Справа № 300/3636/24
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 300/3636/24 пров. № А/857/29123/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 у справі № 300/3636/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь)Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України про скасування рішення та зобов`язання до вчинення певних дій (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Тимощуком О.Л. в м. Івано-Франківську за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Головного військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України (Центральний клінічний госпіталь) (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України (далі третя особа, ЦВЛК ДПС України), у якій просить:

- скасувати рішення ГВЛК від 14.03.2024 № 1462 про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби;

- зобов`язати Гарнізонну військово-лікарську комісію при Державній прикордонній службі України провести повторний медичний огляд ОСОБА_1 .

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, в порушення процесуальних норм, не врахував відсутності відзиву відповідача, що фактично свідчило про визнання позову відповідачем. У оскаржуваному рішенні не викладено позицію відповідача. Також зазначає, що суд першої інстанції безпідставно в ухвалі про виправлення описки надав третій особі можливість надати відзив на позовну заяву, що вплинуло на вирішення справи.

Відповідач та третя особа правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене у порядку письмового провадження, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України).

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , громадянин України, 13.03.2023 призваний по мобілізації на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відомостями з військового квитка серії НОМЕР_1 від 16.05.2002.

Військовою частиною НОМЕР_2 видано направлення від 09.03.2024 № 381 на медичний огляд солдата ОСОБА_1 до військово-лікарської комісії з метою визначення придатності до військової служби у зв`язку з наявністю захворювання, що зумовлює обмежену придатність до військової служби.

Головним військово-медичним клінічним центром (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України проведено 09.03.2024 медичний огляд ОСОБА_1 для визначення ступеня придатності до військової служби.

За результатами медичного обстеження ОСОБА_1 Головним військово-медичним клінічним центром (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України складено висновок у формі довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 14.03.2024 № 1462. Діагноз: обмежений міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз шийного, грудного, відділу хребта, віддалені наслідки операції: (15.01.2015 р.) - інтерламінектомії L5-S1, видалення кили зліва у вигляді стійкого больового синдрому з незначним порушенням функції хребта. Простий короткозорий астигматизм ст. 0.5Д при гостроті зору з корекцією 1.0 обох очей. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби.

Хронічний поперековий-крижовий радикуліт, нестійка ремісія. Хронічний комбінований геморой ІІ-ІІІ ст. Часткова вторинна адентія верхньої щелепи (відсутність 15, 26 зубів), карієс 16 зуба. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

На підставі статей 64-в, 23-в, 43-в графи ІІ Розкладу хвороб визнано придатним до військової служби.

Також в матеріалах справи міститься довідка Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби від 14.03.2024 № 1462, згідно з якою позивача, на підставі статей 64-в, 23-в, 43-в графи ІІ Розкладу хвороб, визнано обмежено придатним до військової служби з відміткою «обмежити тривалі фізичні навантаження», однак така довідка не містить підпису голови ГВЛК та печатки ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача адвокат Красіловський В.О. 22.03.2024 скерував до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України скаргу на постанову Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України від 14.03.2024 № 1462. Така скарга мотивована тим, що при проведенні медичного огляду позивача, не було враховано раніше встановлених діагнозів, медичної характеристики військової частини, інших медичних документів, реального стану здоров`я. Також звернуто увагу на первинну довідку від 14.03.2024 № 1462, згідно якої ОСОБА_1 на підставі статей 64-в, 23-в, 43-в було визнано обмежено придатним до військової служби, яка з невідомих причин не підписана головою гарнізонної військово-лікарської комісії. До вказаної скарги позивачем долучено ряд медичних документів, які перелічені в додатках.

За результатами розгляду скарги представника позивача на постанову від 14.03.2024 № 1462 Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України листом від 11.04.2024 № 13.1/337, посилаючись на пункт 1 глави ІІ Розділу ІІІ Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 06.05.2009 № 333, повідомила, що постанова ВЛК оформлена у відповідності до вимог Розкладу хвороб та про відсутність підстав для її перегляду та напрвленя позивача на повторний медичний огляд.

Вважаючи протиправним рішення ГВЛК від 14.03.2024 № 1462 про визнання придатним до військової служби, позивач через уповноваженого представника звернувся до суду з цією позовною.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

У відповідності до вимог пункту 3 частини першої статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд при вирішенні цієї справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Згідно із положеннями частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Також статтею 65 Основного Закону передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частинами другою та третьою статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Статтею 70 Закону України від 19 листопада 1992 року № 2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України «Про національну безпеку України».

Військово-лікарські комісії також можуть створюватися при державних та комунальних закладах охорони здоров`я.

Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Військово-лікарська експертиза в Державній прикордонній службі України у період виникнення спірних правовідносин проводилась відповідно до вимог Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.05.2009 № 333 (далі Положення № 333).

Згідно з пунктом 1 розділу 1 глави ІІ Положення № 333 серед основних завдань військово-лікарських комісій Держприкордонслужби є, зокрема, визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби.

Пункти 2, 3, 4 розділу 1 глави ІІ Положення № 333 передбачають, що для виконання зазначених завдань у Держприкордонслужбі створюються Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК), постійно та тимчасово діючі військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), а також постійно діючі лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК).

ЦВЛК та ВЛК(ЛЛК) приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу (додаток 1), довідкою військово-лікарської комісії (далі - довідка ВЛК) (додаток 2), протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (додаток 3).

У прийнятті постанов усі ВЛК та ЛЛК є незалежними. У своїй роботі вони керуються Основами законодавства України про охорону здоров`я, Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 1 розділу 4 глави ІІ Положення № 333 до постійно діючих військово-лікарських комісій відносяться госпітальні (гарнізонні) ВЛК, які утворюються:

госпітальна ВЛК - в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби, за клінічними профілями в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби може бути створено декілька госпітальних ВЛК;

гарнізонна ВЛК - при клініках амбулаторно-поліклінічної допомоги, поліклініках закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби.

Організація проведення медичного огляду госпітальної (гарнізонної) ВЛК в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби покладається на начальника закладу.

На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладаються: проведення медичного огляду, контрольного та повторного оглядів осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення; проведення медичного огляду водолазів; ведення книги протоколів засідань ВЛК (ЛЛК) (додаток 4) та здавання її в архів; контроль за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення, строком проведення обстеження; проведення разом із медичними спеціалістами клінічних госпіталів та начальниками служб охорони здоров`я органів Держприкордонслужби, що перебувають у зоні відповідальності закладу охорони здоров`я Держприкордонслужби, аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо поліпшення стану здоров`я військовослужбовців, їх узагальнення та надання до ЦВЛК.

Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право: приймати постанови відповідно до цього Положення; за погодженням з керівниками відповідних органів Держприкордонслужби залучати до роботи на правах членів комісії медичних та інших фахівців.

Згідно з пунктом 1 розділу 1 глави ІІІ Положення № 333 медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю.

Пункт 4 розділу 1 глави ІІІ Положення № 333 визначає, що постанови ВЛК приймаються на підставі розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 5), таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 6). Розклад хвороб розроблено відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (далі - МКХ-10).

Відповідно до пункту 1 розділу 4 глави ІІІ Положення № 333 направлення на медичний огляд проводиться начальниками відповідних органів Держприкордонслужби, де проходить службу військовослужбовець, військовою прокуратурою, судами, головою ЦВЛК, начальниками закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби за місцем лікування.

Військовослужбовці, захворювання, наслідки поранення, травми, контузії, каліцтва яких згідно з Розкладом хвороб, ТДВ або Переліком хвороб зумовлюють обмежену придатність до військової служби, направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника органу Держприкордонслужби, у якому проходить службу такий військовослужбовець (пункт 1 розділу 4 глави ІІІ Положення № 333).

Матеріалами справи встановлено, що військовою частиною НОМЕР_2 видано направлення від 09.03.2024 № 381 на медичний огляд солдата ОСОБА_1 до військово-лікарської комісії з метою визначення придатності до військової служби у зв`язку з наявністю захворювання, що зумовлює обмежену придатність до військової служби.

Пунктами 8 та 9 розділу 4 глави ІІІ Положення № 333 передбачено, що медичний огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, отоларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичних показань - лікарями інших спеціальностей.

Обов`язково здаються загальні аналізи крові та сечі, проводяться ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітки; потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

Відповідно до пункту 11 розділу 4 глави ІІІ Положення № 333 при медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує вік, освіту, військовий фах, підготовку, професійний досвід, фактичну працездатність, бажання проходити військову службу, висновок начальника органу Держприкордонслужби та начальника служби охорони здоров`я цього органу, викладені в службовій та медичній характеристиках, можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, що найбільше відповідає стану його здоров`я.

Постанова ВЛК про потребу у звільненні від виконання службових обов`язків за станом здоров`я або про придатність до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, яка затвердженню ЦВЛК не підлягає. Копія зазначеної довідки направляється до ЦВЛК для обліку та контролю (пункт 14 розділу 4 глави ІІІ Положення № 333).

Пункт 1 розділу 11 глави ІІІ Положення № 333 передбачає, що постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів.

ВЛК при винесенні постанови оцінює висновки лікарів за результатами медичного огляду в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби, документи особи, які характеризують стан її здоров`я, з інших закладів охорони здоров`я (результати обстежень, висновки лікарів і спеціалістів тощо) за наявності, які є додатковими матеріалами для встановлення діагнозу.

У прийнятті постанови голова та члени ВЛК незалежні, у разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК.

Відповідно до пункту 2 розділу 11 глави ІІІ Положення № 333 постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються та переглядаються ЦВЛК.

За рішенням ЦВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Постанови ВЛК інших військових формувань, які винесені стосовно військовослужбовців Держприкордонслужби, підлягають обов`язковому розгляду ЦВЛК Держприкордонслужби з прийняттям власної постанови.

Пунктом 3 розділу 11 глави ІІІ Положення № 333 передбачено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються, серед іншого, постанови такого змісту:

1) придатний, зокрема, до військової служби;

2) непридатний, серед іншого, до військової служби з виключенням з військового обліку; до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (на воєнний час приймається постанова «Обмежено придатний до військової служби»); до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців (постанова приймається у воєнний час); постанова «Непридатний до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців» приймається на підставі статей 7, 11, 12г, 13ґ, 24, 37, 44, 48, 56, 59, 65, 72, 81 Розкладу хвороб у випадках, коли для відновлення придатності (обмеженої придатності) до військової служби необхідний строк від 6 до 12 календарних місяців.

3) потребує, зокрема, звільнення від виконання службових обов`язків на ___ календарних днів з перебуванням в стаціонарі___________(вказати назву закладу охорони здоров`я органу Держприкордонслужби) (постанова приймається щодо курсантів Національної академії Держприкордонслужби і військовослужбовців строкової служби); звільнення від виконання службових обов`язків на ___ календарних днів; відпустки за станом здоров`я на ___ календарних днів;

4) обмежено придатний до військової служби:

постанова приймається щодо військовослужбовців одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у довільній формі зазначається, які види служби та роботи даній особі протипоказані;

особи, визнані обмежено придатними до військової служби, до служби у плавскладі, льотної роботи, роботи за окремими військово-обліковими спеціальностями згідно з таблицями А, Б, В ТДВ непридатні;

з метою медичної та соціальної реабілітації особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, за їх зверненнями проходять повторний медичний огляд госпітальними (гарнізонними) ВЛК, але не раніше ніж через 3 роки після прийняття постанови про обмежену придатність до військової служби;

5) тимчасово непридатний, зокрема до певних видів служби.

Також пунктами 4 та 5 розділу 11 глави ІІІ Положення № 333 передбачено, що за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов: «Непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Обмежено придатний до військової служби».

За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, IV, ВЛК приймає одну з таких постанов: «Обмежено придатний до військової служби»; «Придатний до військової служби».

Отже, законодавством регламентовано чітку процедуру проведення військово-лікарської експертизи військовослужбовця військово-лікарською камісією, яка передбачає здійснення медичного огляду особи відповідними лікарями за загальним переліком та лікарями інших спеціальностей за наявності медичних показань.

Разом з тим системний аналіз викладених правових норм дає підстави стверджувати, що медичний огляд військовослужбовців повинен здійснюватися за методом індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби, тобто з урахуванням усіх медичних показників щодо стану здоров`я особи.

За результатами медичного обстеження ОСОБА_1 Головним військово-медичним клінічним центром (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України складено висновок у формі довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 14.03.2024 № 1462. На підставі статей 64-в, 23-в, 43-в графи ІІ Розкладу хвороб позивача визнано придатним до військової служби.

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу II Положення № 333 ЦВЛК є органом вищого рівня із проведення медичного огляду ВЛК в Держприкордонслужбі і здійснює методичне керівництво діяльністю ВЛК Держприкордонслужби з питань проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення.

Пунктом 8 глави 2 розділу II Положення № 333 передбачено, що ЦВЛК має право, зокрема, приймати постанови згідно з цим Положенням, переглядати або скасовувати постанови постійно діючих, тимчасово діючих ВЛК (ЛЛК) нижчого рівня, переглядати власні постанови.

Як підтверджено матеріалами справи, представник позивача адвокат Красіловський В.О. 22.03.2024 скерував до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України скаргу на постанову Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України від 14.03.2024 № 1462.

Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України листом від 11.04.2024 № 13.1/337 повідомила, що постанова ВЛК оформлена у відповідності до вимог Розкладу хвороб та про відсутність підстав для її перегляду та направлення позивача на повторний медичний огляд.

Звернувшись до суду, позивач зазначив, що при проведенні його медичного огляду не було враховано раніше встановлених діагнозів, медичної характеристики військової частини, інших медичних документів, реального стану його здоров`я. У довідці від 14.03.2024 № 1462 міститься неправильне посилання на частину статті 43 Розкладу хвороб (на частину «б»), в той час як правильним, на його переконання, є частина «в»), не взято до уваги всі скарги позивача, а також не враховано заключення лікаря-нейрохірурга від 12.03.2024, в якому останній вказав, що діагноз позивача підпадає під дію статті 64-в, визначивши його обмежено придатним.

З цього приводу, суд першої інстанції слушно зазначив, що придатність за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців, відповідно до Положення № 333, визначає військово-лікарська експертиза, для проведення якої створюються військово-лікарські комісії. Таким чином, спеціалісти інших медичних установ не уповноважені визначати ступінь придатності до військової служби, а їх висновки не можуть мати наперед встановленої сили для ВЛК.

Також, як це випливає зі змісту пункту 1 розділу 11 глави IIІ Положення № 333, документи особи, які характеризують стан її здоров`я з інших закладів охорони здоров`я (результати обстежень, висновки лікарів і спеціалістів тощо) є додатковими матеріалами для встановлення діагнозу. ВЛК при винесенні постанови оцінює висновки лікарів за результатами медичного огляду саме в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби.

Судом першої інстанції правильно застосовано правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16, від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, від 12.02.2021 у справі №820/5570/16, відповідно до яких у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію конкретних статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

До повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб.

У справі, що розглядається, предметом позову є законність рішення ВЛК саме з підстав незгоди з визначенням його медичного діагнозу, відповідність його конкретним статтям Розкладу хвороб та неврахування ВЛК медичних даних.

Відтак, суд першої інстанції правильно зазначив, що доводи представника позивача відносно неправильної оцінки відповідачем стану здоров`я ОСОБА_1 на предмет придатності позивача до військової служби такими, що не стосуються процедури прийняття спірного рішення суб`єкта владних повноважень.

Оцінка стану здоров`я позивача, віднесення захворювання до конкретних статей Розкладу хвороб, визначення приданості (непридатності) до військової служби є медичною складовою спірного рішення та не входить до компетенції суду.

Також не є такою, що підтверджує обмежену придатність ОСОБА_1 до військової служби й копія довідки від 14.03.2024 № 1462 (яку представник позивача вважає первинною), яка міститься в матеріалах справи, оскільки така довідка не містить підпису голови ГВЛК та печатки Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби та не несе жодного юридичного навантаження.

З врахуванням того, що не було встановлено допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались саме процедури проведення медичного огляду ОСОБА_1 та оформлення його результатів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відсутні підстави для скасування спірної довідки від 14.03.2024 № 1462.

Покликання апелянта на процесуальні порушення, допущені судом першої інстанції, апеляційний суд відкидає як безпідставні, оскільки, не зважаючи на відсутність відзиву відповідача на позов, справу вирішено правильно, повно встановлено матеріали справи, вірно застосовано відповідні норми матеріального права.

Виправлення описки, допущеної в ухвалі про відкриття провадження, із можливістю третій особи надати відзив на позовну заяву, жодним чином не вплинуло на правильність та законність оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як убачається з апеляційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків суду у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана належна правова оцінка.

Інших доводів на підтвердження правомірності своїх дій відповідач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі № 300/3636/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар