Справа № 561/1417/24
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 561/1417/24 пров. № А/857/28905/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А. Ю.,

представника відповідача Рудницького Р. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2024 року (прийняте в селищі Зарічному суддею Світличним Р. В.; дата складення рішення в повному обсязі не вказана) в адміністративній справі № 561/1417/24 за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника НОМЕР_1 прикордонної застави з місцем дислокації населений пункт (далі - м. д. н. п.) Зарічне з бойової та спеціальної підготовки НОМЕР_2 прикордонної комендатури з м. д. н. п. Зарічне ОСОБА_2 (Відповідач-1), військова частина НОМЕР_3 (Відповідач-2) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

02 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Зарічненського районного суду Рівненської області із вказаним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 157325 від 29 вересня 2024 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення в справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 202 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з цією постановою він не погоджується, позаяк суть правопорушення, яке йому інкриміновано зводиться до того, що він, прямуючи до озера Сосно, здійснив зупинку транспортного засобу перед блокпостом прикордонників на відстані 1500 метрів від державного кордону. Вказує, що такими діями він не порушував ні пункт 5 Положення про прикордонний режим, ні наказ № 145-ОД від 18 серпня 2024 року «Про затвердження додаткових тимчасових режимних обмежень», порушення яких йому було поставлено в провину. Покликаючись на доктрину суперечної поведінки між Положенням про прикордонний режим і наказом № 145-ОД та наданим йому дозволом на проживання в прикордонній смузі, просив позов задовольнити.

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що постійно проживає в с. Неньковичі Вараського району Рівненської області, яке знаходиться за 1,5 км від кордону з Білорусією. Оформив дозвіл на право пересуватися в прикордонній смузі без обмежень. Біля їхнього села є озеро Сосно, перед яким є прикордонний блок-пост, обладнаний тимчасовим приміщенням, шлагбаумом. 29.09.2024, прямуючи в справах, на власному авто, під`їхав до блокпоста, проте шлагбаум на блокпості був закритий. На запитання про причину цього чергові прикордонники повідомили його, що сьогодні через блокпост проїзд заборонений. Коли він побачив, що на озері хтось ловить рибу, вирішив вияснити, хто обмежує його в праві на пересування, а тому викликав патрульну поліцію.

Коли приїхали працівники поліції, він запропонував патрульному поліцейському пройти до озера і встановити осіб, які там влаштували рибалку, через яких, ймовірно, блокують проїзд через блокпост. Проте, на прохання поліцейського пройти до озера, прикордонники йому теж відмовили.

Після приїзду уповноважених осіб прикордонної служби його було звинувачено в тому, що він зупинився в прикордонній смузі, чим порушив вимоги пункту 5 Положенням про прикордонний режим та Наказ № 145-ОД від 18.08.2024 «Про затвердження додаткових, тимчасових режимних обмежень», у зв`язку з чим на нього була складена постанова про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 202 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Вважає, що постанова є незаконною, позаяк він зупинив автомобіль не просто на дорозі чи в результаті поломки, а безпосередньо на блокпосту, як того і вимагають правила проїзду блокпоста.

24 жовтня 2024 року він, знову маючи нагоду їхати власним авто за тим же маршрутом, проїхав відкритий шлагбаум без зупинки, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 185-10 КУпАП за те, що він не зупинився на блокпосту. Вказане свідчить про суперечливість позиції відповідача.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, що відповідно до приписів частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні представник відповідача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення № 157325 від 29 вересня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови видно, що 29 вересня 2024 року на відстані 1500 м від державного кордону на північній околиці н. п. Неньковичі прикордонним нарядом «Контрольний пост» о 12:30 год було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який здійснив зупинку транспортного засобу та мав намір потрапити до озера Сосно, чим порушив вимоги пункту 5 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 27 липня 1998 року, а саме: наказ начальника НОМЕР_4 прикордонного загону № 145-ОД від 18 серпня 2024 року «Про затвердження тимчасових додаткових режимних обмежень», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 202 КУпАП.

Вважаючи зазначені постанову неправомірною ОСОБА_3 оскаржив її до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що в судовому засіданні достовірно встановлено порушення ОСОБА_1 прикордонного режиму, відтак дії заступника начальника НОМЕР_1 прикордонної застави ОСОБА_2 є законними й правових підстав визнавати винесену ним постанову протиправною та скасовувати її у суду немає.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає таке.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 202 КУпАП порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частин першої, другої статті 222-1 КУпАП органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (статті 202-203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2, 204-4).

Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники;

інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

Порядок оформлення, розгляду та обліку матеріалів справ про адміністративні правопорушення, протидію яким відповідно до статті 222-1, пункту 1 частини першої та пункту 16 частини другої статті 255 КУпАП віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба), а також особливості провадження у справах про правопорушення, передбачені статтею 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень», визначає Інструкція з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 вересня 2013 року № 898 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 грудня 2018 року № 1046); зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 жовтня 2013 р. за № 1729/24261 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції складати протоколи про адміністративні правопорушення та протоколи про адміністративні затримання за вчинення правопорушень, протидію яким відповідно до статті 222-1, пункту 1 частини першої та пункту 16 частини другої статті 255 КУпАП віднесено до компетенції Держприкордонслужби, мають право:

військовослужбовці та працівники Держприкордонслужби під час безпосереднього виконання ними визначених законодавством України завдань;

військовослужбовці Держприкордонслужби, які залучаються та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України.

За приписами пункту 3 розділу ІІ Інструкції від імені Держприкордонслужби розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 222-1 КУпАП, та накладати адміністративні стягнення мають право:

начальники органів охорони державного кордону, командири загонів морської охорони та їх заступники;

начальники відділів прикордонної служби, прикордонних застав та їх перші заступники;

коменданти прикордонних комендатур, оперативно-бойових прикордонних комендатур та їх перші заступники;

начальники підрозділів (відділень (груп) інспекторів прикордонної служби, відділень (груп) моніторингу обстановки, відділів спеціальних дій на воді) та командири (начальники) суден забезпечення, груп, кораблів, катерів і дивізіонів, які безпосередньо виконують завдання з охорони державного кордону України або суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи залучаються та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України;

старші змін прикордонних нарядів та їх помічники, старші прикордонних нарядів у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон або контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

Як видно зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення № 157325 від 29 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850,00 грн, таку було винесено заступником начальника НОМЕР_1 прикордонної застави з м. д. АДРЕСА_1 з бойової та спеціальної підготовки НОМЕР_2 прикордонної комендатури з м. д. АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Водночас, як видно із пункту 3 розділу ІІ Інструкції, правом розглядати справи про адміністративні правопорушення (зокрема, передбачені статтею 202 КУпАП) та накладати адміністративні стягнення наділені лише начальники прикордонних застав та їх перші заступники.

З цього приводу представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що право накладати адміністративні стягнення за частиною першою статті 202 КУпАП мають начальники прикордонних застав та їх перші заступники.

Станом на час розгляду справи щодо ОСОБА_1 , за відсутності першого заступника начальника прикордонної застави, його повноваження фактично виконував заступник начальника НОМЕР_1 прикордонної застави з м. д. АДРЕСА_1 з бойової та спеціальної підготовки НОМЕР_2 прикордонної комендатури з м. д. АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Проте, належних доказів на підтвердження вказаного, зокрема, наказу про те, що на заступника начальника НОМЕР_1 прикордонної застави з м. д. АДРЕСА_1 з бойової та спеціальної підготовки НОМЕР_2 прикордонної комендатури з м. д. АДРЕСА_1 ОСОБА_2 тимчасово покладено обов`язки першого заступника начальника прикордонної застави, до суду не надано.

Вказане дає підстави для висновку, що оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення № 157325 від 29 вересня 2024 року прийнято неуповноваженим (некомпетентним) органом (посадовою особою).

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, зважаючи на встановлені вище обставини щодо прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення № 157325 від 29 вересня 2024 року неуповноваженим органом, колегія суддів дійшла висновку, що вказану постанову необхідно скасувати і надіслати справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до 17 прикордонної застави з місцем дислокації населений пункт Зарічне.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обстави-нам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Позаяк рішення суду прийняте судом першої інстанції за неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково: рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, а також скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 157325 від 29 вересня 2024 року і надіслати справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до НОМЕР_1 прикордонної застави з місцем дислокації населений пункт Зарічне.

Керуючись статтями 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2024 року в адміністративній справі № 561/1417/24 скасувати.

Постанову заступника начальника НОМЕР_1 прикордонної застави (з м. д. АДРЕСА_1 ) з бойової та спеціальної підготовки НОМЕР_2 прикордонної комендатури (з м. д. АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 № НОМЕР_5 від 29 вересня 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 скасувати і надіслати справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до НОМЕР_1 прикордонної застави з місцем дислокації населений пункт Зарічне.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 24.02.25