Справа № 560/11953/24
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

25 лютого 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.06.2024 № 30 про відмову в призначенні пенсії за віком та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу, який становить 23 роки 01 місяць 18 днів, періоди роботи з 15.07.1981 по 15.10.1981 у колгоспі "Урожай", тобто - 2 місяці 21 день; з 01.01.1988 по 21.05.1992, тобто - 4 роки 4 місяці 21 день; з 01.01.2004 по 03.10.2006 у СТОВ "Веселець", тобто 2 роки 9 місяців 3 дні та призначити пенсію за віком з 03.11.2023.

В обґрунтування позову зазначає, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду пенсійний орган повторно розглянув заяву від 03.11.2023 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення від 25.06.2024 відмовив у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи. Вважає спірне рішення протиправним у зв`язку з тим, що спірні періоди роботи підтверджуються записами трудової книжки. Просить задовольнити позовні вимоги.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що рішенням від 25.06.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно із заявою від 03.11.2023 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Страховий стаж становить 20 років 06 місяців 19 днів (при необхідних не менше 30 років), що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Вказує що, трудова книжка позивача не містить інформації про встановлений мінімум людиноднів, кількість відпрацьованих людиноднів та нарахованих грошей. Жодних інших документів, підтверджуючих спірні періоди роботи, позивачем не надані. Просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Ухвалою від 04.02.2025 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням від 08.11.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням від 24.01.2024 №560/135/24 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.11.2023 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача від 03.11.2023 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.

На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду відповідач повторно розглянув заяву від 03.11.2023 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та 25.06.2024 прийняв рішення, яким відмовив у призначенні пенсії за віком, оскільки судом не покладені зобов`язання щодо призначення пенсії. Страховий стаж становить 20 років 06 місяців 19 днів. До страхового стажу позивача не враховані:

період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 10.11.2005, оскільки відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, трудова книжка заповнюється не пізніше тижневого терміну з дня прийняття на роботу та завіряється печаткою підприємства, на якому вперше заповнювалась трудова книжка;

період роботи в колгоспі "Урожай" з 15.07.1981 по 15.10.1981, оскільки в довідці від 19.06.2024 № 69/13-08/2024 по батькові зазначено скорочено, що не дає можливості ідентифікувати особу;

період роботи в колгоспі "Урожай" з 01.01.1988 по 21.05.1992 ( 22.05.1992 - дата реорганізації колгоспу у КСП "Урожай"), оскільки за ці роки відсутня інформація про кількість відпрацьованих днів та встановлений річний мінімум;

період роботи з 02.11.2002 по 03.10.2006 у СТОВ "Веселець", оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу ( форма ОК 5) відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.06.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі по тексту Закон №1058- ІV).

За змістом частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

З 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Частиною 1 статті 24 Закону №1058- ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058- ІV).

Підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком згідно із Законом №1058- ІV слугувала відсутність у судовому рішенні від 24.01.2024 по справі №560/135/24 зобов`язань щодо призначення пенсії. Водночас, право на призначення пенсії за віком у пенсіонера виникає після досягнення певного віку на наявності необхідного стажу. Тому, дії відповідача щодо причин відмови у призначенні пенсії за віком є протиправними.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.11.2005 позивач з 15.07.1981 по 30.08.1984 працював у тракторній бригаді, з 01.09.1986 по 28.10.1992 агрономом в колгоспі "Урожай", з 02.11.2002 по 03.10.2006 працював агрономом у СТОВ "Веселець".

Основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника з огляду на положення статті 48 Кодексу законів про працю України, статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, є трудова книжка.

Положеннями пункту 3 Порядку № 637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому відповідно до пунктів 23 і 24 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

Вимоги щодо порядку ведення трудових книжок визначені Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993, та до таких вимог серед іншого цією Інструкцією віднесено необхідність внесення до трудової книжки: відомостей про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення тощо (пункт 2.2.).

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

До страхового стажу позивача не враховані, зокрема: період роботи в колгоспі "Урожай" з 15.07.1981 по 15.10.1981, оскільки в довідці від 19.06.2024 № 69/13-08/2024 по батькові зазначено скорочено, що не дає можливості ідентифікувати особу; період роботи в колгоспі "Урожай" з 01.01.1988 по 21.05.1992 ( 22.05.1992 - дата реорганізації колгоспу у КСП "Урожай"), оскільки за ці роки відсутня інформація про кількість відпрацьованих днів та встановлений річний мінімум; період роботи з 02.11.2002 по 03.10.2006 у СТОВ "Веселець", оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу ( форма ОК 5) відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків.

Посилання відповідача щодо невірного зазначення по батькові позивача у довідці від 19.06.2024 № 69/13-08/2024 суд вважає необґрунтованим, оскільки вказаний період підтверджується трудовою книжкою. Крім того, запис у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10.11.2005 про період роботи позивача з 15.07.1981 по 15.10.1981 не містить виправлень та неточностей. Відтак, період роботи з 15.07.1981 по 15.10.1981 в колгоспі "Урожай" підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зарахування позивачу періоду роботи з 01.01.1988 по 21.05.1992 є безпідставною, оскільки у рішенні від 24.01.2024 у справі №560/135/24 Хмельницький окружний адміністративний суд скасовуючи рішення про відмову у призначенні пенсії від 08.11.2023 вказав, що відсутність інформації про кількість фактично відпрацьованих днів і встановлений річний мінімум, а також те, що періоди в цих записах передують даті заведення трудової книжки, а також неналежне оформлення записів не може бути підставою для відмови, оскільки працівник не несе відповідальність за заповнення трудової книжки, при цьому такі записи здійснюються самим роботодавцем.

Водночас, при повторному розгляді заяви позивача від 03.11.2023 пенсійний орган не врахував висновки суду у рішенні 24.01.2024 по справі №560/135/24. Тому, період роботи позивача з 01.01.1988 по 21.05.1992 слід зарахувати до страхового стажу, враховуючи висновки викладені у рішенні суду від 24.01.2024.

Вирішуючи позовну вимогу щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 02.11.2002 по 03.10.2006 у СТОВ "Веселець", суд враховує таке.

Частинами 1, 2 статті 21 Закону №1058-ІV передбачено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державною демографічного реєстру; податкових органів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом.

Пунктом 1 частини 2 статті 22 Закону №1058-ІV визначено, що відомості, які містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.

Статтею 106 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Тобто, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відтак, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні (перерахунку) пенсії позивача періодів її роботи.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була неодноразово висловлена Верховним Судом у постановах від 25.09.2018 у справі № 242/65/17, від 22.11.2018 у справі № 242/4793/16-а, від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 04.06.2019 у справі №235/900/17 та інших, які згідно до частини 5 статті 242 КАС України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

При цьому, Верховний Суд не досліджував питання чи нараховувались позивачу, але не сплачувались страхувальником страхові внески. Сплата страхувальником страхових внесків є кінцевим етапом, якому передує нарахування страхового внеску.

У відомостях з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про сплату страхових внесків з 01.01.2004 по 03.10.2006, як обов`язкової умови для включення цього періоду до страхового стажу.

Тому, відповідач правомірно не зарахував вказаний період до страхового стажу позивача.

Водночас, період роботи до 01.01.2004, до запровадження персоніфікованого обліку, слід зарахувати до страхового стажу позивача.

Період роботи позивача з 01.11.2002 по 24.11.2002, з 01.12.2002 по 26.12.2002 врахований відповідачем, що підтверджується долученим до пенсійної справи розрахунком стажу. Тому відсутні підстави для повторного зарахування.

Відтак, наявні підстави для врахування періодів роботи позивача з 25.11.2002 по 30.11.2002, з 27.12.2002 по 31.12.2003. Тому, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.06.2024 слід скасувати.

Крім того, лист від 15.02.2024 про перерахунок страхового стажу ОСОБА_1 , яким скоригований стаж позивача не є належним доказом, оскільки такий спосіб визначення страхового стажу не визначений законодавством.

Вирішуючи позовні вимоги щодо призначення пенсії за віком суд враховує, що страховий стаж позивача становить менше 30 років (з урахуванням періодів роботи зарахованих відповідачем в оскаржуваному рішенні та зарахованих судом в процесі розгляду). Тому, підстави для призначення пенсії відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позов слід задовольнити частково.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.06.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 15.07.1981 по 15.10.1981, з 01.01.1988 по 21.05.1992, з 25.11.2002 по 30.11.2002, з 27.12.2002 по 31.12.2003.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук