Справа № 200/5576/24
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року Справа№200/5576/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення та про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою (із врахуванням уточненої позовної заяви від 01.09.2024 року, яку прийнято судом) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якої просить:

- скасувати рішення № 5001-24-5 від 13.06.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, заступника начальника Головного управління в особі Ольга Зрожевська, та зобов`язати переглянути заяву про начислення субсидії для сплати житлово-комунальних послуг з 01.05.2024 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за наслідками розгляду поданої ним заяви від 10.06.2024 року щодо призначення субсидії на житлово-комунальні послуги відповідачем було прийнято рішення № 5001-24-5 від 13.06.2024 року, яким позивачу відмовлено у призначенні житлової субсидії у зв`язку з наявністю заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Із вказаним рішенням відповідача позивач не погоджується і вважає, що сума заборгованості з житлово-комунальних послуг нічим не підтверджено, судовий наказ про стягнення з нього цієї заборгованості скасовано, ним подано зустрічний позов про порушення прав споживача на укладення договору на надання послуг теплової енергії, отже, він має право на призначення житлової субсидії з 01.05.2024 року.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач зазначає, що у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законом.

Так, у відзиві на позов відповідач вказує на те, що відповідно до підпункту 5 пункту 14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо уповноваженим органом отримано інформацію про наявність простроченої понад три місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії.

За інформацією Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" у позивача наявна заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, загальна сума якої на дату його звернення за призначенням житлової субсидії перевищила 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680,00 грн), а саме - заборгованість з послуг централізованого теплопостачання на суму 21015,88 грн та з плати за абонентське обслуговування за послугу з постачання теплової енергії на суму 563,85 грн.

При цьому відповідач зауважує, що скасування ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 06.02.2024 року (провадження № 2-с/229/14/2024) судового наказу за заявою Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" щодо стягнення суми заборгованості жодним чином не скасовує наявності самої заборгованості.

Враховуючи ці обставини, позивачу було відмовлено у призначенні житлової субсидії згідно з оскаржуваним рішенням.

Позивачем було надано до суду відповідь на відзив, у якій позивач проти викладених у відзиві доводів відповідача заперечує та просить суд повністю задовольнити позов.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.09.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії (із врахуванням уточненої позовної заяви) було прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі № 200/5576/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Одночасно даною ухвалою судом було частково задоволено клопотання позивача щодо звільнення від сплати судового збору за подання позову до суду та відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач у справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

10.06.2024 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою (з доданими документами) щодо призначення житлової субсидії на домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 .

13.06.2024 року відповідачем було прийнято рішення № 5001-24-5, яким позивачу відмовлено у призначенні житлової субсидії.

Зокрема, як вказується відповідачем та підтверджується наданими суду витягами з ІКІС "ПФУ" Підсистема "ППВП", позивач мав заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг (яка, згідно з витягами з ІКІС "ПФУ" Підсистема "ППВП", підтверджена надавачем - Обласним комунальним підприємством "Донецьктеплокомуненерго"): з централізованого теплопостачання - на суму 21015,88 грн, та з плати за абонентське обслуговування за послугу з постачання теплової енергії - на суму 563,85 грн.

У зв`язку з наявністю заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на підставі підпункту 5 пункту 14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, рішенням відповідача від 13.06.2024 року № 5001-24-5 позивачу було відмовлено у призначенні житлової субсидії.

Про вказане вище рішення позивача було повідомлено листом від 15.07.2024 року, що був наданий відповідачем у відповідь на звернення позивача від 12.07.2024 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій передбачені нормами Положення про порядок призначення житлових субсидій, яке було затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року № 807 (далі - Положення № 848).

Суд застосовує норми матеріального права у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин (10.06.2024 року дата звернення позивача до відповідача із заявою про призначення субсидії).

Згідно з абзацом 1 пункту 3 Положення № 848 «…житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, на комунальні послуги, на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку…».

Пунктом 4 Положення № 848 визначено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 9 Положення № 848 призначення житлових субсидій, починаючи з 01 грудня 2022 року, здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно з абзацом 1 підпункту 5 пункту 14 Положення № 848 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період) у разі, якщо уповноваженим органом отримано інформацію про наявність простроченої понад три місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, а також у разі, коли заборгованість виникла через те, що об`єднання, які є колективними споживачами (замовниками) усіх або частини житлово-комунальних послуг, та виконавці комунальних послуг не надали уповноваженим органам інформацію, необхідну для призначення та розрахунку розміру житлової субсидії, про співвласників багатоквартирного будинку/споживачів комунальних послуг).

Абзацом 4 підпункту 5 пункту 14 Положення № 848 установлено, що житлова субсидія у випадку, передбаченому абзацом першим цього підпункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, що настає за тим, у якому до уповноваженого органу надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).

Судом установлено, що відповідачем, який відповідно до пункту 9 Положення № 848 з 01.12.2022 року є уповноваженим на призначення житлових субсидій органом, від надавача послуг (Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго") у порядку взаємодії відповідно до Положення № 848 було отримано інформацію про наявність у позивача заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, яка перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (тобто перевищує 680,00 грн), а саме: з централізованого теплопостачання - на суму 21015,88 грн, та з плати за абонентське обслуговування за послугу з постачання теплової енергії - на суму 563,85 грн.

Вказані обставини підтверджені наданими до суду відповідачем письмовими доказами та не спростовані позивачем.

Щодо посилань позивача на скасування судового наказу про стягнення заборгованості та подання зустрічного позову.

Суд зауважує, що абзац 4 підпункту 5 пункту 14 Положення № 848, з огляду на те, що органи пенсійного фонду не є сторонами у справах про стягнення заборгованості з житлово-комунальних послуг, прямо пов`язує можливість призначення субсидії, за наявності заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, лише із наявністю (з огляду на спірні правовідносини) документального підтвердження оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) та зазначає, що виключно ухвала про відкриття в провадження у справі є таким підтвердженням; також встановлено, що в іншому випадку призначення субсидії можливе з місяця, що настає за тим, у якому до уповноваженого органу надійшло документальне оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).

Проте, позивачем не надано суду доказів того, що ним до пенсійного органу, разом із заявою від 10.06.2024 року, надавалася копія ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 04.07.2024 року (справа № 229/3365/24, провадження № 2/229/1469/2024) щодо прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви про порушення прав споживача на укладення договору на надання послуг теплової енергії, у той час як пенсійний орган не був стороною у справі та не знав про існування такої ухвали, як не надано і відповідних доказів оскарження протягом двох місяців з початку відповідного сезону (чи взагалі оскарження) самої заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг у судовому порядку, що передбачені Положенням № 848.

Позивач у позовній заяві посилається на розгляд цивільної справи № 229/3365/24 та на подання зустрічної позовної заяви у цивільній справі (при цьому не надає її суду) з вимогами щодо порушення прав споживача на укладення договору на надання послуг теплової енергії.

Проте, як було зазначено вище, абзац 4 підпункту 5 пункту 14 Положення № 848 прямо вказує саме лише на ухвалу про відкриття провадження у справі як на документальне підтвердження оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі), що може бути підставою для призначення субсидії за наявності заборгованості з оплати послуг.

Судом встановлено, що ухвалою суду від у справі № 229/3365/24 (провадження № 2/229/1365/2024) прийнято зустрічний позов позивача до Обласного КП ,,Донецктеплокомуненерго» про порушення прав споживача на укладення договору на надання послуг теплової енергії і об`єднано його в одне провадження з первісним позовом.

У той же час суд зауважує, що надана позивачем суду копія ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 04.07.2024 року у справі № 229/3365/24 щодо прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви про порушення прав споживача на укладення договору на надання послуг теплової енергії не свідчить про оскарження позивачем у судовому порядку, власне, розміру існуючої заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, отже не є відповідним оскарженням заборгованості у розумінні Порядку № 848.

Крім цього, як встановлено судом з Єдиного державного реєстру судових рішень та доданих до справи доказів, 29.01.2024 року Дружківським міським судом Донецької області по справі № 229/9367/23 (провадження № 2-н/229/126/2024) було видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" заборгованості за теплову енергію за період з 01 листопада 2020 року до 30 вересня 2023 року в розмірі 25527,15 грн, заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2020 року до 31липня 2023 року в сумі 731,34 грн, інфляційні втрати в сумі 2 800,75 грн та 3% річних в сумі 703,54 грн за період з 01 листопада 2020 року до 24 лютого 2022 року, також, витрати по сплаті судового збору в сумі 214,72 грн.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 06.02.2024 у вказаній загаданий наказ скасовано.

Роз`яснено стягувачеві, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у спрощеному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

При цьому суд зазначає, що саме по собі скасування ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 06.02.2024 (номер провадження 2-с/229/14/2024, ЄУН 229/9367/23) судового наказу від 29.01.2024 року по справі № 229/9367/23 (провадження № 2-н/229/126/2024) за заявою Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" про видачу судового наказу на стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (на що, зокрема, посилається позивач) не впливає на факт наявності заборгованості та її розмір і не скасовує таку заборгованість.

Підставою скасування судом виданого наказу (про що зазначено у вищевказаній ухвалі) стала не відсутність заборгованості позивача, а те, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення ж боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, отже відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Таким чином, скасування наказу суду відбулося не у зв`язку з відсутністю заборгованості позивача, а у зв`язку з наявністю спору про право, який може бути вирішено лише під час розгляду справи у загальному порядку.

До матеріалів справи позивачем не надано жодних доказів погашення існуючої заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію чи надання/направлення відповідачу документального підтвердження оскарження заборгованості у порядку Положення № 848.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем, з огляду на положення Порядку № 848, правомірно відмовлено позивачу в призначенні житлової субсидії згідно з оскаржуваним рішенням від 13.06.2024 року № 5001-24-5.

Враховуючи наведене, заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі відповідного клопотання ухвалою суду від 10.09.2024 року позивачу було відстрочено сплату судових витрат до винесення судового рішення у цій справі.

Судом установлено, що станом на момент прийняття даного рішення судові витрати позивачем не сплачені.

Згідно з частиною 2 статті 133 КАС України у разі, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами згідно з судовим рішенням у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, які були заявлені позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою (постанова Верховного Суду від 06.10.2020 року у справі № 826/11984/16).

З урахуванням наведеного, розмір судових витрат у зв`язку з розглядом даної справи судом (з огляду на подання позовної заяви у паперовій формі) становить 1211,20 грн, доказів понесення інших судових витрат позивачем суду не надано.

Приймаючи до уваги вимоги частини 2 статті 133 КАС України, враховуючи відмову в задоволенні позову та відсутність на момент прийняття цього рішення суду доказів сплати судових витрат (судового збору) позивачем, до Державного бюджету України з позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись нормами Конституції України, постанови Кабінету Міністрів України "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення та про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державного бюджету України судові витрати по сплаті судового збору в зв`язку з розглядом даної справи у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Повне судове рішення складене 25 лютого 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.І. Бабіч