Справа № 460/2924/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2025 року м. Рівне №460/2924/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_2 (далі позивач) до Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області (далі відповідач) про:

визнання протиправною відмови відповідача, оформлену листом від 13.03.2024 № 48.05.-112, щодо зарахування позивачу до стажу служби у Службі Судової охорони часу роботи у державних органах в період з 30.04.2016 по 15.08.2019 та з 20.08.2019 по 22.11.2019;

зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу служби у Службі судової охорони час роботи у державних органах в період з 30.04.2016 по 15.08.2019 та з 20.08.2019 по 22.11.2019.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що в період з листопада 2019 року по грудень 2021 року проходила службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Рівненській області на посаді начальника служби документального забезпечення. З січня 2022 року позивач перебуває на обліку в пенсійному органі та отримує пенсію за вислугу років, призначену за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". З метою проведення перерахунку пенсії, в лютому 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив здійснити перерахунок вислуги років в Службі судової охорони шляхом зарахування часу роботи у державних органах в період з 30.04.2016 по 15.08.2019 та з 20.08.2019 по 22.11.2019. Проте, відповідач відмовив позивачу в проведенні такого перерахунку, мотивуючи це тим, що посада начальника служби документального забезпечення ні в період проходження позивачем служби, ні на момент його звільнення зі служби, не була віднесена до переліку посад середнього і вищого складу Служби судової охорони. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки на момент його звільнення зі служби відповідний перелік посад взагалі не був затверджений Головою Служби судової охорони. З огляду на вказане, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

09.04.2024 через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що згідно з приписами Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 час роботи в державних органах зараховується до вислуги років у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони. Відповідач вказує, що відповідний перелік посад був затверджений Головою Служби судової охорони в жовтні 2022 року, тобто після звільнення позивача зі служби, і включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони. Також відповідач наголошує, що призначення на посади співробітників Служби судової охорони (крім призначення на рівнозначні або нижчі посади) здійснюється виключно за результатами конкурсу, що проводиться Державною судовою адміністрацією України в порядку, визначеному Вищою радою правосуддя, і не передбачає застосування процедури переходу (переведення) з інших органів (установ). З огляду на вказане, підстави для зарахування позивачу до вислуги в Службі судової охорони спірних періодів роботи у державних органах відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 відсутні. Таким чином, відповідач стверджує, що у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову повністю.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 22.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 25.11.2019 призначена на посаду начальника служби документального забезпечення територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, що підтверджується копією наказу від 25.11.2019 № 91 о/с.

07.12.2021 наказом територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області від 07.12.2021 № 612 о/с позивача звільнено зі служби в Службі судової охорони відповідно до Положення про проходження служби співробітникам и Служби судової охорони за пп. 4 п. 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової схорони (у зв`язку зі скороченням штату або проведення організаційних заходів).

В наказі про звільнення зазначено, що станом па день звільнення 07.12.2021, вислуга років в календарному обчисленні складає 22 роки 08 місяців 10 днів, з них:

в Службі судової охорони - 02 роки 00 місяці 12 днів.

Згідно з пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 , з січня 2022 року позивач отримує пенсію за вислугу років.

20.02.2024, з метою здійснення перерахунку пенсії, позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок вислуги років шляхом зарахування часу роботи в державних органах з яких було здійснено перехід на службу до Служби судової охорони, а саме: в ГУНП в Рівненській області з 30.04.2016 по 15.08.2019; в ТУ ССО у Рівненській області з 20.08.2019 по 22.11.2019.

Відповідач листом від 13.03.2024 № 48.05-112 відмовив позивачу у зарахуванні такої вислуги з мотивів відсутності підстав, оскільки посада начальника служби документального забезпечення ні в період проходження позивачем служби, ні на момент звільнення не була віднесена до Переліку посад середнього і вищого складу, затвердженого Головою Служби судової охорони.

Позивач, не погоджуючись з такою відмовою відповідача та вважаючи її протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

01.01.1992 введено в дію Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). Згідно з Преамбулою, цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Також, 30.09.2016 набрав чинності в повному обсязі Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII). Згідно з Преамбулою, цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Згідно з частиною першою статті 161 Закону № 1402-VIII, служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

При цьому, порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України (частина друга статті 1621 Закону № 1402-VIII).

Так, Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони затверджене Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19 "Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони" (далі - Положення № 1052/0/15-19).

Відповідно до пункту 5 Положення № 1052/0/15-19 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей".

Також, суд звертає увагу, що відповідно до пункту "и" частини першої статті 17 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

В свою чергу, Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (далі - Постанова № 393).

Абзацом дванадцятим пункту 1 Постанови № 393, установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті ж статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу або службу в органи Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, що затверджуються відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерством юстиції, Міністерством фінансів, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Отже, особам, які мають право на призначення пенсії на підставі Закону № 2262-ХІІ, до вислуги років для призначення пенсії зараховується, зокрема, час роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони, і відповідно до стажу служби у Службі судової охорони.

Як встановлено судом і це не заперечується сторонами, станом на час звільнення позивача з органів Служби судової охорони 07.12.2021, перелік посад середнього і вищого складу, у разі переходу на які зараховується час роботи в державних органах, затверджений Головою Служби судової охорони не був.

Такий Перелік, як встановлено судом, затверджений Головою Служби судової охорони 24.10.2022.

З даного приводу суд враховує, що Верховний Суд, вирішуючи спори щодо призначення пенсій та зарахування стажу для осіб, визначених Законом № 2262-XII, неодноразово зазначав, що цей Закон для окремих категорій осіб передбачає гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для окремих категорій осіб як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Крім того, принцип юридичної визначеності, закріплений у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності - в даному випадку відсутність визначеного переліку посад середнього і вищого складу Служби судової охорони для обрахунку стажу (вислуги років).

При цьому, суд наголошує, що якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання для співробітників Служби судової охорони певних гарантій, а саме реалізацію права на зарахування до вислуги років для призначення пенсії часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони за правилами, встановленими підпунктом "и" частини першої статті 17 Закону № 2262-ХІІ, держава, в даному випадку в особі територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, безпідставно, відступаючи від гарантованих позивачу прав та правомірних сподівань, не зарахувала останній до вислуги років службу в державних органах, як особі, на яку поширюється дія Закону № 2262-ХІІ.

Тотожні правові висновки висловленні Верховним Судом у постановах від 14.08.2019 у справі № 1740/2508/18, від 20.09.2019 у справі № 813/904/15 та від 18.11.2019 у справі № 813/5876/15.

Отже, неправомірним є посилання відповідача на перелік посад середнього і вищого складу, у разі переходу на які до вислуги зараховується час роботи в державних органах, який не був затверджений станом на час звільнення позивача зі служби в органах Служби судової охорони, як на підставу відмови позивачу у зарахуванні до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах, а саме: в ГУНП в Рівненській області з 30.04.2016 по 15.08.2019; в ТУ ССО у Рівненській області з 20.08.2019 по 22.11.2019

При цьому, та обставина, що позивач працював саме в державних органах в спірні періоди стверджується наявними в матеріалах судової справи копіями аркушів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 (дата заповнення 03.09.1995) та відповідачем не оспорювалася.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність такої відмови та необхідність відновлення порушених прав та інтересів позивача шляхом зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу служби у Службі Судової охорони часу роботи у державних органах в період з 30.04.2016 по 15.08.2019 та з 20.08.2019 по 22.11.2019.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своєї бездіяльності та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позовну заяву належить задовольнити повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, за подання даного адміністративного позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн, а тому судові витрати останнього в частині сплаченого судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, оформлену листом від 13.03.2024 № 48.05.-112, щодо зарахування ОСОБА_2 до стажу служби у Службі Судової охорони часу роботи у державних органах в період з 30.04.2016 по 15.08.2019 та з 20.08.2019 по 22.11.2019.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області зарахувати ОСОБА_2 до стажу служби у Службі судової охорони час роботи у державних органах в період з 30.04.2016 по 15.08.2019 та з 20.08.2019 по 22.11.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області суму судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн, 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 26.02.2025.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач - Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області (вул. Симона Петлюри, буд. 10, м. Рівне, Рівненська обл., 33028; код ЄДРПОУ/РНОКПП 43162140).

Суддя Ольга ПОЛІЩУК