Справа № 243/752/25
Суддя: Дюміна Н. О.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єд. унік. № 243/752/25
Провадження № 2-а/243/11/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м.Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дюміної Н.О.,

при секретарі Петрусі Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження матеріали адміністративного позову за позовною заявою Прокопцева Сергія Вікторовича який діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1

вимоги позивача: про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

учасники справи: не з`явились,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. 24 січня 2025 представник позивача звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що постановою №6 по справі про адміністративне правопорушення від 17.01.2025, винесеною керівником - начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накладене адміністративне стягнення у розмірі 17000 грн. В оскаржуваній постанові зазначено: «13.12.2024 повістка №1/1661 не була вручена громадянину ОСОБА_1 про те, що 26.12.2024 о 09 годині 00 хвилин військовозобов`язаний ОСОБА_1 зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік, визначення призначення на особливий період та направлення для проходження медичного огляду, однак повістка не була вручена, а був складений акт про відмову від отримання повістки, був доставлений працівниками національної поліції України до ІНФОРМАЦІЯ_3 09.01.2025, чим порушив вимоги п. 1 ст. 22 та п. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», скоївши дане правопорушення в умовах дії на території України особливого періоду». Позивач зазначає, що акту про відмову від отримання повістки не отримував, невідомо коли його було складено.

На підставі наведеного, позивач вважає, що спірна постанова є протиправною та необґрунтованою, тому просив суд ухвалити рішення яким скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № від 17 січня 2025 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

2. Представником ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача зазначає, що 13.12.2024 було особисто отримано (складено акт про відмову від отримання повістки) ОСОБА_1 про необхідність прибуття до відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення призначення на особливий період. 26.12.2024 року військовозобов`язаний не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно. Таким чином в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено звернення до органу Національної Поліції України, щодо примусового доставлення правопорушника-військовозобов`язаного. 09.01.2024 військовозобов`язаний був доставлений/супроводжений працівниками Національної Поліції України. Тобто з матеріалів адміністративної справи встановлено: правопорушником вчинено правопорушення 26.12.2024 року виявлено вчинення адміністративного правопорушення 09.01.2024 (виявлено особу правопорушника та встановлено відсутність поважних причин не прибуття за повісткою) Враховуючи викладене 09.01.2024 працівником ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_2 складено Протокол № 6, щодо вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При складанні протоколу військовозобов`язаний ознайомившись з Протоколом був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками визначеними у ст. 63 Конституції України, ст. 256, 268 КУпАП. Військовозобов`язаний копію протоколу отримав особисто, у протоколі особисті пояснення не надавав. Відповідно до протоколу до правопорушника доведено про розгляд справи який призначено на 10,00 годину 17.01.2025 року, під особистий підпис.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

3. Позивач ОСОБА_1 та його представник Прокопцев С.В. повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином, але не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надіслали суду заяву з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності.

4. Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 268 КАС України, але не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, у відзиві а позовну заяви просив суд розгляд справи проводити за його відсутністю на підставі наявних у справі матеріалів.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

5. Ухвалою суду від 28 січня 2026 було відкрито провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, із особливостями, встановленими ст.ст. 268, 272, 286 КАС України.

IV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

6. 09 січня 2025 року солдатом ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення № 6 за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 про те, що 13.12.2024 року повістка №1/1661 не була вручена громадянину ОСОБА_1 про те, що 26.12.2024 о 09 год. 00 хв. військовозобов`язаний ОСОБА_1 зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік, визначення призначення на особливий період та направлення для проходження медичного огляду, однак повістка не була вручена, а був складений акт про відмову від повістки, був доставлений працівниками національної поліції України до ІНФОРМАЦІЯ_3 09.01.2025 року, чим порушив вимоги п.1 ст. 22 та п.2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», скоївши дане правопорушення в умовах дії на території України особливого періоду. Протокол складено у присутності позивача. Розгляд справи призначено на 10 год. 00 хв. 17 січня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 . До протоколу додано пояснення ОСОБА_1 , зі змісту яких вбачається, що останній не погодився зі змістом протоколу, зазначив, що повістку не отримував та не відмовлявся від неї.

7. 17 січня 2025 року керівником-начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №6 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 гривень. Згідно постанови суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що 13.12.2024 року повістка №1/1661 не була вручена громадянину ОСОБА_1 про те, що 26.12.2024 о 09 год. 00 хв. військовозобов`язаний ОСОБА_1 зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік, визначення призначення на особливий період та направлення для проходження медичного огляду, однак повістка не була вручена, а був складений акт про відмову від повістки, був доставлений працівниками національної поліції України до ІНФОРМАЦІЯ_3 09.01.2025 року, чим порушив вимоги п.1 ст. 22 та п.2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», скоївши дане правопорушення в умовах дії на території України особливого періоду.

8. Згідно повістки № 1/1661 від 13.12.2024, ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 26 грудня 2024 року о 10 год.00 хв. Повістка не містить підпису ОСОБА_1 про її отримання,

9. Згідно змісту наданого до справи акта щодо відмови від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.12.2024, вбачається, що ОСОБА_1 було доведено (озвучено) 0 12 год. 50 хв. 13 грудня 2024 року зміст повістки, а саме з`явитися 26 грудня 2024 року о 08 год.00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оповіщення здійснювали: ст.солдат ОСОБА_4 та гол.с-нт ОСОБА_5 .

V. Оцінка Суду.

10.Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

11.Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом.

12.Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

13.Так, судом було встановлено, що 17 січня 2025 року керівником-начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №6 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 гривень. Згідно постанови суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що 13.12.2024 року повістка №1/1661 не була вручена громадянину ОСОБА_1 про те, що 26.12.2024 о 09 год. 00 хв. військовозобов`язаний ОСОБА_1 зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік, визначення призначення на особливий період та направлення для проходження медичного огляду, однак повістка не була вручена, а був складений акт про відмову від повістки, був доставлений працівниками національної поліції України до ІНФОРМАЦІЯ_3 09.01.2025 року, чим порушив вимоги п.1 ст. 22 та п.2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», скоївши дане правопорушення в умовах дії на території України особливого періоду.

14.Позивач свою вину у правопорушенні не визнає, вважає, що для притягнення до відповідальності були відсутні будь-які правові підстави, оскільки відсутні докази на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, так як він не був належним чином сповіщений про виклик до ТЦК та СП, від повістки не відмовлявся.

15.Отже, спірним питанням у даному випадку є зокрема питання здійснення відповідачем належного виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

16.Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17.Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

18.За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

19.Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

20.Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

21.Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

22.Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

23.Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства України про військовий обов`язок і військову службу.

24.Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

25.Відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності, зокрема, за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

26.Дана норма є бланкетною та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

27.Відповідно до частин першої, третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) або у строки, визначені командирами військових частин.

28.Відповідно до частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

29.Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі - Порядок).

30.Відповідно до п. 28 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

31.Згідно п. 41 Порядку (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

-день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

29. Відповідно до п. 40 Порядку, під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

30.Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами факт того, що відповідач довів до відома позивача інформацію про необхідність прибути за вказаною повісткою на 26 грудня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фото/відео матеріалів фіксації, тобто, доказів, з яких навіть сторонній спостерігач, мав змогу встановити, що позивач публічно та вголос відмовився від отримання повістки, дії якого, можливо було б кваліфікувати за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що не є належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик в розумінні чинного законодавства.

31.Матеріали справи не містять доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови, не містять достатніх відомостей про факт належної фіксації допущеного правопорушення, позаяк самі лише пояснення представника відповідача, як зацікавленої особи, в межах спірних правовідносин не можуть визнаватись належними доказами.

32.Доказів ведення відеофіксації із застосуванням технічних приладів під час вручення повістки позивачу відповідачем також не надано, посилань на здійснення такої відеофіксації не наведено. Також у протоколі №6 від 17.01.2025 зазначено, що свідки, які підтверджують факт вчинення правопорушення відсутні.

33.60. На підставі викладеного, враховуючи вимоги п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, суд вважає недоведеним факт належного оповіщення позивача про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на 26 грудня 2024 року.

34.Таким чином, неприбуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки не встановлено порушення позивачем правил військового обліку в частині прибуття за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з огляду на відсутність належного виклику.

35.Крім того суд звертає увагу на те, що у всіх наданих суду доказах представником відповідача зазначено інший час на який викликався позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, зі змісту повістки №1/1661 вбачається, що ОСОБА_1 викликався на 10 год. 00 хв. 26 грудня 2024 року, згідно Акту щодо відмови від отримання повістки про виклик вбачається, що позивачу було зачитано текст повістки з`явитися до ТЦК на 08 год.00 хв. 26 грудня 2024 року, а зі змісту протоколу №6 та постанови №6 вбачається, що позивач викликався до ТЦС на 09 год. 00 хв. 26 грудня 2024 року.

36.На підставі наведеного, з наявних матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, відповідачем не доведена, оскільки відсутні будь-які докази того, що останній був належним чином оповіщений про виклик.

37.Таким чином, докази на які посилається представник позивача, свідчать про поважність причин не прибуття позивача за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 26 грудня 2024 року, однак зазначені вище обставини не були взяті до уваги відповідачем, при винесенні відповідачем оскаржуваної постанови.

38.Доводи позивача та його представника у цій частині є обґрунтованими.

39.Відзив відповідача, та письмові докази долучені до нього не містять належних доказів, що оскаржувана постанова прийнята з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

40.Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч.1 ст.75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч.1,2 ст.76 КАС України).

41.Суть судового контролю під час розгляду даної справи полягає в тому, щоб оцінити підставу винесення спірної постанови саме на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення. Суд не повинен перебирати на себе не владні функції і фактично здійснювати замість компетентного органу (посадової особи) розслідування або ж дослідження доказів, які не були зібрані, та не могли бути враховані ним до моменту винесення постанов.

42.Статтею 62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

43.Згідно ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

44.Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

45.Таким чином, суд доходить висновку, що керівником-начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП не з`ясував всі обставини, передбачені ст.280 КУпАП, у зв`язку з чим безпідставно та неправомірно виніс Постанову №6 від 17 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

46.А тому суд відповідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

47.Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

48.Враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача рішення, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

49.Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

50. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

51. Згідно ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

52. Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню у сумі 484,48 грн, за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 77, 90, 139, 159, 229, 241-246, 255, 268, 269, 286, 288, 293, 294, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги Прокопцева Сергія Вікторовича який діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

2.Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №6 від 17 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О.Дюміна