Справа № 646/14199/24
Суддя: Іщенко О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ХАРКОВА
№ провадження 2-а/646/7/2025
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2025 місто Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Іщенко О. В.

за участю секретаря судового засідання Петренко А. О.,

учасники адміністративного провадження:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3659188 від 14.12.2024,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача; заяви, клопотання учасників справи

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3659188 від 14.12.2024.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 07.12.2024 був зупинений нарядом патрульної поліції УПП в Харківській області ДПП НПУ з підстави порушення підпункту е) пункту 8.7.3. Правил дорожнього руху, а саме: проїзд на заборонний червоний сигнал світлофора у місті Харкові на перехресті вулиці Академіка Павлова та проспекту Героїв Харкова у напрямку до центра міста Харкова.

14.12.2024 після розгляду справи по суті постановою серії ЕНА № 3659188 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510,00 гривень.

У позовній заяві ОСОБА_1 наголошує, що постанова серії ЕНА № 3659188 від 14.12.2024 є незаконною, з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення.

Позивач зазначив, що єдиний доказ у справі, відеозапис, який зроблений на камеру відеореєстратора, розташованого на лобовому склі автомобіля інспектора, не може бути визнаний належним доказом у справі, оскільки відповідно до розпорядження начальника ХОВА Синєгубова О. В. № 14В від 21.03.2022 з 21.03.2022 на період дії правового режиму воєнного стану на території Харківської області заборонено використання відеореєстраторів та інших пристроїв фото- та відеофіксації під час використання автомобільного та мототранспорту для фото- і відеозйомки доріг загального призначення, об`єктів загального призначення, об`єктів інфраструктури, блокпостів, укріплень, розташування, зосередження чи переміщення військових частин (підрозділів) сил оборони.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.01.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

13.01.2025 від позивача ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яку було задоволено ухвалою суду від 17.01.2025 та призначено розгляд справи у режимі відеоконференції.

У судове засідання 17.01.2025 відповідачі по справі не з`явилися, заяв/клопотань про відкладення розгляду справи, розгляд справи без їх участі, відзиву від відповідачів до суду не надходило.

Оскільки відповідачі вперше викликались у судове засідання, відзиву до суду не надходило, суду була невідома їх правова позиція, тому, ураховуючи, що процесуальна невизначеність стану учасників справи може призвести до ухвалення рішення з порушенням процесуальних норм, судом було відкладено судове засідання на 18.02.2025.

20.01.2025 до Червонозаводського районного суду м. Харкова від представника УПП в Харківській області ДПП надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що у діях ОСОБА_1 , які полягали у проїзді перехрестя на заборонений сигнал світлофора, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, отже, позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за зазначеною нормою Кодексу, при складенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності старшим лейтенантом поліції було дотримано вимог статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення: у фабулі оскаржуваної постанови викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначено нормативно правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Факт ознайомлення позивача з його правами, передбаченими статями 268 та 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується підписом ОСОБА_1 у графі 8 оскаржуваної постанови. На аргумент позивача про визнання запису з відеореєстратора неналежним доказом, оскільки розпорядженням начальника обласної військової адміністрації від 21.03.2022 № 14В заборонено на період дії правового режиму воєнного стану на території Харківської області використання відеореєстраторів та інших пристроїв фото- і відео фіксації, відповідач зазначає, що така заборона не стосується використання працівниками УПП в Харківській області ДПП відеореєстраторів та інших пристроїв для фото- і відео фіксації при здійсненні службових повноважень.

У якості підтвердження своїх аргументів про правомірність та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідач просив долучити до матеріалів справи доказ відеоматеріали на носії DVD-R.

Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до постанови інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Багмута Р. Ю., серії ЕНА № 2659188 від 14 грудня 2024 року, винесеної о 09:29:46 годині, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 гривень за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до обставин правопорушення у постанові зазначено, що 07.12.2024 о 15:21 в місті Харкові по вулиці Академіка Павлова, 161, водій, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. ПДР України порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих.

На місці скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відмовився приймати участь у складенні постанови, тому, між представником поліції та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, було досягнуто згоди про розгляд адміністративного правопорушення 14 грудня 2024 року о 09:00 годині у приміщенні УПП в Харківській області ДПП за адресою: вулиця Шевченка, будинок 26, місто Харків, про що наявний особистий підпис ОСОБА_1 на повідомленні про запрошення до підрозділу патрульної поліції.

14 грудня 2024 року у приміщенні УПП в Харківській області ДПП за адресою: вулиця Шевченка, будинок 26, місто Харків о 09:00 годині було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 було продемонстровано відеозапис події правопорушення, яка була зафіксована на відеореєстратор 70MAI Smart Dash Cam 1S, інвентарний номер /45, що розташований на службовому транспортному засобі Peugeot 301, державний номерний знак НОМЕР_1 ; старшим лейтенантом поліції Багмутом Р. Ю. було зазначено, що водій ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, а саме: п. 8.7.3. е) «червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух», у таких діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Надалі особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, було ознайомлено з правами відповідно до статей 268 та 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При складенні постанови працівником поліції було дотримано вимог статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у фабулі викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначено нормативно правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Зазначені вище обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери представника поліції, який збережено на носій інформації DVD R та було надано суду представником відповідача у якості доказу на підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 було запропоновано суду не досліджувати всі файли з відеозаписами, що зберігаються на носії інформації DVD R, а дослідити тільки файл з відеозаписом безпосередньо події правопорушення проїзду ОСОБА_1 перехрестя, яка була зафіксована на відеореєстратор 70MAI Smart Dash Cam 1S, оскільки інші обставини справи не оспорювались позивачем.

Судом, ураховуючи позицію позивача стосовно незаперечення інших обставин справи, за його участю у судовому засіданні було досліджено відеозапис, який було здійснено на відеореєстратор 70MAI Smart Dash Cam 1S службового транспортного засобу патрульної поліції та збережено на носії інформації DVD R.

З перегляду відеозапису встановлено, що водій транспортного засобу Suzuki Vitara, державний номерний знак НОМЕР_2 , наближаючись до перехрестя вулиці Академіка Павлова проспекту Героїв Харкова та, ймовірно, бажаючи здійснити поворот праворуч намагається зайняти крайню праву смугу на дорозі, яка виявляється зайнятою іншим транспортним засобом. Тоді водій знову займає другу праву смугу руху і з неї здійснює поворот праворуч, після проїзду світлофору та пішохідного переходу зупиняється, фактично вже знаходячись на проспекті Героїв Харкова, з метою пропустити транспортний засіб, якій у цей час рухається по проспекту Героїв Харкова.

З відео чітко вбачається перед перехрестям наявність двох світлофорів з вертикальним розташуванням сигналів; на світлофорі справа додатково наявна стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора. На обох світлофорах горить заборонний червоний сигнал. Транспортний засіб Suzuki Vitara не зупиняючись на червоний сигнал світлофора через стоп лінію та пішохідний перехід здійснює рух, вже потім зупиняється пропускаючи тролейбус, що рухається по проспекту Героїв Харкова (файл «кочнєв видео 2» час 15:21:47 - 15:21:54).

Зазначений фрагмент відеозапису за участю позивача досліджений судом декілька разів. Тому, суд критично ставиться до твердження ОСОБА_1 про те, що на червоний він не їхав, коли загорівся зелений сигнал - здійснив маневр.

Судовим розглядом встановлено, що після з`ясування усіх фактичних даних старшим лейтенантом поліції Багмутом Р. Ю. за результатами розгляду адміністративної справи було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства встановлено в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: проїзд перехрестя на заборонний червоний сигнал, складено постанову серії ЕНА № 2659188 від 14.12.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно із пунктом 8.1. Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту 8.7.3. Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух; б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора. Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло; г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух; є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу; ж) чорні контурні стрілки на червоному і жовтому сигналах не змінюють значення цих сигналів та інформують про дозволені напрямки руху при зеленому сигналі; з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Відповідно до пункту 8.10. Правил дорожнього руху у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно із пунктами 16.1. та 16.9. Правил дорожнього руху перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

Під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків.

Під час руху в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, водій повинен зайняти крайню праву (ліву) смугу руху та дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються з інших напрямків.

Мотиви, з яких у справі щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень суд дійшов висновку

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, вислухавши пояснення позивача у судовому засіданні та проаналізувавши доводи відповідача надані у відзиві на позовну заяву, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з підпунктом б) пункту 2.3. Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Підпунктом е) пункту 8.7.3. Правил дорожнього руху встановлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Із встановлених у судовому засіданні обставин справи, що зазначені вище, у діях позивача ОСОБА_1 як водія, при проїзді перехрестя чітко вбачається порушення підпункту е) пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху проїзд перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофора, на якому наявна стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, що дозволяє рух праворуч при ввімкненому червоному сигналі світлофора, не з крайньої правої смуги руху.

Отже, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення проїзд на заборонний сигнал світлофора, тому, на нього правомірно накладено стягнення, відповідно до оскаржуваної постанови.

Оскільки позивачем було допущено порушення Правил дорожнього руху та вчинено адміністративне правопорушення, його зупинка працівниками поліції є цілком правомірною та відповідає положенням статті 35 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до пункту 1) частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що представником відповідача доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.12.2024 серії ЕНА № 3659188 відсутні. На підставі вищевикладеного рішення суб`єкта владних повноважень слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Щодо тверджень позивача про визнання неналежним доказом відеозапису, зробленого на відеореєстратор, закріплений на службовому автомобілі працівників патрульної поліції, суд зазначає таке.

Пунктом 11) частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з пунктом 9) частини першої статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" один із превентивних заходів що може застосовувати працівник поліції - це застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Отже, поліцейські Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, виконували свої службові обов`язки з дотриманням вимог, встановлених адміністративним процесуальним та матеріальним правом, а тому відсутні підстави вважати відеозапис, зроблений на відеореєстратор, закріплений на службовому транспорті працівників патрульної поліції, неналежним доказом у справі.

Стосовно неодноразових тверджень позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вони не мали наслідків, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок, а саме: об`єкт, об`єктивна сторона; суб`єкт та суб`єктивна сторона.

Об`єкт адміністративного правопорушення це те, на що воно посягає. Залежно від рівня узагальнення виділяють, зокрема, безпосередній об`єкт - безпека руху.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення - це система

передбачених адміністративно - правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону правопорушення: саме протиправне діяння - дія чи бездіяльність; шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між протиправним діянням та шкідливими наслідками, що наступили; час, місце, умови, способи та засоби вчинення правопорушення.

Існують матеріальні склади адміністративних правопорушень, коли такі наслідки передбачаються, та формальні склади адміністративних правопорушень, коли такі наслідки не передбачаються. Більшості адміністративних правопорушень властиві формальні склади.

Тільки при кваліфікації матеріальних складів повинен чітко простежуватись обов`язковий причинний зв`язок між протиправним діянням та наявними шкідливими наслідками, розмір яких може служити критерієм для кваліфікації того чи іншого протиправного діяння як адміністративного правопорушення, або як злочину.

Отже, адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є адміністративним правопорушенням з формальним складом.

При наявності шкідливих наслідків у результаті протиправних дій особи, на чому наполягає позивач аргументуючи відсутність складу адміністративного правопорушення в його діях, такі дії було б кваліфіковано як інше адміністративне правопорушення, передбачене іншими нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, а, можливо, і Кримінального кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог особи, яка не є суб`єктом владних повноважень, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3659188 від 14.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмовити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3659188 від 14.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено судом 25 лютого 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, , адреса: вулиця Шевченка, будинок 315-А, місто Харків Харківської області, 61013

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса: вулиця Федора Ернста, будинок 3, місто Київ, 03048.

Суддя О. В. Іщенко