності платника податків або його законних представників за місцезнаходження платника податків або його законних представників, Акт надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, відповідно до абзацу четвертого пункту 86.3 статті 86 ПК України.

Згідно пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Суд зауважує, що пункт 42.4 статті 42 ПК України не містить норми, яка зобов`язує надіслати Акт перевірки платнику податків у той самий день, коли його було сформовано.

Таким чином, посадовими особами ГУ ДПС у місті Києві відповідальними за проведення перевірки, Акт перевірки від 11.04.2024 було надіслано позивачу в порядку та строки, передбачені податковим законодавством.

При цьому, суд не приймає до уваги долучений до справи витяг з табелю обліку використання робочого часу з 01.04.2024 по 30.04.2024, згідно із яким вбачається присутність директора та головного бухгалтера на робочому місці, оскільки вказаний документ не може засвідчити фактичну присутність посадових осіб підприємства в офісному приміщенні.

До того ж, як зазначено позивачем, 11.04.2024 директор Смолко Т.І. була на роботі та працювала віддалено (не з офісного приміщення), що свідчить про її фактичну відсутність за адресою місцезнаходженням товариства.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

6) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я, по-батькові фізичної особи, зареєстрованої, як платник податку на додану вартість - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично діє від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по-батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;

й) індивідуальний податковий номер.

Відповідно до пункту 201.4. статті 201 ПК України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:

- покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця;

- покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, шо надійшла на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг продавця, як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі: здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій, або через банк, небанківського надавача платіжних послуг чи платіжний пристрій (безпосередньо на рахунок постачальника):

Відповідно до п.19 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» від 31.12.2015 № 1307 із змінами та доповненнями (далі Порядок № 1307), у разі складання зведеної податкової накладної в графі «Зведена податкова накладна» зазначається код ознаки, визначений пунктом 11 Порядку № 1307.

У разі складання зведених податкових накладних покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» такої податкової накладної робиться позначка «х» та зазначається тип причини.

При цьому у графі «Отримувач (покупець)» зазначається «Неплатник», а у «Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)» проставляється умовний « 00», рядок «Податковий номер платника податку або серія (за наявності) номер паспорта» не заповнюється.

У графі 2 зведеної податкової накладної зазначається весь опис (номенклатура) поставлених протягом дня товарів/послуг.

Враховуючи вищенаведене, зведена податкова накладна в роздрібній торгівлі заповнюється та реєструється в ЄРПН за щоденними підсумками розрахункових операцій за загальними правилами.

Таким чином, відповідно до п. 201.1 ст. 201 Кодексу, реквізити податкової накладної «опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг» є обов`язковими реквізитам податкової накладної.

Як встановлено судом під час розгляду справи, ТОВ «СТУДІО МОДЕРНА» в зведених податкових накладних за загальним підсумком щоденних господарських операцій в графі опис (номенклатура) товарів/послуг) продавця зазначало «Товари в асортименті», в графі одиниця виміру товару/послуги зазначено «грн.» або взагалі нічого не зазначено, в графі кількість (об`єм, обсяг) зазначено « 0» або « 1».

Пунктом 6 розділу III Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 із змінами та доповненнями визначено, що дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Згідно із п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПК України термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Пунктом 192.1 ст. 192 ПК України передбачена можливість складання розрахунку коригування до податкової накладної у разі допущення платником податку помилок при її складанні, у тому числі не пов`язаних зі зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Так, пунктом 192.1 статті 192 ПК України визначено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та

отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадках виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Таким чином, у разі виявлення у зареєстрованій податковій накладній помилок, законодавством передбачена можливість виправлення таких, у спосіб складання платником податків розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної з коригуванням сум постачання та податку на додану вартість у відповідності до вимог пункту 192.1 статті 192 ПК України.

Вказана позиція підтверджена у постанові Верховного Суду від 25.01.2024 по справі № 825/1517/18.

Якщо після складання та реєстрації в ЄРПН податкової накладної платник податку виявляє помилку в номенклатурі товарів/послуг, назві товарів/послуг, коді ЗЕД/ДКПП, він складає розрахунок коригування до такої накладної, в якому зі знаком «-» зазначає показники щодо товарів/послуг, номенклатури та/або коду УКТ ЗЕД/ДКПП яких виправляється. При цьому у графі 1 такого розрахунку коригування в обов`язковому порядку вказується номер за порядок рядка податкової накладної, що коригується.

Для додавання правильної товарної позиції, якої не було у податковій накладній що коригується, в РК до такої ПН в окремих рядках зазначаються показники номенклатури ( назва товарів/послуг, код УКТ ЗЕД/ДКПП) товарів/послуг, що додаються (виправлені товарні позиції).

При цьому, у графі 1 такого розрахунку коригування таким виправленим товарним позиціям присвоюються нові чергові порядкові номери рядків, яких не було в податковій накладній, що коригується.

У графі 2 розрахунку коригування у всіх рядках, які заповнюються у зв`язку із виправленням номенклатури товарів/послуг та/або коду, УКТ ЗЕД/ДКПП, зазначається причина коригування - «зміна номенклатури».

Матеріалами перевірки підтверджено, що в порушення п. 201.1 ст. 201, п.192.1 ст.192 ПК України, п. 19 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» № 1307 , ТОВ «СТУДІО МОДЕРНА» було складено зведені податкові накладні за щоденним підсумком господарських операцій з порушенням порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкових накладних.

При цьому, ТОВ «СТУДІО МОДЕРНА» не складались та не реєструвались розрахунки коригувань до податкових накладних з виправленням допущених помилок.

Крім того, суд зауважує, що позивачем ще на стадії проведення перевірки і в подальшому при адміністративному та судовому оскарженні податкового повідомлення-рішення, фактично визнавались порушення вимог п.п. 201.1 ст. 201 ПК України, про що свідчить зміст відповіді на запит перевіряючих від 12.03.2024 №4, скарги на податкове повідомлення-рішення від 04.06.2024 до Державної податкової служби України, тексту позовної заяви.

Так, позивачем зазначено, що «ТОВ «СТУДІО МОДЕРНА» «прийняло рішення реєструвати ПН без зазначення в податкових накладних номенклатури, кількості і ціни товарів без ПДВ».

Відповідне рішення позивач обґрунтовує великою кількістю продажу товарів, які необхідно зареєструвати, та технічною обмеженістю програми, яку він використовує для ведення бухгалтерського обліку, а саме: «невідома номенклатура і ціни проданих товарів... необхідно проводити звірки даних з інформацією про здійснені оплати за товари...».

З огляду на вищенаведені доводи, суд зазначає, що великий обсяг продажів товарів не є підставою для звільнення платника податків від обов`язку зазначати обов`язкові відомості в податкових накладних.

Водночас, щодо технічної обмеженості програми для обліку «CatPro», суд зауважує, що є інші облікові програми, які можуть містити інформацію про номенклатуру та ціну товарів, а тому не буде необхідності проводити звірку даних з інформацією про здійснені оплати, що значно пришвидшить час опрацювання податкових накладних.

Окрім того, позивачем до позовної заяви долучено податкові накладні, які підтверджують факт порушення Товариством податкового законодавства в частині не заповнення обов`язкових реквізитів податкових накладних, передбаченого пунктом 201.1 статті 201 ПК України, зокрема:

e) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг.

У податковій накладній, що складається за операціями з вивезення товарів за межі митної території України, зазначаються ті одиниці виміру товарів, які застосовуються при оформленні митної декларації на такі товари;

є) ціна постачання без урахування податку.

Так, податкові накладні, надані позивачем, замість інформації, що надають змогу встановити, який товар було продано, у графі опис (номенклатура) товарів/послуг продавця містять запис: «Товари в асортименті». Графа «одиниці виміру» накладних або взагалі не заповнена, або містять запис «грн..» У графі «кількість товарів» або нічого не зазначено, або встановлено значення « 1».

Таким чином, позивачем подано до суду докази, що підтверджують факт порушення Товариством вимог щодо відображення обов`язкових реквізитів податкових накладних.

Суд зауважує, що при заповненні обов`язкових реквізитів податкових накладних, платник податків мав діяти із належною обачністю, наявність логічних чи технічних помилок (описок) може свідчити, що платник діяв без належної обачності.

Податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пункт 109.1 статті 109 ПК України).

Відповідно до пункту 112.2 статті 112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Суд зазначає, що вказані положення чинного податкового законодавства визначають вину як об`єктивну сторону податкових правопорушень, а тому для встановлення її наявності контролюючому органу необхідно довести не наявність відповідного ставлення платника податків до своїх протиправних дій/бездіяльності (усвідомлення своїх дій, розуміння наслідків тощо), а саме - що платник податків вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності (постанова Верховного Суду від 08 грудня 2022 року по справі № 520/9294/21).

Створення платником податків цілеспрямовано умов, які направлені на невиконання або неналежне виконання установлених законодавчих вимог, є свідченням того, що дані дії (бездіяльність) ним вчинені умисно.

Саме умисні дії особи (створення удавано, цілеспрямовано умов, які направлені на невиконання або неналежне виконання установлених законодавчих вимог) визначають її вину (можливість дотримуватися встановлених Кодексом правил через вчинення дій (бездіяльності), які можуть характеризуватися як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності) у вчиненні податкового правопорушення.

Суд наголошує, що невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання, так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у статтях 16, 36 Податкового кодексу України.

Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм.

Відповідно до пунктів 112.1, 112.2 ст. 112 Податкового кодексу України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

У даній справі судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивачем умисно реєструвались податкові накладні без відображення їх обов`язкових реквізитів.

Зазначене позивачем не заперечується та не спростовується жодними належними, достатніми та допустимими доказами.

При цьому, доводи позивача про те, що вказані дії були зумовлені технічною обмеженістю програми, яка ним використовується для ведення бухгалтерського обліку, не спростовує встановлених контролюючим органом обставин, що позивач діяв у спірних правовідносинах нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Враховуючи вказані положення чинного податкового законодавства, суд вважає, що така помилка впливає на сутність податкових відносин та може бути підставою для нарахування відповідної штрафної санкції.

Також, у спірних правовідносинах умисел платника податку на порушення вимог вказаного податкового законодавства підтверджується обізнаністю останнього щодо необхідності правильного заповнення податкових накладних, в зв`язку із чим у контролюючого органу були наявні правові підстави для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у відповідності до положень ст. 120-1 ПК України.

Доводи позивача щодо неможливості застосування до нього відповідальності, передбаченої статтею 120-1 ПК України з огляду на те, що відповідна стаття застосовується виключно у випадках пропущення граничного строку реєстрації податкових накладних та/або розрахунку коригування, та застосовується виключно за результатами перевірки проведеної за заявою позивача, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до статті 120-1 ПК України штрафні санкції застосовуються за фактом виявлення порушення податкового законодавства, що були виявлені, в тому числі, шляхом проведення планової документальної виїзної перевірки, зокрема, за допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № 2 від 20.05.2024 є правомірним і таким, що скасуванню не підлягає.

При вирішенні спору, суд враховує, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема: Рішення по справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява №387/03) «...при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом»; тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими» (п. 53). Рішення по справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» (заява №36985/97): «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав для призначення податкових штрафів має саме податкове управління» (п. 110).

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ЄСПЛ у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та, відповідно, про відсутність підстав для задоволення позову.

В зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України та ст. 2, 6, 9, 19, 73-78, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Студіо Модерна» (03680, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 6, літера «З», ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.