Справа № 620/15427/24
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Чернігів Справа № 620/15427/24

Чернігівський окружний адміністративний суд:

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Лавровської В.І.,

представника позивача Ковтун М.О.,

представника відповідача Паншиної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСАГРОЕНЕРДЖИ" до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСАГРОЕНЕРДЖИ" (далі також - ТОВ "АЛЕКСАГРОЕНЕРДЖИ", позивач) до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі також ГУДПС у Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 11.09.2024 №13816/ж10/25-01-07-00.

В обґрунтування позову зазначено, що граничні терміни розрахунків за зовнішньоекономічними договорами від 15.09.2023 № Nr-003/2023, від 10.07.2023 №10-07-23 встановлені Національним банком України, порушені позивачем через форс-мажорні обставини, які підтверджені у передбаченому законом порядку. З урахуванням наведеного, вважає, що підстави для нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті за операціями з експорту товарів відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» відсутні, що свідчить про протиправність спірного податкового повідомлення рішення.

26.11.2024 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у відзиві посилається на те, що на час проведення перевірки, документи на підтвердження форс - мажорних обставин, позивачем не надано, тому контролюючий орган при винесенні спірного рішення діяв на підставі та у спосіб, встановлений податковим законодавством України.

Ухвалою суду 23.01.2025, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено по суті.

У судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити з мотивів, наведених у позову.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ГУ ДПС у Чернігівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "АЛЕКСАГРОЕНЕРДЖИ" щодо дотримання вимог валютного законодавства за період діяльності з 08.05.2023 по 31.05.2024 по договорам від 10.07.2023 №10-07-23, від 15.09.2023 № Nr-003/2023, за результатами якої складено акт від 19.08.2024 №11063/Ж5/25-01-07-06-01, в якому встановлено порушення частин першої, третьої статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 14 прим. 2 Постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» у частині дотримання законодавчо встановлених граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів по контрактам:

- №10-07-23 від 10.07.2023 року, укладеному з нерезидентом AGROENERGY SP.ZO.O. (Польща), у сумі 16 000,00 дол. США на 171 к.д. Станом на 31.07.2024 розрахунки по договору №10-07-23 від 10.07.2023, укладеному з нерезидентом AGROENERGY SP.ZO.O. (Польща), не завершені, обліковується дебіторська заборгованість 16 000,00 дол. США;

- № Nr -003/2023 від 15.09.2023, укладеному з нерезидентом AGROENERGY SP.ZO.O. (Польща), у сумі 222 500,00 дол. США на 138 к.д. Станом на 31.07.2024 розрахунки по контракту - №NR-003/2023 від 15.09.2023, укладеному з нерезидентом AGROENERGY SP.ZO.O. (Польща), не завершені, обліковується дебіторська заборгованість 222 500,00 дол. США.

На підставі акту перевірки від 19.08.2024 №11063/Ж5/25-01-07-06-01, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.09.2024 №13816/ж10/25-01-07-00, яким, відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України та частини п`ятої статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473- VІІІ «Про валюту і валютні операції», накладено штраф у розмірі 3872318,49 грн.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ унормовані Законом України від 21.06.2018 № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції" (далі Закон №2473-VIII), який також встановлює відповідальність за порушення валютного законодавства.

Стаття 13 Закону №2473-VIII визначає особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Так, за змістом частини першої статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно із вимогами частини третьої статті 13 вказаного Закону, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) (частина п`ята статті 13 Закону №2473-VIII).

Водночас, частиною шостою статті 13 Закону №2473-VIII передбачено, що у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Отже, у разі зупинення виконання господарської операції, яке зумовлене виникненням форс-мажорних обставин, зупиняється як перебіг строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, так і нарахування пені на весь період дії форс-мажорних обставин.

Правління Національного банку України (далі НБУ) затвердило постановою від 02 січня 2019 року №5 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі Положення №5).

Згідно з пунктом 21 розділу ІІ вказаного Положення граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

В свою чергу, пункт 23 розділу ІІ Положення №5 передбачає, що розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

Між тим, 24 лютого 2022 року з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи НБУ прийняв постанову № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі Постанова №18).

Постановою Правління НБУ № 68 від 04 квітня 2022 року Постанову №18 доповнено, зокрема пунктами наступного змісту: «142. Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 90 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року»; « 144. Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 142 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 143 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 143 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні».

В подальшому, до пункту 142 Постанови №18 вносились зміни і з 07 червня 2022 року цифри "90" було замінено цифрами "120", а з 07 липня 2022 року-цифри 120 замінено цифрами 180 (постанови Правління НБУ №113, №142 відповідно).

Таким чином, за загальним правилом імпорт товарів має здійснюватися у строки, зазначені у договорах, але не пізніше граничного строку розрахунків, встановленого НБУ, що обчислюється з дня здійснення авансового платежу (попередньої плати). До 05 квітня 2022 року такі граничні строки розрахунків становили 365 календарних днів. З огляду на введення в Україні воєнного стану НБУ змінив граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту. Відповідно до указаних змін у період з 05 квітня 2022 року по 07 червня 2022 року такі строки становили 90 календарних днів, з 07 червня 2022 року по 07 липня 2022 року120 календарних днів, з 07 липня 2022 року180 календарних днів. При цьому, змінені Постановою №18 строки застосовуються лише до операцій, що здійснені з 05 квітня 2022 року.

У цій справі встановлена згідно з актом перевірки кількість днів, протягом яких відбулось порушення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, не є спірною між сторонами і, відповідно, не є предметом спору. Поряд з цим позивач наполягає, що з 06.11.2023 по 29.04.2024 внаслідок виникнення форс-мажорних обставин перебіг означених строків зупинився, тому підстав для нарахування пені не було.

Вирішуючи питання щодо того, які саме обставини слід розглядати як форс-мажорні (обставини непереборної сили), а також щодо документів та доказів, які підтверджують їх настання та припинення, та органу, уповноваженого на таке засвідчення, суд враховує наступне правове регулювання та судову практику.

З матеріалів справи встановлено, що між ТОВ "АЛЕКСАГРОЕНЕРДЖИ" (резидентом) та AGROENERGY SP.ZO.O (Польща) укладений договір Nr-003/2023 від 15.09.2023 на продаж напівпричепної техніки ZASLAW.

ТОВ "АЛЕКСАГРОЕНЕРДЖИ", на виконання умов вищевказаного договору, перерахувало нерезиденту AGROENERGY SP.ZO.O (Польща) грошові кошти, а саме загальну суму 222 500 дол. США, що становить за офіційним курсом НБУ 8 136 513,50 грн. згідно платіжної інструкції в іноземній валюті № 2 від 18.09.2023. Граничний строк розрахунків за операцією - 15.03.2024.

На виконання умов контракту № Nr-003/2023 від 15.09.2023 нерезидентом AGROENERGY SP.ZO.O (Польща) не було здійснено поставку товару.

Згідно зазначеного акту за вищевказаним договором встановлено порушення частин першої та третьої статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 14 прим. 2 Постанови Правління Правління НБУ від 24.02.2024 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків по імпортним операціям згідно договору Nr-003/2023 від 15.09.2023, укладеного з нерезидентом AGROENERGY SP.ZO.O (Польща), у сумі 222 500 дол. США на 138 к.д.

Між ТОВ "АЛЕКСАГРОЕНЕРДЖИ" (резидентом) та AGROENERGY SP.ZO.O (Польща) укладений договір №10-07-23 від 10.07.2023 для надання послуг (транспортне обслуговування).

На виконання умов вказаного договору, 16.08.2023 ТОВ "АЛЕКСАГРОЕНЕРДЖИ" перераховано грошові кошти на загальну суму 22 000,00 дол. США, що становить за офіційним курсом НБУ 804 509,20 грн згідно платіжної інструкції в іноземній валюті №9 від 16.08.2023. Граничний строк розрахунків за операцією - 11.02.2024.

Нерезидентом AGROENERGY SP.ZO.O (Польща), на виконання умов договору №10-0723 від 10.07.2023, надані послуги (транспортне обслуговування) на загальну суму 6 000,00 доларів США, про що складено акти здачі-приймання виконання послуг, а саме:

-від 19.09.2023 №12/09/2023 на суму 2 000,00 доларів США;

-від 08.08.2023 №24/07/2023 на суму 2 000,00 доларів США;

-від 25.08.2023 №19/08/2023 на суму 2 000,00 доларів США.

Станом на 31.07.2024 розрахунки не завершені, обліковується дебіторська заборгованість у розмірі 16 000,00 дол. США (грн.) по операції від 16.08.2023 -граничний строк розрахунків за операцією 11.02.2024.

У свою чергу листом від 22.04.2024 № 163 позивач повідомив відповідача про виникнення надзвичайних та невідворотних обставин (форс-мажорних обставин).

Як стверджує позивач, внаслідок виникнення та дії обставин непереборної сили блокади руху вантажівок (страйком) на території Республіка Польща суб`єкти господарювання позбавлені можливості виконання умов зовнішньоекономічного договору.

З метою підтвердження існування таких обставин позивач звертався до відповідних установ.

Так, листом Польсько-Української Господарчої Палати від 09.12.2024 підтверджено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили, які є надзвичайними, непередбачуваними, невідворотними і нездоланними обставинами, що об`єктивно унеможливили виконання договірних зобов`язань та знаходилися за межами досяжності суб`єктів господарчої діяльності) індивідуально для: ТОВ "АЛЕКСАГРОЕНЕРДЖИ" зареєстроване за адресою: 15209, Чернігівська обл., Корюківськин р-н, с. Займище, вул. Перемоги, буд. 64 Код , які виникли 06 листопада 2023 року та діяли до 29 квітня по договору від 15.09.2023 № 003/2023, укладеному /з компанією AGROENERGY SР. Z О.О., юридична особа резидент Польщі (зареєстроване за адресою: 38-400, Krosno, ul. Puzaka, 35; KRS ; REGON 180904271), що вплинуло на порушення за дотриманням резидентом України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затверджених Постановою Національного банку України від 02.01.2019 №7 (із змінами та доповненнями).

Сертифікатом Київської Торгово-промислової палати від 23.12.2024 №3000-24-2397 ТОВ "АЛЕКСАГРОЕНЕРДЖИ" підтверджено про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме: неможливість ввезення на митну територію України та розмитнення товару у зв`язку з блокадою руху вантажівок (страйком) на території Республіка Польща згідно з підтвердженням обставин непереборної сили (форс-мажору) Польсько-української господарчої палати № PUIG/2024/WJ/12/111 від 09.12.2024. Зокрема щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: дотримання граничного строку розрахунків та завершення операції з імпорту товару, оплаченого за платіжною інструкцією в іноземній валюті № 2 від 18.09.2023 на суму 222 500,00 доларів США за зовнішньоекономічним договором № Nr-003/2023 від 15.09.2023, укладеним між ТОВ "АЛЕКСАГРОЕНЕРДЖИ" та компанією AGROENERGY SP. Z О.О. (Республіка Польща), у термін: до 16.03.2024, у період з 06.11.2023 (дата настання форс-мажорних обставин) по 29.04.2024 ( дата закінчення).

Вирішуючи питання щодо того, які саме обставини слід розглядати як форс-мажорні (обставини непереборної сили), а також щодо документів та доказів, які підтверджують їх настання та припинення, та органу, уповноваженого на таке засвідчення, суд виходить із наступного.

Стаття 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачає, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

У постанові від 21 липня 2021 року (справа №912/3323/20) Верховний Суд зазначив, що надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести.

За визначенням, наведеним у частині другій статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати», законодавець до форс-мажорних обставин відніс, серед іншого, загальну військову мобілізацію, військові дії, оголошену та неоголошену війну.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і останній триває і досі.

Отже, враховуючи визначення, наведене у частині другій статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану є форс-мажорною обставиною, яка в повній мірі відповідає ознакам надзвичайності і невідворотності.

Поряд із цим усталеною є практика Верховного Суду, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру. У разі їх виникнення сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку (зокрема, але не виключно постанови Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18, від 25 січня 2022 року у справі №904/3886/21, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22).

Верховний Суд також неодноразово вказував (постанови від 05 грудня 2023 року у справі №917/1593/22, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22, від 19 серпня 2022 року у справі №908/2287/17 тощо), що підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП. Водночас, сертифікат Торгово-промислової палати України не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Аналогічні за змістом висновки висловлювались Верховним Судом і в постановах від 21 вересня 2022 року у справі №911/589/21, від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18.

У постановах від 05 жовтня 2023 року у справі №520/14773/21, від 19 серпня 2022 року у справі №818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі №812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі №805/1087/16 Верховний Суд зазначив, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.

З наведених вище підходів слідує, що саме по собі існування форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили) ще не є свідченням того, що безпосередньо вона вплинула на неможливість виконання особою певного зобов`язання за договором чи обов`язку, передбаченого законодавчими та іншими нормативними актами. Такий зв`язок має доводитись як шляхом надання сертифіката (довідки) Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП, так і інших належних доказів, що можуть це підтвердити.

Щодо документа, який підтверджує настання та припинення форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили), та органу, уповноваженого його видати.

Наведене у підпункті 3.3 пункту 3 Регламенту ТПП: «Сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - Сертифікат) - документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом».

Отже, належним документом, що може посвідчувати настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у розумінні приписів частини шостої статті 13 Закону №2473-VIII слід вважати саме сертифікат (довідку), виданий ТПП України або регіональною ТПП.

Тобто, Сертифікат від 23.12.2024 безпосередньо стосується виконання умов договору від 15.09.2023 № Nr 003/2023, за невиконання якого нараховано пеню за порушення частини п`ятої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

У розглядуваному випадку та обставина, що Сертифікат Київської ТПП не був наданий під час перевірки, не змінює того факту, що порушення граничних строків розрахунків за операціями згідно договору від 15.09.2023 № Nr 003/2023 відбулось внаслідок настання обставин непереборної сили, які об`єктивно існували і на які під час перевірки позивач посилався та які в подальшому були підтверджені зазначеним сертифікатом.

Щодо посилання позивача на положення статті 112 ПК України в контексті притягнення до фінансової відповідальності, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Згідно з абзацом другим пункту 111.2 статті 111 ПК України фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Стаття 112 ПК України визначає загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 112.1 статті 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Обставини, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, перелічені у пункті 112.8 статті 112 ПК України.

Однією із таких обставин є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору) (підпункт 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України).

Як уже зазначалось, спірна у цій справі пеня нарахована на підставі приписів Закону №2473-VIII.

З преамбули Закону №2473-VIII вбачається, що такий є спеціальним законом, який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Частинами першою - третьою статті 3 Закону №2473-VIII передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

Питання особливостей застосування норм Закону № 2473-VIII було предметом розгляду судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, яка у постанові від 23 липня 2024 року у справі № 240/25642/22 дійшла наступних висновків.

Правовідносини із нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності є специфічними та врегульовані спеціальним Законом України «Про валюту і валютні операції», і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті. З огляду на специфічність правовідносин, що стосуються строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, які врегульовано окремим спеціальним нормативно - правовим актом Законом України «Про валюту і валютні операції», та врегульовують конкретну визначену його предметом групу правовідносин, Судова палата дійшла висновку, що пункт 129.9.7 пункту 129.9 статті 129 (стосується ненарахування / анулювання нарахованої пені внаслідок введення воєнного, надзвичайного стану), абзац 11 пункту 52-1 (стосується ненарахування / списання нарахованої пені протягом дії карантину), підпункт 69.9 пункту 69 (стосується зупинення перебігу строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи) підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України не розповсюджуються на строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, що врегульовано законодавством у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, та на пеню, нараховану за порушення вимог цього законодавства.

Застосовуючи зазначений правовий підхід щодо розмежування сфер регулювання між Законом України «Про валюту і валютні операції» та Податковим кодексом України, суд зазначає, що на правовідносини, пов`язані з нарахуванням пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на підставі Закону України «Про валюту і валютні операції» не поширюються визначені підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України обставини звільнення особи від фінансової відповідальності. Вплив форс-мажорних обставин на особливості нарахування пені за порушення особою валютного законодавства визначено безпосередньо нормою частини шостої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2024 року у справі №520/6236/23.

Щодо наданого позивачем листа Польсько-української господарчої палати від 09.12.2024, то позивач не надав доказів підтвердження наявності у Польсько-української господарчої палати, як організації країни розташування сторони зовнішньоекономічних контрактів (Польщі), повноважень на засвідчення виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин.

Натомість, з офіційного сайту Польсько-української господарчої палати - https://www.pol-ukr.com/uk судом встановлено, що PUIG - Польсько-українська господарська палата, є бізнес-організацією, яка здійснює представництво українських інвесторів у Польщі та польських в Україні, підтримує та просуває діяльність компаній, що входять до PUIG, тому вказаний лист не є належним доказом.

Щодо наданого відповідачем, на вимогу ухвали суду, розрахунку пені з урахуванням форс-мажору за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях згідно частини п`ятої статті 13 Закону України від 21.06.2018 року №2473-VIII Про валюту і валютні операції (зі змінами та доповненнями), то суд зазначає таке.

Правом на вчинення процесуальних дій, пов`язаних із ініціюванням судового розгляду та/або безпосереднім розглядом справи, наділена відповідна сторона у справі. Вчинення процесуальної дії в розумінні норм процесуального законодавства слід розуміти як реалізацію прав та виконання обов`язків, передбачених статтею 44 КАС України.

Відповідно до частини десятої статті 44 КАС України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Отже, подання документів передбачає підписання і безпосереднє отримання відповідним судом. У випадку подання документів в паперовій формі такі мають містити власноручний підпис особи, яка її подає. У питанні подання документів в електронній формі є свої особливості.

Так, згідно з частинами першою і другою статті 17 Закону України від 05 жовтня 2017 року № 2155-VIII «Про електронні довірчі послуги» електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях не повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в інформаційних системах, в яких здійснюється обробка таких електронних даних, можуть здійснюватися з використанням електронних довірчих послуг або без отримання таких послуг, за умови попередньої домовленості між учасниками взаємодії щодо порядку електронної ідентифікації учасників таких правових відносин.

Електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.

Частиною четвертою статті 18 цього Закону визначено, що кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Частинами першою і другою статті 7 Закону України від 22 травня 2003 року № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

За змістом статті 7 цього Закону оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що адресовані суду заяви або клопотання мають бути підписані безпосередньо самим учасником судового процесу, яким подається відповідний процесуальний документ. Виконання цієї вимоги є умовою його прийнятності та можливості розгляду по суті. При цьому, у разі подання процесуального документа в паперовому варіанті, він має містити власноручний підпис особи, яка його подає. У випадку подання такого документа до суду в електронній формі, він повинен бути скріплений електронним цифровим підписом такої особи (підписанта). Лише у такому випадку електронний документ матиме силу оригіналу і вважатиметься підписаним у встановленому законодавством порядку.

Водночас поданий представником відповідача розрахунок пені з урахуванням форс-мажору за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях не містить власноручний підпис особи, яка його подала, а отже, не є прийнятним та можливим врахування при розгляді справи.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірного рішення в частині періоду настання форс - мажорних обставин (06.11.2023 29.04.2024).

У свою чергу суд зазначає, що аналіз допущених порушень законодавства та особливість проведення розрахунків не дало можливості суду самостійно ідентифікувати (виокремити, назвати) таку частину оскарженого рішення, яка стосується визначення періоду, в якому існували форс-мажорні обставини.

Так, встановивши невідповідність частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину (пункт, речення) рішення або рішення в частині нарахування певної суми штрафних (фінансових) санкцій. Разом з тим, рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення в цілому та задоволення позову повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, на користь позивача підлягає стягненню, сплачений ним при поданні позовної заяви, судовий збір в розмірі 30280,00 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 11.09.2024 №13816/ж10/25-01-07-00.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСАГРОЕНЕРДЖИ" судовий збір у розмірі 30280,00 грн (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень), сплачений відповідно до платіжної інструкції № 517 від 04.11.2024.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСАГРОЕНЕРДЖИ" вул. Шевченко, 64,с. Займище,Корюківський р-н, Чернігівська обл.,15209

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області відокремлений підрозділ Державної податкової служби Укаїни вул.Реміснича, буд.11,м.Чернігів,14000 .

Повний текст рішення виготовлено 24 лютого 2025 року.

Суддя І.І. Соломко