Справа № 160/25983/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/25983/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року (суддя Е.О. Юрков) у справі № 160/25983/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КДВ ПЛЮС» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КДВ ПЛЮС» звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110130/2024/000227/1 від 06.06.2024 р.;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2024/000489 від 06.06.2024 р., винесену Дніпровською митницею.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час декларування товарів за електронною митною декларацією позивачем правомірно обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема контракт, рахунок-фактуру (інвойс), договір на перевезення вантажу, довідка про транспортні витрати та інші документи, зазначені в графі 44 митної декларації. Позивач вказує, що в спірному рішенні про коригування митної вартості товарів митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів, не обґрунтовано неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та не обґрунтовано застосування резервного методу. Всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару наявні у підприємства та надані під час митного оформлення товару. З огляду на викладене позивач вважає, що спірне рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.

Судом першої інстанції зазначено, що подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.

На підставі встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем

безпідставно проведено коригування митної вартості за рішенням №UA110130/2024/000227/1 від 06.06.2024 р., яким до товарів застосовано резервний метод визначення митної вартості, та скориговано загальну вартість товару та надана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2024/000489 від 06.06.2024 р..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпровська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підстави яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять усіх даних відповідно до обраного позивачем методу визначення митної вартості. Вважає, що поданий позивачем платіжний банківський документ від 03.06.2024 не можна вважати належно оформленим доказом здійснення оплати для поточної поставки товару. Зазначає, що подані позивачем документи містять різну інформацію стосовно умов поставки та пункту доставки, але ці дані є важливими для формування вартості транспортних витрат. Звертає увагу, що відсутність перекладу на українську мову документів, складених мовою іншої країни, не дає можливості визначитись з назвою товару, ввезеного на митну територію України та відповідно використовувати під час митного контролю документи, що містять різну інформацію щодо назви товару. Вказує, що ним правомірно застосовано у спірному випадку резервний метод визначення митної вартості.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «КДВ ПЛЮС» - Покупець, та Компанією «Agrofed Lux SRL» (Молдова) - Продавець, укладено Контракт № 17/24 -U від 29 травня 2024 року.

Відповідно до п. 1 Контракту продавець зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар й оплатити його на умовах даного Контракту та інвойсів, які є невід`ємною частиною даного контракту.

Ціна і асортимент товару, який поставляється продавцем за цим контрактом, вказується у інвойсах - розділ 1. Згідно п. 3.1 Контракту, товар поставляється на умовах СРТ або FCA згідно з Інкотермс-2010.

Остаточні умови поставки обумовлено в інвойсах, прийнятих до оплати та є невід`ємною частиною цього контракту. Поставка товару здійснюється партіями, відповідно до замовлення Покупця, п. 3.2.

Оплата за товар здійснюється на підставі інвойсу, зі 100% попередньою оплатою, п. 4.1. Контракту. Всі платежі здійснюються в ЄВРО, п. 4.2.

На виконання Контракту № 17/24 - U від 29 травня 2024 року, на підставі рахунку - проформи (інвойсу) № 01 від 29.05.2024 р. та рахунку - фактури № 07 від 03.06.2024 р., Позивач придбав та ввіз на митну територію України буряк столовий свіжий в кількості 21 500 кг, вартістю 10750 ЄВРО, за ціною 0,50 ЄВРО за один кілограм.

Оплата товару здійснювалась шляхом безготівкового перерахунку коштів на розрахунковий рахунок Продавця, що підтверджується платіжною інструкцією № б/н від 3 червня 2024 року.

З метою митного оформлення ввезеного товару позивачем було подано до Дніпровської митниці митну декларацію №UA09U0 від 06.06.2024 р. з наданими на підтвердження митної вартості товару документами: Зовнішньоекономічний контракт № 17/24 - U від 29.05.2024 р.; Рахунок - проформа (інвойс) № 01 від 29.05.2024 р; Рахунок - фактура № 07 від 03.06.2024 р; Платіжна інструкція № б/н від 3 червня 2024 року; Договір - заявка № 07 на перевезення вантажу від 03.06.2024 р.; Довідка про транспортні витрати № 07 від 03.06.2024 р.; Митна декларація країни відправлення № 24 MD207000A3013938 від 03.06.2024 р.; ЦМР - міжнародна автомобільна накладна від 03.06.2024 р.; Сертифікат якості (Форма СТ-1) № А 303257 від 03.06.2024 р.; Фітосанітарний сертифікат MD від 01.06.2024 р.

У митій декларації митну вартість товару визначено (за основним методом) за ціною контракту.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товару виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням, а саме: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, праси-листи виробника товару; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

У відповідь на повідомлення митного органу Товариством з обмеженою відповідальністю "КДВ ПЛЮС" листом № 06/06-1 від 06.06.2024 надано пояснення, що на даний час всі необхідні документи для проведення митного оформлення надані. Додаткові документи, крім тих що були надані раніше, надати в 10-тидений термін не має можливості.

Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA110130/2024/000227/1 від 06.06.2024 р., яким до товарів застосовано резервний метод визначення митної вартості, та скориговано загальну вартість товару та надана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2024/000489 від 06.06.2024 р..

Обставини прийняття вказаного рішення:

1. Банківський документ (SWIFT) в іноземній валюті від 03.06.2024 №б/н на суму 10750,00 EUR засвідчено печаткою «АТ «ПОЛТАВА-БАНК»», в якій відсутні відомості щодо підписання даного документу керівником та головним бухгалтером імпортера (електронні підписи).

2. Інвойс від 29.05.2024 №01 містить умови поставки «CPT - Днепро», проте відомості щодо умов поставки, які зазначено у інвойсі від 03.06.2024 №07, CMR від 03.06.2024 № 07 (графа 15), митна декларація країни експорту від 03.06.2024 № 24MD207000A3013938 «FCA Кишинєу» та графі 20 ЕМД, «FCA MD Кишинев» містять різну інформацію стосовно умов поставки та пункту доставки.

3. В наданих товаросупровідних документах зазначено різну інформацію про оцінюваний товар, зокрема: у декларації виробника від 03.06.2024 № б/н зазначено «БУРЯК СТОЛОВЫЙ»; у інвойсах від 29.05.2024 №01, від 03.06.2024 №07, CMR від 03.06.2024 №07 та сертифікаті походження товару від 03.06.2024 №A 303257 зазначено «СВЕКЛА КРАСНАЯ СВЕЖАЯ»; у митній декларації країни експорту від 03.06.2024 № 24MD207000A3013938 зазначено «SFEKLA ROSIE PROASPETE»; у фітосанітарному сертифікаті від 01.06.2024 № MD зазначено «Beet Betavulgaris». Сорт та вид оцінюваного товару впливає на числові значення митної вартості товару. Враховуючи відсутність перекладів вищезазначених документів, якісні характеристики не підтверджено документально.

З метою отримання товару у вільний обіг, декларант подав нову митну декларацію: № 24 UA73U8 від 06.06.2024 р., в якій вказав вартість товару відповідно до рішення про корегування митної вартості товару, а також розрахував митні платежі 20% ПДВ з урахуванням збільшеної вартості товару.

З урахуванням рішення про корегування митної вартості товарів, зросла загальна вартість товару та разом з цим збільшився розмір сплати митної вартості та 20% ПДВ. Загальна сума збільшення 67 134, 98 грн.

Не погоджуючись зі спірними рішеннями відповідача №UA110130/2024/000227/1 та №UA110130/2024/000489, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч.5 ст.54 Митного кодексу України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст.53 Митного кодексу України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження відповідача щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень.

Колегія суддів зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість та необхідність витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Так, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16 та Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-127а15 та від 02.06.2015 в справі №21-498а15.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено випадки коли митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було подано до Дніпровської митниці митну декларацію №UA09U0 від 06.06.2024 р. з наданими на підтвердження митної вартості товару документами: Зовнішньоекономічний контракт № 17/24 - U від 29.05.2024 р.; Рахунок - проформа (інвойс) № 01 від 29.05.2024 р; Рахунок - фактура № 07 від 03.06.2024 р; Платіжна інструкція № б/н від 3 червня 2024 року; Договір - заявка № 07 на перевезення вантажу від 03.06.2024 р.; Довідка про транспортні витрати № 07 від 03.06.2024 р.; Митна декларація країни відправлення № 24 MD207000A3013938 від 03.06.2024 р.; ЦМР - міжнародна автомобільна накладна від 03.06.2024 р.; Сертифікат якості (Форма СТ-1) № А 303257 від 03.06.2024 р.; Фітосанітарний сертифікат MD від 01.06.2024 р.. Митну вартість товару визначено (за основним методом) за ціною контракту.

У подальшому, Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA110130/2024/000227/1 від 06.06.2024 р., яким до товарів застосовано резервний метод визначення митної вартості, та скориговано загальну вартість товару та надана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2024/000489 від 06.06.2024 р..

Зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості вбачається, що митним органом встановлено наступне:

1. Банківський документ (SWIFT) в іноземній валюті від 03.06.2024 №б/н на суму 10750,00 EUR засвідчено печаткою «АТ «ПОЛТАВА-БАНК»», в якій відсутні відомості щодо підписання даного документу керівником та головним бухгалтером імпортера (електронні підписи).

2. Інвойс від 29.05.2024 №01 містить умови поставки «CPT - Днепро», проте відомості щодо умов поставки, які зазначено у інвойсі від 03.06.2024 №07, CMR від 03.06.2024 № 07 (графа 15), митна декларація країни експорту від 03.06.2024 № 24MD207000A3013938 «FCA Кишинєу» та графі 20 ЕМД, «FCA MD Кишинев» містять різну інформацію стосовно умов поставки та пункту доставки.

3. В наданих товаросупровідних документах зазначено різну інформацію про оцінюваний товар, зокрема: у декларації виробника від 03.06.2024 № б/н зазначено «БУРЯК СТОЛОВЫЙ»; у інвойсах від 29.05.2024 №01, від 03.06.2024 №07, CMR від 03.06.2024 №07 та сертифікаті походження товару від 03.06.2024 №A 303257 зазначено «СВЕКЛА КРАСНАЯ СВЕЖАЯ»; у митній декларації країни експорту від 03.06.2024 № 24MD207000A3013938 зазначено «SFEKLA ROSIE PROASPETE»; у фітосанітарному сертифікаті від 01.06.2024 № MD зазначено «Beet Betavulgaris». Сорт та вид оцінюваного товару впливає на числові значення митної вартості товару. Враховуючи відсутність перекладів вищезазначених документів, якісні характеристики не підтверджено документально.

Натомість, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, зі змісту платіжної інструкції №б/н від 3 червня 2024 року вбачається, що в її графі 70 зазначено інвойс (рахунок) за який саме товар було сплачено грошові кошти, а отже є правильним висновок суду першої інстанції, що надане до митного органу платіжне доручення є доказом сплати грошових коштів за товар саме в таких розмірах.

Також, колегія суддів враховує, що відповідно до висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 31 травня 2019 року у справі № 804/16553/14 якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

В свою чергу, на підтвердження вартості доставки з м. Кишинів до м. Дніпро до митного органу було надано договір-заявка №07, ЦМР - міжнародна автомобільна накладна від 03.06.2024, а також довідка про транспортні витрати вих. №07 від 03.06.2024р.

Відтак, суд першої інстанції правильно відхилив доводи митного органу стосовно не підтвердження позивачем витрат на транспортування товару.

Разом з тим, відхиляючи доводи скаржника щодо неподання позивачем перекладів документів, колегія суддів зазначає, що в силу приписів ст. 254 МК України у разі складення документа, що подається до митного оформлення, або офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, митний орган не вправі вимагати від декларанта перекладу такого документа українською мовою.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що митний орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, а надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що сплачена за ці товари.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірність відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні рішення №UA110130/2024/000227/1 та картка відмови № UA110130/2024/000489 є протиправними та підлягають скасуванню.

Натомість, зворотні доводи скаржника про правомірність цих рішень свого підтвердження не знайшли.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року у справі №160/25983/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 24.02.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк