Справа № 640/14897/19
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року м. Київ справа №640/14897/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріглі Україна»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріглі Україна» у серпні 2019 року звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило визнати протиправними та скасування податкові повідомлення-рішення від 23 квітня 2019 року № та № , від 02 серпня 2019 року № .

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки винесені за результатами проведеної камеральної перевірки з порушенням законодавчо встановленого строку та на підставі висновків про виявлені порушення, які не відповідають фактичним обставинам.

Зокрема, позивач зазначив, що всі податкові зобов`язання, які були задекларовані ним в податкових деклараціях з податку на прибуток підприємств та які зазначені в акті перевірки, були погашені позивачем або грошовими коштами, або за рахунок надміру сплачених сум такого податку. Це повністю відповідає податковому законодавству, а саме статті 87 Податкового кодексу України, яка визначає джерела сплати узгодженого податкового зобов`язання, в тому числі, що сплата грошових зобов`язань платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та зазначив, що в ході проведення камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) з податку на прибуток підприємств ТОВ «Ріглі Україна» було встановлено факт порушення строків сплати податкового зобов`язання.

Крім того встановлено, що кошти, які сплачував платник, зараховувались в рахунок погашення боргу з податку на прибуток підприємств згідно з черговістю його виникнення. Отже, на думку контролюючого органу, розрахунок штрафних санкцій складено відповідно статті 126 Податкового кодексу України.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2021, позов задоволено:

- визнано протиправними та скасовано повністю податкові повідомлення-рішення № від 23 квітня 2019 року, № від 23 квітня 2019 року та № від 02 серпня 2019 року, видані Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

Постановою Верховного Суду від 18.03.2024 касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задоволено частково; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2021 скасовано; а справу направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Направляючи справу на новий розгляд Верховний Суд зазначив, що, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про необхідність скасування всіх податкових повідомлень-рішень, не врахувавши приписи підпункту 60.1.3 пункту 60.1 статті 60 ПК України. Крім того, поза увагою судових інстанцій залишилася природа походження штрафу у розмірі 3 564 873,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2024 справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Жуку Р.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 адміністративну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; сторонам запропоновано подати додаткові пояснення з приводу позовних вимог з урахуванням висновків Верховного Суду.

Представником позивача подано додаткові пояснення від 30.04.2024, в яких наголосив на тому, що контролюючим органом не дотримано строку давності, протягом якого мав провести камеральну перевірку, та нарахування штрафу, згідно оскаржуваних рішень, вважає безпідставним. Також, представником позивача зазначено, що відповідачем виконано судове рішення у справі №826/4423/17 та здійснено коригування в інтегрованій картці платника, відобразивши переплату податку на прибуток та скасував податкові повідомлення-рішення, в тому числі, ті, що є предметом оскарження у даній справі.

Представником відповідача подано додаткові пояснення до суду 23.05.2024, в яких пояснив природу походження штрафних санкцій, застосованих оскаржуваними рішеннями та просив відмовити у задоволенні позову.

Провівши підготовчі дії, які необхідні для всебічного та об`єктивного розгляду і вирішення адміністративної справи, ухвалою суду від 11.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні.

З урахуванням викладеного, за згодою сторін, на підставі частини третьої статті 194 КАС України суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

На підставі підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, згідно порядку, встановленого статтею 76 та пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України уповноваженою особою ГУ ДФС у м. Києві проведена камеральна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріглі Україна» (), за результатами якої складено акт від 02.04.2019 №2892/26-15-12-12-3077712.

Відповідно до висновків акта перевірки контролюючим органом встановлено, що платником порушено терміни сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток, задекларованої в податкових деклараціях з податку на прибуток, а саме: від 28 лютого 2014 року № (дата операції 06.10.2015); від 30 червня 2015 року № (дата операції - 06.10.2015); від 24 лютого 2015 року № (дата операції 10.03.2016); від 25 лютого 2016 року № (дата операції 29.03.2016); від 27 жовтня 2017 року № (дата операції 15.03.2019); від 19 лютого 2018 року № (дата операції - 15.03.2019); від 07 лютого 2017 року № (дата операції 16.08.2018); від 05 травня 2017 року № (дата операції 16.08.2018); від 25 липня 2017 року № (дата операції 16.08.2018); від 25 липня 2017 року № (дата операції 13.11.2018); від 27 жовтня 2017 року № (дата операції 13.11.2018).

На підставі акта перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 23.04.2019:

№ , яким застосовано штраф у сумі 1 282 117,66 грн за платежем податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів;

№ , яким застосовано штраф у розмірі 9 581 214,92 грн за платежем податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Ріглі Україна» подано скаргу до Державної фіскальної служби України (вх. ДФС №18510/6 від 20 травня 2019 року).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 16.07.2019 №33090/6/99-99-11-06-01-25 скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.04.2019 № та податкове повідомлення-рішення від 23.04.2019 № в частині застосування штрафу поза межами строків, визначених пунктом 114.1 статті 114, статті 102 Податкового кодексу України, в розмірі 6 016 341,92 грн, а в іншій зазначене ППР залишено без змін, а скаргу позивача частково задоволено.

На підставі акта від 02.04.2019 №2892/26-15-12-12-3077712 та рішення Державної фіскальної служби України від 16.07.2019 №33090/6/99-99-11-06-01-25 Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.08.2019 № , яким, за затримку на 543, 481, 454, 451, 369, 362, 359 календарних днів сплати, зобов`язано сплатити штраф у розмірі 3 564 873,00 грн.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями № , № , № , позивач звернувся з позовом до суду.

V. Оцінка суду.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з визначеннями, наведеними у пункті 14.1 статті 14 Податкового кодексу України:

податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому, згідно з пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що 15.10.2015 контролюючим органом прийнято податкову вимогу № 131-11, відповідно до якої за ТОВ «Ріглі Україна» станом на 15.10.2015 обліковується податковий борг у сумі 5 638 114,74 грн, у тому числі, 5 638 104,15 грн з податку на прибуток підприємств, 10,59 грн - пеня.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2016 у справі №826/24331/15 зазначену податкову вимогу визнано протиправною та скасовано.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем на адресу відповідача було надіслано податкову декларацію з податку на прибуток за 2014 рік, згідно якої товариство нарахувало податок на прибуток від діяльності, що підлягає патентуванню в сумі 13 980 344,00 грн. При цьому, відповідно до рядка 13 декларації сума податку на прибуток зменшена на загальну суму 41 347 152,00 грн, що складається зі сплаченого позивачем авансового внеску з податку на прибуток протягом 2013 року в розмірі 30 163 452,00 грн та суми сплаченого позивачем авансового внеску з податку на прибуток у зв`язку з виплатою дивідендів в розмірі 11 783 700,00 грн. Таким чином, за результатами 2014 року позивач задекларував переплату з податку на прибуток в розмірі 27 966 808,00 грн.

Крім того, відповідно до рядка 23 податкової декларації позивач узгодив розмір щомісячного авансового внеску з податку на прибуток у розмір 1 165 029,00 грн та здійснив, починаючи з березня 2015 року, погашення узгодженого податкового зобов`язання з щомісячних авансових внесків.

Також, на підтвердження відсутності податкового боргу позивачем до матеріалів справи було надано: акт звірки від 16.05.2014 №3874-20, згідно якого станом на 31.03.2014 позивач мав позитивне сальдо розрахунків з бюджетом в сумі 26 366 913,00 грн; податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2013 рік, де в рядку 14 позивачем задекларовано переплату з податку на прибуток в сумі 26 366 913,00 грн, яка 28.02.2014 отримана податковим органом; платіжні доручення про сплату у 2013 - 2014 роках щомісячних авансових платежів з податку на прибуток.

Відповідно, скасовуючи податкову вимогу від 15.10.2015 № 131-11, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначив, що сума боргу у загальному розмірі 5 638 114,74 грн не підтверджується документально та спростовується наданими позивачем платіжними документами про сплату узгоджених сум грошових зобов`язань.

Вказана постанова суду від 30.09.2016 набрала законної сили 28.12.2016 згідно з ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.12.2016 про повернення апеляційної скарги.

Також, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2018 у справі № 826/4423/17, яке залишено без змін постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 та Верховного Суду від 14.07.2020,

- зобов`язано Офіс великих платників податків ДФС здійснити коригування в інтегрованій картці платника, відобразивши на особовому рахунку позивача переплату з податку на прибуток за 2013 рік у розмірі 26 933 915,00 грн, яка зазначена товариством в податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік (рядок 14 декларації), та наявну переплату з податку на прибуток за 2014 рік у розмірі 27 966 808,00 грн, яка зазначена товариством в податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік (рядок 14 декларації);

- зобов`язано Офіс великих платників податків ДФС відобразити в інтегрованій картці ТОВ «Ріглі Україна» погашення щомісячних авансових внесків з податку на прибуток з травня 2014 року по грудень 2015 року включно за рахунок надміру сплаченої суми податку на прибуток, відображеної у податкових деклараціях з податку на прибуток підприємств за 2013 та 2014 роки.

Виходячи зі змісту вказаних судових рішень у зазначених справах, які набрали законної сили, вбачається, що судами встановлено фактично відсутність у позивача податкового боргу та, водночас, наявність переплат з податку на прибуток.

При цьому, податковий орган було зобов`язано привести інтегровану картку ТОВ «Ріглі Україна» у відповідність до актуального стану розрахунку позивача з бюджетом шляхом відображення у ній існуючих переплат з податку на прибуток та погашення відповідних грошових зобов`язань за рахунок таких переплат, щодо яких мали місце звернення позивача до контролюючого органу на підставі пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України.

Слід зазначити, що у відповідності до викладених вище обставин, зокрема встановлених Окружним адміністративним судом міста Києва по справах №826/24331/15 та №826/4423/17, судом встановлено, що позивач неодноразово направляв звернення до контролюючого органу з приводу зарахування надміру сплачених грошових зобов`язань ТОВ «Ріглі Україна» з податку на прибуток підприємств у сплату щомісячних авансових внесків з податку на прибуток за кодом класифікації доходів бюджету 11023300 (авансові внески з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів), а саме: заяви від 28.04.2014 за вих. №383, від 23.03.2015 за вих. №17.

Вказаний код бюджетної класифікації у подальшому було виключено згідно змін, внесених до Довідника відповідності символу звітності коду класифікації доходів бюджету на підставі наказу Державної казначейської служби України від 24 липня 2015 року №213.

З матеріалів справи вбачається, що надалі ТОВ «Ріглі Україна» продовжувало звертатись до контролюючого органу із відповідними заявами, з проханням зменшити суму переплат товариства з податку на прибуток підприємств у рахунок погашення податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств, а саме: заяви від 13.02.2017 №3, від 15.05.2017 №5, від 11.08.2017 №7, від 17.11.2017 №8, від 06.03.2018 №б/н.

Як зазначалось вище, згідно приписів пунктів 87.1, 87.9 статті 87 Податкового кодексу України сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена, зокрема, за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Водночас, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Однак, у зв`язку з неналежним виконанням контролюючим органом, покладених на нього обов`язків, у позивача утворилась недоїмка зі сплати податку на прибуток, що вплинуло також на черговість зарахування платежів.

Відповідачем не спростовано доводів позивача щодо безпідставності нарахування спірних штрафних санкцій за несвоєчасну сплату визначених грошових зобов`язань, які, як свідчать матеріали справи, погашались за рахунок переплат та, зокрема, власних грошових коштів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для застосування, оскаржуваними податковими-рішеннями від 23.04.2019 № та № , штрафних санкцій до позивача за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань з вказаного вище податку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, за результатами оскарження в адміністративному порядку вказаних податкових повідомлень-рішень, рішенням ДФС України від 16.07.2019 №33090/6/99-99-11-06-01-25:

скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.04.2019 № (яким застосовано штраф у сумі 1 282 117,66 грн) повністю;

скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.04.2019 № (яким застосовано штраф у сумі 9 581 214,92 грн) в частині застосування штрафу в розмірі 6 016 341,92 грн.

Загальні правила відкликання податкового повідомлення-рішення і податкової вимоги визначені у статті 60 Податкового кодексу України, пунктом 60.1 якої передбачено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо, зокрема, контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу (пп. 60.1.2); контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі (пп. 60.1.3).

При цьому, за правилами пункту 60.3 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Відповідно до пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що станом на момент розгляду і вирішення справи, оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 23.04.2019 № та від 23.04.2019 № в частині застосування штрафу в розмірі 6 016 341,92 грн вважаються скасованими (відкликаними) та не підлягають виконанню позивачем, оскільки за результатом адміністративного оскарження грошові зобов`язання за одним рішенням скасовано, а за іншим рішенням - зменшено нараховану суму грошового зобов`язання.

Крім того, оскільки за результатом адміністративного оскарження сума грошового зобов`язання, визначена згідно податкового повідомлення-рішення від 23.04.2019 № , зменшена, на виконання вимог Порядку № 1204 відповідачем прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 02.08.2019 № , яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 3 564 873,00 грн.

Як зазначив представник позивача, що не заперечувалось відповідачем, останнім на виконання рішення суду у справі №826/4423/17 здійснено коригування в інтегрованій картці ТОВ «Ріглі Україна», відобразивши на особовому рахунку платника податків переплату з податку на прибуток на 2013 рік у розмірі 26 933 915,00 грн і наявну переплату з податку на прибуток на 2014 рік у розмірі 27 966 808,00 грн та скасував податкові повідомлення-рішення, в тому числі, ті, що є предметом спору у даній справі.

Отже, виходячи з викладеного, вказані податкові повідомлення-рішення від 23.04.2019 № та № , від 02.08.2019 № , не створюють для позивача обов`язків із сплати грошових зобов`язань та не породжують інших правових наслідків, а відтак і не порушують прав позивача.

При цьому, суд зазначає, що підстав для закриття провадження у справі немає, оскільки оскаржувані рішення скасовані податковим органом вищого рівня, а не самим відповідачем, а скасування нового податкового повідомлення-рішення є наслідком виконання судового рішення, а не з власної ініціативи контролюючого органу. Докази протилежного у справі відсутні. До того ж, відповідач у справі позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.

Щодо природи походження штрафу у розмірі 3 564 873,00 грн, про що звертав увагу Верховний Суд, то суд зазначає, що загальна сума штрафу згідно податкових повідомлень-рішень від 23.04.2019 № та від 23.04.2019 № дійсно складає 10 863 332,60 грн (1 282 117,66 грн + 9 581 214,92 грн).

Однак, оскільки податкове повідомлення-рішення на суму штрафу 1 282 117,66 грн скасовано повністю, а по іншому податковому повідомленню-рішенню - грошове зобов`язання зменшено на 6 016 341,92 грн, то відповідачем прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 02.08.2019 № про застосування штрафу в сумі 3 564 873,00 грн (9 581 214,92 грн - 6 016 341,92 грн).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази, які є у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

VI. Судові витрати.

оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Суддя Жук Р.В.