Справа № 400/4734/24
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/4734/24

Перша інстанція: суддя Величко А.В.,

повний текст судового рішення

складено 13.11.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в оформленні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у знятті з військового обліку ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 оформити ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.3 ч.1 ст.23 Закону №3543-ХІІ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 зняти ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних як особу яка вибуває на строк більше 3 місяців за межі України.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що відповідач протиправно не прийняв рішення про відстрочку від призову позивача, оскільки відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» він має на це право, в зв`язку з тим, що він є вчителем історії у Миколаївському ліцеї імені Олега Ольжича. Крім того, позивач вказав, що після отримання дозволу Головного управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області на виїзд до Канади на постійне місце проживання, позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття його з військового обліку. У відповідь на свою заяву позивач отримав лист, у якому відповідач зазначив про відсутність у нього відомостей щодо звільнення ОСОБА_1 від призову по мобілізації, у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у неприйнятті рішення про надання відстрочки ОСОБА_1 чи про відмову у її наданні на заяву від 07.02.2024 року та 09.04.2024 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 31.07.2012 року.

ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

07.02.2024 року та 09.04.2024 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу у зв`язку з тим, що він є педагогічним працівником закладу середньої освіти, на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Листами від 20.03.2024 року та від 15.04.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив, що відповідно до наказу Міністерства оборони України від 15.12.2017 року №19ДСК військовозобов`язаний, який має право на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією надає відповідну заяву до місцевого органу виконавчої влади. Після розгляду цих заяв місцевим органом виконавчої влади районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виконує прийняті ним рішення. Тобто, на районний ТЦК не покладені повноваження щодо надання відстрочок від призову за мобілізацією, а лише її оформлення.

Позивач звернувся до Миколаївської районної військової адміністрації із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу у зв`язку з тим, що він є педагогічним працівником закладу середньої освіти, на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Листом Миколаївська районна військова адміністрація повідомила, що чинним законодавством не визначено повноважень місцевих державних адміністрацій, а саме районних, щодо надання військовозобов`язаним відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації. Чинним законодавством, що регулює питання надання відстрочок від призову на військову службу та обсяг повноважень у цій сфері державних органів, не встановлено повноважень місцевих державних адміністрацій щодо надання військовозобов`язаним відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації. Вказав, що до компетенції районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області від 20.02.2024 року ОСОБА_1 наданий дозвіл на виїзд до Канади на постійне проживання.

Повідомленням від 20.02.2024 року №4801.3.1-1193/48.1-24 Головне управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області надало позивачу роз`яснення щодо закінчення оформлення процедури щодо виїзду на постійне проживання закордон виконати наступні дії:

- знятися з реєстраційного обліку за останнім місцем проживання в Україні та отримати витяг з реєстру територіальної громади в органах виконавчої влади з обов`язковим зазначенням країни вибуття на постійне проживання;

- надати територіальному органу ДМС паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон для проставляння в них штампа про оформлення виїзду за кордон на постійне проживання;

- отримати довідку Державної податкової служби України про сплату податку на доходи фізичних осіб та про відсутність податкових зобов`язань з такого податку, яка подається до органів митного контролю під час перетинання митного кордону України.

Рішення дійсне до 20.08.2024 року.

26.03.2024 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про зняття його з військового обліку військовозобов`язаних, у зв`язку з виїздом за кордон на постійне місце проживання.

Листом від 29.03.2024 року відповідач відмовив у знятті з військового обліку з посиланням на те, що у нього відсутні відомості щодо звільнення ОСОБА_1 від призову по мобілізації.

Вважаючи, що відповідач допустив протиправні дії позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що територіальний центр комплектування та соціальної підтримки як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки, після отримання від позивача заяви та документів, повинен був розглянути зазначене питання та прийняти рішення про надання відстрочки чи про її відмову, що не було зроблено. А отже, вказане свідчить про протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у неприйнятті рішення про надання відстрочки ОСОБА_1 чи про відмову у її наданні.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України від 21.10.1993 року №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543-ХІІ).

Згідно з ч.5 ст.22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин.

Згідно з вимогами абзацу другого пункту 16 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487, персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до постанови КМУ №154 від 23.02.2022 року пунктом 11 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову №560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі - Порядок №560). Цей Порядок визначає, зокрема процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Так, у розділі «Надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення» вказаного Порядку №560 чітко передбачено алгоритм дій районного ТЦК:

Відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії

Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Отже, з вищенаведеного можна дійти висновку, що обов`язок прийняття рішення про відстрочку від призову покладено на районний ТЦК, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, зокрема, здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

У редакції чинній на момент розгляду справи цей пункт викладений в наступній редакції: «Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти».

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді учителя історії у Миколаївському ліцеї Олега Ольжича ММР, а тому у відповідності до абз.2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.06.2024 року ОСОБА_1 повторно подав заяву на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням відповідача надано позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі абз.2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як науково-педагогічному працівнику.

Вказаний факт позивачем не заперечується та підтверджений довідкою від 07.06.2024 року №9/24 (довідка №9/24 видана строком до 11.08.2024 року).

Проте, як вбачається зі встановленого вище, 07.02.2024 року та 09.04.2024 року позивач звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявами про надання відстрочки від призову на військову службу у зв`язку з тим, що він є педагогічним працівником закладу середньої освіти, на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Проте, відповідачем за наслідком розгляду заяв позивача відповідне рішення про надання відстрочки чи про відмову у її наданні прийнято не було.

За таких обставин, територіальний центр комплектування та соціальної підтримки як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки, після отримання від позивача заяви та документів, повинен був розглянути зазначене питання та прийняти рішення про надання відстрочки чи про її відмову.

Враховуючи, що за наслідком розгляду заяв позивача від 07.02.2024 року та 09.04.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідачем не було прийнято відповідне рішення про надання відстрочки чи про її відмову, що свідчить про допущену останнім протиправну бездіяльність.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька