Справа № 569/25415/24
Суддя: Галінська В. В.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі головуючого судді Галінської В.В. розглянувши у письмовому провадженні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Кальку Я.З., звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 6/799 від 18 грудня 2024 року за ч. 2 ст. 210 КУпАП та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на те, що 18 грудня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 та соціального забезпечення підполковником ОСОБА_2 було винесено Постанову № 6/799 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З тексту оскарженої Постанови вбачається, що позивач порушив п.2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме несвоєчасно став на військовий облік військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 будучи знятим з військового обліку призовників по досягненню граничного 25-річного віку перебування на військовому обліку призовників згідно рішення призовної комісії (протокол № 6/799 від 18 грудня 2024року) та на даний час не став на військовий облік військовозобов`язаних. Правопорушення виявлено 18.12.2024 року, відповідно ст. 38 КУпАП дане порушення є триваючим, виявлене під час особливого періоду.

Позивач не згідний із притягненням його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 210 КУпАП, вважає оскаржувану Постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних міркувань:

1. Позивачу нічого не відомо про жодні матеріали справи про адміністративні правопорушення, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення. Позивач стверджує, що до 18 грудня 2024 року не отримував жодного повідомлення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , в тому числі з приводу розгляду справи про адміністративне правопорушення.

2. Згідно примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Згідно ст. 1 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України Згідно даних, що містяться в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», як інструменті військового обліку громадян, позивач оновив свої дані як військовозобов`язаного 23.05.2024 року і з інформації, що відображена в витягу із вказаного реєстру він перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 , відтак інформація, викладена у оскаржуваній Постанові не відповідає дійсності.

3. Згідно тексту оскаржуваної Постанови рішення призовної комісії про зняття позивача з військового обліку призовників по досягненню граничного 25-річного віку перебування на військовому обліку призовників було прийняте лише 18.12.2024 року, тому в даному випадку варто говорити про порушення саме відповідача щодо неналежного виконання покладених на нього обов`язків.

4. Оскаржувана Постанова не містить підпису особи, що її склала.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

13 січня 2025 року від відповідача надійшов відзив, в якому він просив відмовити в задоволенні позову. У відзиві зокрема вказано, що відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України: які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Згідно з пунктом 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений.

Позивач перебував на військовому обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_3 та після досягнення ним 25-річного віку не став на облік військовозобов`язаних. Оскільки нормами чинного законодавства передбачено обов`язок ставати на облік військовозобов`язаних, то бездіяльність Позивача містить ознаки адміністративного правопорушення відповідно до ч.3 ст. 210 КУпАП.

Позивач не притягувався до адміністративної відповідальності в період до внесення змін до КУпАП до статті 210 від 09.05.2024, однак своєю бездіяльністю продовжив порушувати безперервно правила військового обліку і після внесення змін в норми статті 210 КУпАП, а період триваючого порушення норм чинного законодавства Позивачем внаслідок безперервної бездіяльності підпадає і під ч.3 статті 210 КУпАП. Його бездіяльність є триваючою і продовжується з початком дії особливого періоду в Україні.

Дослідивши матеріали справи, подані докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 18 грудня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 виніс постанову № 6/799, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп. за вчинення правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Проте, як вбачається із копії постанови наданої позивачем вона не підписана особою, яка розглядала справу, тобто не містить підпису начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у відповідній графі.

Як вбачається з повідомлення про прийняття кадрових рішень наказом командувача сухопутних військ ЗСУ від 12 липня 2024 року, ОСОБА_2 призначено начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 військової частини НОМЕР_1 , ВОС-2904002.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 2101, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 12 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ №154 від 23 лютого 2022 року, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1, 2 ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 10 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин постанова у справі про адміністративне правопорушення від 18 грудня 2024 року складена щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Посилання позивача на той факт, що постанова не підписана уповноваженою особою відповідачем не спростовані належними доказами, оскільки до відзиву було додано копію лише першої сторінки постанови № 6/799 від 18.12.2025 року, копію другої сторінки, що містить графу для її підпису не подано до суду.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення відповідачем процедури розгляду справи, тому належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови про накладання адміністративного стягнення та направлення справи на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак позов слід задовольнити частково.

Відповідно до п. ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 8 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами, відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, № 27, ст.385, введено в дію Постановою ВР № 2233-XII від 25.03.92, ВВР, 1992, № 27, ст.386) положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя.

Отже, сплачений позивачем судовий збір частково підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_6 судових витрат у розмірі 302 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення № 6/799 від 18 грудня 2024 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, скасувати та направити справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 302 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя