Справа № 580/9586/24
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9586/24 Суддя (судді) першої інстанції: Валентина ЯНКІВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 07.08.2024 року № 38 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 01.09.1977 по 16.07.1980, з 21.07.1980 по 13.11.1980, з 17.11.1980 по 08.06.1981, з 03.07.1981 по 07.09.1981, з 15.12.1981 по 18.05.1982, з 25.05.1982 по 15.06.1982, з 14.07.1982 по 02.12,1982, з 08.12.1982 по 10.04.1984,3 07.05.1984 по 29.10.1984, з 15.01.1985 по 16.09.1985, з 08.10.1985 по 29.05.1989, з 01.06.1989 по 03.02.1990, 01.03.1990 по 30.06.1992, з 01.07.1992 по 11.09.2002, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач протиправно не врахував до її страхового стажу вищезазначені періоди роботи, оскільки трудова книжка заповнена з порушенням Інструкції. Позивач зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області подано апеляційну скаргу, яка обґрунтована тим, що до страхового стажу правомірно не зараховано період навчання та роботи відповідно до трудової книжки від 12.11.1980, оскільки на титульній сторінці зазначена неповна дата народження, що є порушенням Інструкції, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та період роботи відповідно до довідки від 03.02.2022 №8, виданої ДП «БУ-2» ВАТ «Одестрансбуд» з 17.11.1980 по 08.06.1981 в Будівельно-монтажному поїзді №502 треста «Одестрасбуд», оскільки відсутня інформація про повноваження ДП «БУ-2» ВАТ «Одестрансбуд» щодо видачі довідки.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2024 та від 19.12.2024 відкрито провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення суду першої інстанції від 24 жовтня 2024 року та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Від представника позивача - адвоката Геріх Н.А. 16.12.2024 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання зазначає, що записи у трудовій книжці позивача за спірний період здійснені у хронологічній послідовності, інших мотивів неврахування періодів роботи позивача, крім недоліків заповнення титульного аркушу, відповідачем не наведено.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, аргументи та доводи сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 30.07.2024 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийнято рішення № 38 від 07.08.2024 про відмову в призначенні пенсії.

В рішенні пенсійним органом зазначено, що страховий стаж позивачки становить 3 роки 1 місяць. До страхового стажу не зараховано: періоди роботи відповідно до трудової книжки від 12.11.1980, оскільки на титульній сторінці зазначена неповна дата народження; період роботи відповідно до довідки від 03.02.2022 №8, виданої ДП «БУ-2» ВАТ «Одестрансбуд» з 17.11.1980 по 08.06.1981 в Будівельно-монтажному поїзді №502 треста «Одестрансбуд», оскільки відсутня інформація про повноваження ДП «БУ-2» ВАТ «Одестрансбуд» щодо видачі довідки.

Повідомлено позивача, що для зарахування до страхового стажу:

- періоду навчання необхідно надати диплом, або уточнюючу довідку про період та форму навчання, довідку про перейменування навчального закладу;

- періодів роботи відповідно до трудової книжки необхідно надати уточнюючі довідки з посиланням на первинні документи та довідки про перейменування.

Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності 01 січня 2004 року.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058-IV починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 24 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» спірні правовідносини регулював Закон України «Про пенсійне забезпечення».

Положеннями частини першої статті 56 вказаного Закону було передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв, при цьому зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Зазначені норми права вказують на те, що першочергово страховий стаж встановлюється на основі трудової книжки і лише в разі її відсутності або відсутності записів у трудовій книжці трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів.

З матеріалів справи, вбачається, що відповідач не врахував до страхового стажу позивача періодів роботи, а саме: відповідно до трудової книжки від 12.11.1980, оскільки на титульній сторінці зазначена неповна дата народження. Окрім того, вказано, що до страхового стажу не зараховано період роботи відповідно до довідки від 03.02.2022 № 8, виданої ДП «БУ-2» ВАТ «Одестрансбуд», з 17.11.1980 по 08.06.1981 в будівельно-монтажному поїзді № 502 треста «Одестрансбуд», оскільки відсутня інформація про повноваження ДП «БУ-2» ВАТ «Одестрансбуд» щодо видачі довідки.

Щодо доводів апелянта про не зарахування до страхового стажу позивачки періодів роботи у зв`язку із тим, що на титульній сторінці трудової книжки ОСОБА_1 зазначена неповна дата народження, колегія судді зазначає наступне.

Постановою Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 06.09.1973 року №656 затверджено постанову «Про трудові книжки робітників та службовців» (далі Порядок №656).

Порядок №656 містить наступні положення:

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців. Трудові книжки ведуться усім робітників і службовців державних, кооперативних та громадських підприємств, установ та організацій, які пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних та тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню (п. 1 Порядку №656).

Заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації у присутності працівника. Відомості про працівника засвідчуються підписом спеціально уповноваженої особи та печаткою (п. 5 Порядку №656).

Відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (п. 18 Порядку №656).

Згідно п. 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємства, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162 трудова книжка є основним документом про трудової діяльності робітників та службовців.

Пунктом 2.3. Інструкції №172 встановлено, що всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення повинні точно відповідати текст наказу (розпорядження).

Колегія суддів зауважує, що на позивача не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. Неналежне оформлення трудової книжки не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивачки, які дають їй право на призначення пенсії, оскільки відповідальність за порядок ведення трудової книжки покладено безпосередньо на посадових осіб установи-роботодавця.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постановах від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, від 11.05.2022 у справі № 120/1089/19, від 17.09.2024 у справі № 440/4164/23.

Відтак, відмова у врахуванні до страхового стажу періоду роботи, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначена неповна дата народження, є неправомірною.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що всі записи в трудовій книжці ОСОБА_1 виконані послідовно, не містять суперечливих відомостей про періоди страхового стажу та узгоджуються між собою.

Також колегія суддів враховує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не ставить під сумнів достовірність записів, внесених до трудової книжки ОСОБА_1 , а вказує лише на окремі недоліки в її заповненні.

Водночас відповідач не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідних періодів роботи до страхового стажу, оскільки визначальним для вирішення питання про призначення пенсії є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 120/1089/19-а.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки, зокрема, у разі недотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Що стосується доводів апелянта про не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи відповідно до довідки від 03.02.2022 №8, виданої ДП «БУ-2» ВАТ «Одестрансбуд», оскільки відсутня інформація про повноваження ДП «БУ-2» ВАТ «Одестрансбуд» щодо видачі довідки, колегія суддів зазначає, що у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що « перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії».

Таким чином, пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне та правильне оформлення документів щодо відомостей про періоди роботи на позивачку, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивачки), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Отже, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

При цьому, аргументи, які викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суду у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року у справі №580/9586/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді І.О.Грибан

О.В.Карпушова