Справа № 560/11950/24
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

26 лютого 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області і Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області № 92 від 20.02.2024 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до загального страхового стажу спірний період трудової діяльності, зазначений у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 17.08.1979 протягом вересня 1976 року - жовтня 1979 року , лютого 1982 року - листопада 1993 року та згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 01.11.1994 протягом листопада 1994 року - червня 2005 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 12.02.2024 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням від 20.02.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відмовило у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Вважає спірне рішення протиправним, оскільки записами трудової книжки підтверджуються періоди, які не зараховані до страхового стажу, існуючі у трудових книжках та інших поданих документах не можуть слугувати підставою для відмови. Просить задовольнити позовні вимоги.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

До суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначає, що згідно із наданими до заяви про призначення пенсії документами та даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий страж позивача становить 06 років 03 місяці 17 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 26 Закону № 1058. Тому, рішення від 20.02.2024 є правомірним та відповідає чинному законодавству України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області також подало до суду відзив на позовну заяву, у якому вказує, що до страхового стажу позивача не враховані: періоди навчання з 01.09.1976 по 09.08.1979 та роботи протягом серпня жовтня 1979 року, лютого 1982 року листопада 1993 року, зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 17.08.1979, на титульному аркуші якої вірно зазначене російською мовою прізвище; період роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 01.11.1994 протягом листопада 1994 року червня 2005 року, зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 01.11.1994, на титульному аркуші якої дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає паспортним даним позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 . Не врахована також довідка від 23.07.2021 № 01-18/564, щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість відпрацьованих трудоднів) в КСГП ім. Шевченка протягом 01.12.1994-2002 років, оскільки у витязі протоколу засідання правління КСП ім.. Шевченка від 01.12.1994 № 15 про прийняття на роботу зазначено ОСОБА_1 (не повністю по батькові) та ОСОБА_1 (не зазначені ім`я та по батькові). Жодних інших документів, підтверджуючих вищезазначені періоди роботи, передбачені Порядком №637 позивач при зверненні за призначенням пенсії не надав. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 17.02.2025 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою від 12.02.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До заяви додав, зокрема про дві трудові книжки : серії НОМЕР_1 від 17.08.1979 та серії НОМЕР_2 від 01.11.1994.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 17.08.1979 позивач з 01.09.1976 по 09.08.1979 навчався у Грицівському ПТУ №8, з 13.08.1979 по 10.10.1979 працював слюсарем в 3 розряду в Шепетівському заводі металовиробів, з 16.10.1979 по 14.11.1981 проходив військову службу, з 01.02.1982 по 22.04.1983 працював слюсарем в 3 розряду в Шепетівському заводі металовиробів, з 22.06.1983 по 01.11.1993 працював підземним гірничомонтажником першого розряду ділянки РМУ, з 29.01.2004 по 22.03.2004 працював електрозварювальником в ТОВ "Укрінвестбуд".

Згідно із трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 01.11.1994у період з 01.11.1994 по 30.06.2005 працював у Колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Шевченка.

Рішенням від 20.02.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відмовило у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стражу не зараховані такі періоди:

серпень - жовтень 1979 року, лютий 1982 року - листопад 1993 року, вказані у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 17.08.1979, на титульному аркуші якої зазначене російською мовою прізвище " ОСОБА_2 ", не відповідає паспортним даним - " ОСОБА_3 ";

листопад 1994 року - червень 2005 року, вказані в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 01.11.1994, на титульному аркуші якої дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає зазначеній у паспорті позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

1994-2002 роки, відповідно до довідки від 23.07.2021 №01-18/564 щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість відпрацьованих вихододнів), за період роботи в КСГП ім. Шевченка, оскільки у витязі з протоколу засідання правління КСП ім. Шевченка від 01.12.1994 №15 про прийняття на роботу зазначене не повністю по батькові ОСОБА_4 та не повністю ім`я та по-батькові - ОСОБА_1 (довідка від 04.10.2022 №К-288/04-06);

квітня 2004 року - червня 2005 року, за який у реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків;

червень 1983 року - грудень 1991 року та січень - червень 1992 року відповідно до довідок від 09.09.2021 №12-2/690 (про роботу з 22.06.1983 по 16.06.1992), від 09.09.2021 №12-2/687, №12-2/688, №12-2/689 від 09.12.2021 №12-2/945 (про заробітну плату за періоди протягом), виданих установами російської федерації, у яких не проставлений апостиль компетентним органом держави.

Вважаючи протиправним рішення від 20.02.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі по тексту Закон №1058- ІV).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Згідно з частиною 2 статті 26 Закону № 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Частиною 1 статті 24 Закон № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи працівника та відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок №637), є трудова книжка.

З 20.06.1974 порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі Інструкція №162).

За приписами пункту 2.2. Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше виробляється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому працювати. У трудову книжку вносяться, зокрема: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення;

Згідно із пунктом 2.3. Інструкції №162 усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу. Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Аналогічні вимоги щодо порядку ведення трудових книжок зазначені Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи. У цій постанові Верховний Суд зазначив, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Посилання відповідача - 1 у рішенні від 20.02.2024 на невідповідність прізвища позивача російською мовою у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 17.08.1979 та його дату народження у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 01.11.1994 суд вважає безпідставними, оскільки неналежне заповнення роботодавцем трудової книжки не може бути підставою для позбавлення позивача права зарахування до страхового стажу періодів роботи, зазначених у цій трудовій книжці.

Отже, трудовим законодавством України не передбачений обов`язок працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Тому, відповідач-1 безпідставно відмовив у зарахуванні до страхового стажу позивача періоди роботи з 13.08.1979 по 10.10.1979, з 01.02.1982 по 22.04.1983, з 22.06.1983 по 01.11.1993 відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 17.08.1979.

Водночас, період навчання позивача з 01.09.1976 по 10.08.1979 врахований відповідачем-1, що підтверджується долученим до відзиву на позов розрахунком стажу. Тому вимоги в цій частині є безпідставними.

До страхового стажу позивача відповідачами також зараховані періоди роботи з 01.01.1999 по 30.04.1999, з 01.06.1999 по 03.07.1999, з 01.08.1999 по 20.12.1999, з 01.01.2000 по 15.02.2000, з 01.04.2000 по 07.04.2000, з 01.06.2000 по 02.06.2000, з 01.07.2000 по 01.07.2000, з 01.08.2000 по 02.08.2000, з 01.10.2000 по 04.10.2000, з 01.11.2000 по 03.11.2000, з 01.05.2001 по 08.05.2001, з 01.06.2001 по 20.06.2001, з 01.10.2001 по 01.10.2001, з 01.05.2002 по 02.05.2002, з 29.01.2004 по 22.03.2004. Зазначене підтверджується розрахунком стажу.

Отже, до страхового стажу позивача підлягають до зарахування періоди роботи з 01.11.1994 по 31.12.1998, з 01.05.1999 по 31.05.1999, з 04.07.1999 по 31.07.1999, з 21.12.1999 по 31.12.1999, з 16.02.2000 по 31.03.2000, з 08.04.2000 по 31.05.2000, з 03.06.2000 по 30.06.2000, з 02.07.2000 по 31.07.2000, з 03.08.2000 по 30.09.2000, з 05.10.2000 по 31.10.2000, з 04.11.2000 по 30.04.2001, з 09.05.2001 по 31.05.2001, з 21.06.2001 по 30.09.2001, з 02.10.2001 по 30.04.2002, з 03.05.2002 по 31.12.2003.

Частинами 1, 2 статті 21 Закону №1058-ІV передбачено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державною демографічного реєстру; податкових органів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

З 01.01.2004 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону № 1058-IV).

Положеннями пункту 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, з 01.01.2004 обов`язковою умовою для зарахування періоду роботи до страхового стажу є сплата у цей період страхових внесків до Пенсійного фонду україни

Враховуючи відсутність даних про нарахування та сплати страхових внесків з квітня 2004 року по червень 2005 року, як обов`язкової умови для включення цього періоду до страхового стажу, відповідач правомірно не зарахував вказаний період роботи до страхового стажу позивача.

Статтею 5 Угоди "Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення" від 13.03.1992 (чинна у періоди роботи позивачки), укладеної між Україною і росією, передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Згідно з частиною 2 статті 6 Угоди "Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення" для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу.

Статтею 3 Угоди також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Отже, цією Угодою визначений стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії та заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Відповідно до абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом рф "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації. Згідно зі статтею 12 Угоди вона набуває чинності з моменту її підписання сторонами (з 14.01.1993).

Частиною 2 статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів" від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, рф, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Тому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність, стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Законом України від 01.12.2022 №2783-IX "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993" (далі - Закон №2783-IX), який набрав чинності 23.12.2022, зупинена у відносинах, зокрема, з російською федерацією дія Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22.01.1993, ратифікованої Законом України від 10.11.1994 №240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ратифікованого Законом України від 03.03.1998 №140/98-ВР.

Таким чином, положення Закону №2783-IX належать застосуванню щодо правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто, з 23.12.2022. Тому, документи, видані компетентними органами російської федерації приймаються на території України виключно за умови легалізації, в цьому випадку, проставлення апостилю - з 23.12.2022.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 №107 "Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав" під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24.02.2022 такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

Враховуючи те, що довідки від 09.09.2021 №12-2/690, №12-2/687, №12-2/688, №12-2/689, від 09.12.2021 №12-2/945 видані в російській федерації, станом на 24.02.2022 приймалася на території України без спеціального посвідчення, вимога пенсійного органу про необхідність проставлення апостилю є необґрунтованою.

Таким чином, неврахування відповідачами довідок від 09.09.2021 №12-2/690 (про роботу з 22.06.1983 по 16.06.1992), від 09.09.2021 №12-2/687, №12-2/688, №12-2/689, від 09.12.2021 №12-2/945 (про заробітну плату за періоди протягом червня 1983 року - грудня 1991 року та січня - червня 1992 року) є безпідставними.

Позивач станом на день подання заяви досягнув 63-річного віку, загальний страховий стаж становить понад 21 рік. Тому, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 20.02.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду відповідачі не довели правомірність прийняття спірного рішення та зарахування до страхового стажу періодів роботи, вказаних судом.

Враховуючи викладене, позов слід задовольнити частково.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 20.02.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 13.08.1979 по 10.10.1979, з 01.02.1982 по 22.04.1983, з 22.06.1983 по 01.11.1993, з 01.11.1994 по 31.12.1998, з 01.05.1999 по 31.05.1999, з 04.07.1999 по 31.07.1999, з 21.12.1999 по 31.12.1999, з 16.02.2000 по 31.03.2000, з 08.04.2000 по 31.05.2000, з 03.06.2000 по 30.06.2000, з 02.07.2000 по 31.07.2000, з 03.08.2000 по 30.09.2000, з 05.10.2000 по 31.10.2000, з 04.11.2000 по 30.04.2001, з 09.05.2001 по 31.05.2001, з 21.06.2001 по 30.09.2001, з 02.10.2001 по 30.04.2002, з 03.05.2002 по 31.12.2003.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,Миколаївська обл., Миколаївський р-н,54008 , код ЄДРПОУ - 13844159) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук