Справа № 568/1792/24
Суддя: Делалова О. М.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1792/24

Провадження №2-а/568/1/25

24 лютого 2025 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону полку 1 управління патрульної поліції в Житомирській області Мокрицького Романа Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Радивилівського районного суду Рівненської області надійшла вищевказана позовна заява в якій позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону полку 1 УПП в Житомирській області Мокрицького Романа Володимировича по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EНА №3310350 від 21.10.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Крім того, просив стягнути на свою користь судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції ( ).

Позов мотивований тим, що 21.10.2024 p. інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону полку 1 УПП в Житомирській області Мокрицьким Р.В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3310350, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Зі змісту постанови вбачається наступне: 21.10.2024 року о 12 год. 09 хв. на трасі М-06, 62 км, 800м. водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Ford Fiesta, р.н. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 113 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 3.29 (обмеження максимальної швидкості 70 км/год), більшяк на 20 км/год. Швидкість вимірювалася приладом Трукам TC000780. Своїми діями водій порушив п.12.9.б. ПДР.

При цьому позивач, серед іншого зазначає, що:

- на шляху руху позивача був відсутній дорожній знак 3.29;

- інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону полку 1 УАА в Житомирській області Мокрицьким Р.В не виконано вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази, які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем, зокрема, на відеозапис з приладу Трукам TC000780, відеозапис з бодiкамери;

- інспектором протиправно застосовано прилад Трукам TC000780 з огляду на відсутність у працівників поліції, законодавчо закріпленого права застосовувати прилад Трукам (TruCAM), тримаючи його в руках, така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач. Так, автоматичний режим передбачає роботу виключно з триноги або штативу, обирається за допомогою системних опцій і не допускає втручання людини в процес фіксації правопорушень, інакше результат виміру швидкості можна поставити під сумнів.

Посилаючись на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектор поліції не з`ясував чи дійсно ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР, не здійснив збір доказів на підтвердження винуватості водія, а тому оскаржувана постанова прийнята не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не добросовісно, не розсудливо, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву в якому представник Департаменту патрульної поліції просив залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення. Відзив мотивований, зокрема тим, що адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 було зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM TC000780, що підтверджується роздруківкою файлу _СС000_1021_120834.jmf з даного пристрою, що і стало причиною зупинки позивача. Відеозапис, зроблений з приладу TruCAM TC000780 містить інформацію про обставини події, підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення, тому має розглядатись судом як доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб. Зазначений доказ відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону та містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Представник зазначив, що відповідно до відомостей Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/30454, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 ТС000780 відповідає вимогам законодавства та є придатним до застосування станом до 12.03.2025 року.

Щодо правомірності використання приладу TruCAM вказав наступне. Так, згідно посібника користувача щодо користування лазерним вимірювачем швидкості LTI 20/20 TruCAM II - вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM II призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних (залежно від ступеню участі оператора у процесі роботи вимірювача) дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху. Вимірювач використовується під час контролю швидкості транспортних засобів підрозділами Національної поліції та уповноваженими організаціями. У ручному режимі оператор сам обирає транспортний засіб, швидкість руху якого буде виміряна. Таким чином, аналізуючи Посібник користувача, прилад для вимірювання швидкості руху транспортних засобів TruCam створено для використання як з триноги, так і з рук, а відтак, не можна стверджувати, що використання такого приладу з рук є порушенням.

Представник відповідача, зазначив, що поданий стороною відповідача відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, ст.ст. 72,73,74,75,76 КАС України, відображає обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку встановленого законом, є достовірними та достатніми для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, надав схему розташування дорожніх знаків на оспорюваній ділянці дороги, згідно якої міститься наявність дорожнього знаку 3.29.

Посилаючись на те, що в обґрунтування власної позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт перевищення ним встановленої правилами дорожнього руху швидкості руху, при цьому стороною відповідача надано відеозапис та покази технічних приладів, котрі підтверджують наявність в діяннях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд прийшов до такого.

Судом встановлено, що згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3310350 від 21.10.2024р., ОСОБА_1 21.10.2024р. о 12:09 год. керуючи т/з марки Ford Fiesta, р.н. НОМЕР_1 на трасі М-06, 62 км, 800м., рухався зі швидкістю 113 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 3.29 (обмеження максимальної швидкості 70 км/год), більш як на 20 км/год., що зафіксовано на прилад Трукам TC000780, чим порушив п. 12.9.б. ПДР та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. (а.с.9-11).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 5статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3.Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306(далі -ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, передбачена ч.1 статті 122 КУпАП.

Як вбачається зі змісту оспорюваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР у зв`язку з тим, що він перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортного засобу більш як на двадцять кілометрів на годину, що зафіксовано на прилад Трукам TC000780.

При цьому, позивач заперечуючи факт перевищення швидкості руху, посилається зокрема, і на не відповідність використання приладу Трукам TC000780 в ручному режимі під час вимірювання швидкості руху автомобіля, що об`єктивно могло вплинути на точність проведеного вимірювання, відсутність доказів, які б в повній мірі підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення та відсутність дорожнього знаку 3.29 (Обмеження максимальної швидкості руху 70 км/год).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача посилається на те, що лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах. Відеозапис правопорушення з приладу TruCAM отриманий з дотриманням приписів ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а тому останній може бути використаний в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII(далі Закон № 580-VIII) встановлені види превентивних поліцейських заходів, до яких належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (пункт 9 частини першої).

Стаття 40 Закону № 580-VIII регулює порядок застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення, частиною першої якої в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема і , фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

За змістом частини другої статті 40 Закону № 580-VIII інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Пунктом 3 частини 1статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Указана норма передбачає можливість (що не є тотожним обов`язку) закріплення, монтування та розміщення технічних приладів та технічних засобів, передбачених пунктами 1 і 2 цієї частини, тобто не виключає можливість використання таких приладів та засобів в ручному режимі, законодавство не містить імперативних приписів стосовно стаціонарного розміщення приладу TruCam та здійснення фіксації таким приладом тільки в автоматичному режимі.

При цьому суд зазначає, що спосіб монтажу чи розміщення технічних засобів з виявлення та/або фіксації правопорушень у статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» не визначений. Наведена норма не зобов`язує, а дозволяє поліцейським закріплювати технічні прилади. Можливість використання техніки, яка належить іншим особам, взагалі не містить жодних вимог щодо її розташування, сертифікації, технічних характеристик.

За даними ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Отже, наведені позивачем доводи з приводу використання відповідачем лазерного вимірювача швидкості транспортного засобу TruCam LTI 20/20 і вимірювання швидкості руху, тримаючи прилад в руці, є помилковими, оскільки законодавство не містить імперативних приписів стосовно стаціонарного розміщення приладу TruCam та здійснення фіксації таким приладом тільки в автоматичному режимі.

При цьому суд наголошує, що фіксування правопорушення проводилось не в автоматичному режимі.

Доводи позивача про відсутність доказів перевищення ним швидкості руху спростовані фотознімками приладу TruCam та відеозаписом. При цьому ці фотознімки та відеозапис є належними, достовірними та достатніми доказами у розумінні статей 73,75,76 КАС України.

Суд зазначає, що посилання позивача на відсутність дорожнього знаку 3.29 спростовується наданою відповідачем схемою розміщення дорожніх знаків на оспорюваній ділянці дороги.

На підставі ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі №760/2846/17.

Дослідивши обставини справи, надані та здобуті докази під час розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без задоволення.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 241-246, 268-272, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону полку 1 УПП в Жмитомирській області Мокрицького Романа Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.02.2025р.

Суддя О.М. Делалова