Справа № 240/14301/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду

26 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/14301/21

категорія 112010203

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити певні дії,

встановив:

До суду звернулась ОСОБА_1 із позовом про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі №240/14301/21 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити певні дії. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 11.05.2021 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 з 11.05.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), щомісячно.

27.10.2022 на адресу позивача були направлені виконавчі листи для примусового виконання рішення.

19.12.2024 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява у порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій позивач просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області подати до суду звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі №240/14301/21.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що на виконання рішення суду ГУ ПФУ в Житомирській області проведено перерахунок пенсії з розрахунку двох прожиткових мінімумах, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року, проте заявник посилається на те, що відповідачем протиправно припинено виплату їй розміру пенсії, оскільки раніше вона проживала в м.Коростень, яке відносилось до 3 зони, а зараз позивач проживає у с.Базар (2 зона), оскільки проживання позивача у с.Базар не було предметом розгляду справи.

24.12.2024 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача вх. №71705/24. В яких відповідач проти задоволення заяви про встановлення судового контролю заперечує та просить відмовити в її задоволенні. Посилається, що позивач проживала та була зареєстрована в м.Коростень (3 зона), однак з 09.09.2022 змінила місце проживання та виплату пенсії переведено за її новим місцем проживання у с.Базар (2 зона). З огляду на вказане, на думку відповідача, відсутні підстави для виплати позивачу підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру відповідно до ст.39 Закону №796-ХІІ.

Дослідивши доводи заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційній нормі про обов`язковість судового рішення кореспондують положення норм статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

У Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Окрім цього у рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (висновок Верховного Суду, наведений в ухвалі від 01.02.2021 у справі №9901/226/19).

Поряд із цим, за правилами частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаною нормою процесуального закону передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, на чому також наголошено й в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06.05.2019 у справі №826/9960/15.

За висновками щодо застосування норм права, викладеними в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №800/592/17, клопотання про встановлення судового контролю може бути подано й задоволено судом вже після ухвалення рішення у справі.

Отже, за наведеним висновком Верховного Суду, позивач не позбавлений можливості звернутися із клопотанням про встановлення судового контролю після прийняття судом рішення у справі, у разі існування ризику його невиконання.

Водночас, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

За змістом норм статті 129-1 Конституції України, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 13 Закону №1402-VIII щодо обов`язковості судового рішення підставою для встановлення судового контролю є обставини, які ставлять під сумнів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення.

Такий висновок щодо застосування норм права наведено Верховним Судом у постанові від 17.09.2020 у справі №340/962/19, а також в ухвалі Верховного Суду від 13.12.2021 у справі №826/3235/16.

Зі змісту заперечень на заяву позивача, подану у порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що на виконання рішення суду у справі №240/14301/21 позивачу з 11.05.2021 нараховано підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному ст.39 Закону №796-ХІІ.

За період з 11.05.2021 по 30.04.2022 була нарахована доплата в сумі 52223,97 грн.

З 01.05.2022 виплата пенсії позивачу проводилась із врахуванням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі №240/14301/21.

Відповідно до поданої заяви позивача від 09.09.2022 №830 та витягу з Реєстру Народицької територіальної громади від 09.09.2022 щодо зміни місця проживання, виплату пенсії переведено за новим місцем проживання з АДРЕСА_1 , на АДРЕСА_2 .

Згідно переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи с.Базар відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення, тому підстав для виплати підвищення до пенсії відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі №240/14301/21 немає.

З 01.05.2024 позивачу припинено нарахування підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення відповідно до ст.39 Закону №796-ХІІ.

За змістом заяви, поданої у порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем рішення суду у цій справі виконане, однак позивач фактично не погоджується із припиненням їй доплати до пенсії з 09.09.2022, тобто з моменту перереєстрації в с.Базар, Народицького району, Житомирської області (2 зона).

Період виплати підвищення до пенсії, встановленого рішенням суду, може бути обмежений подальшими змінами в законодавстві чи зміною правового статусу позивача.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 23.05.2018 у справі №820/680/16, який, зокрема, зазначив, що рішення суду набирає чинності і діє до фактичної зміни обставин, чи зміни правового регулювання питання його виконання.

Оскільки позивач змінила місце проживання та проживає не в межах 3 зони, зміна місця реєстрації (проживання) не була предметом дослідження при розгляді судової справи №240/14301/21 Житомирським окружним адміністративним судом, то відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

З викладеного слідує, що обставини щодо припинення виплати позивачу з 09.09.2022 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру відповідно до ст.39 Закону №796-ХІІ у зв`язку із зміною позивачем місця проживання, свідчать про виникнення нових спірних правовідносин між сторонами. Таким спірним правовідносинам суд не надавав правову оцінку у межах розгляду даної справи.

Отже, вимоги позивача в частині визнання протиправним дій щодо припинення нарахування та виплати з 09.09.2022 при виконанні судового рішення підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не можуть бути розглянуті у порядку встановлення судового контролю за виконання судового рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для встановлення заходів судового контролю у порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України у даній справі.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 за вх. №70678/24 від 19.12.2024 про встановлення судового контролю в адміністративній справі №240/14301/21.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Д.М. Гурін