Справа № 440/14576/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 р.Справа № 440/14576/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2024, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, повний текст складено 26.12.24 у справі № 440/14576/24

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі також - відповідач, Управління), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 76413675 від 22.11.2024.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене без повного з`ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з посиланням на неправомірність дій відповідача, позивач наводить обставини справи, зазначені ним у позовній заяві, вказує на неврахування їх судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення. Доводить, що його незгода з правомірністю обчислення розмірів окремих складових грошового забезпечення, що включені боржником до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.09.2024 за №01162889/14848 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, є достатньою підставою для задоволення позовних вимог. Зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що перед прийняттям спірної постанови про закінчення виконавчого провадження №76413675 державний виконавець повинен був перевірити та побачити очевидний факт, що боржник, ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час обчислення грошового виразу відповідних додаткових видів грошового забезпечення (відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії), зазначених у довідці від 26.09.2024 за №01162889/14848, виходив не з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розрахунку на місяць станом на 01 січня 2022 року 2481 грн, як це було визначено рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 у справі № 440/17253/23.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 76413675 з виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 у справі № 440/17253/23 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати на ім`я ОСОБА_1 та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нову довідку про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 за №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, зокрема, із зазначенням надбавки за особливості проходження служби та премії у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2022 року за відповідною посадою у тому державному органі, звідки ОСОБА_1 звільнився на пенсію, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2022.

29.10.2024 державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 76413675.

Після надходження інформації від боржника про виконання судового рішення від 06.08.2024 у справі № 440/17253/23 шляхом виготовлення та направлення до ГУ ПФУ в Полтавській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, що виготовлена на виконання зазначеного судового акта, державний виконавець постановою від 22.11.2024 закінчив виконавче провадження № 76413675.

Позивач, не погоджуючись з повнотою виконання судового рішення від 06.08.2024 у справі № 440/17253/23, уважаючи, що у виготовленій боржником довідці протиправно зазначено показники додаткових складових грошового забезпечення та премії, що обчислені без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, посилаючись на те, що спірне виконавче провадження закінчене передчасно, оскільки судове рішення в повному обсязі ІНФОРМАЦІЯ_3 не виконане, звернувся до суду з позовом у цій справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що надходження доказів на підтвердження виконання судового рішення від 06.08.2024 у справі № 440/17253/23 правомірно зумовило прийняття спірної постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 та статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 вказаного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно з ч. 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Нормами пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За правилами частини другої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Як убачається з матеріалів справи, на момент прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження № 76413675 від 22.11.2024 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 у справі № 440/17253/23, яке набрало законної сили, є виконаним.

Так, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 у справі № 440/17253/23 боржник надав державному виконавцю інформацію про виконання судового рішення від 06.08.2024 у справі № 440/17253/23 та докази на її підтвердження - виготовлену на виконання судового рішення від 06.08.2024 у справі № 440/17253/23 довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що державний виконавець не наділений повноваженнями щодо перевірки правомірності визначення розміру включених до зазначеної довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 її складових та алгоритму їх обчислення. До повноважень відповідача належить перевірка самого факту виконання судового акта.

У свою чергу, у разі незгоди позивача з правомірністю обчислення розмірів окремих складових грошового забезпечення, що включені боржником до довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, він має право звернутись до суду, який розглядав справу, в порядку процедури судового контролю або ініціювати спір щодо оскарження виготовленої довідки.

Висновок суду першої інстанції про те, що надходження доказів на підтвердження виконання судового рішення від 06.08.2024 у справі № 440/17253/23 правомірно зумовило прийняття спірної постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 та статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" є обґрунтованим і законним.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач, приймаючи спірну у цій справі постанову про закінчення виконавчого провадження, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 по справі № 440/14576/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк