Справа № 620/51/25
Суддя: Марія ДУБІНА
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року Чернігів Справа № 620/51/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Дубіної М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

06.01.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), у якій він просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати йому додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі постанова № 168) за періоди з 05.04.2022 по 25.12.2022, з 01.01.2023 по 24.04.2023, з 29.04.2023 по 08.05.2023;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду у збільшеному розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) відповідно до постанови №168 за періоди з 05.04.2022 по 25.12.2022, з 01.01.2023 по 24.04.2023, з 29.04.2023 по 08.05.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем порушено його право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, оскільки у періоди з періоди з 05.04.2022 по 25.12.2022, з 01.01.2023 по 24.04.2023, з 29.04.2023 по 08.05.2023 він перебував безпосередньо в районах їх здійснення, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, тому він право на отримання такої додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, передбачено постановою № 168, однак відповідач не здійснив виплату такої винагороди у такому розмірі.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 09.01.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву відповідач, заперечуючи проти заявлених позовних вимог зазначив, що позивачу нараховано та сплачено за 2022-2023 роки у відповідності до чинного законодавства та у відповідності до поданих рапортів командиром підрозділу, постанови №168, окремого доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 №912/в/29 у Збройних Силах України, Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260) згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 13.06.2022 № 194 в розмірі 100 000, 00 грн пропорційно дням за період з 01.04.2022 по 05.04.2022, та за період з 01.04.2022 по 30.04.2022, за період з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 23.04.2023, з 29.04.2023 по 30.04.2023, з 01.05.2023 по 31.05.2023 в розмірі до 30 000, 00 грн що підтверджується відповідними витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності), доданих до відзиву. Також представником відповідача зазначено, що починаючи з липня 2022 року по січень 2023 року додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень сплачувалась за наказами з формулюванням наказової частини по принципу «…виплатити усім військовослужбовцям окрім…», до 70000 гривень з урахуванням раніше сплаченої винагороди до 30000 гривень продовжувалась виплата згідно рапортів. Інших підтверджуючих документів за спірний період щодо виплати в розмірі до 100000 гривень (до 70000 гривень з урахуванням раніше сплаченої винагороди до 30000 гривень) у військової частини НОМЕР_1 відсутні, інших рапортів командира підрозділу за спірний період на виплату додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень за час фактичного виконання бойових завдань не було, оскільки стосовно ОСОБА_1 не видавались бойові накази (бойові розпорядження) за спірний період крім вище зазначених, у зв`язку з тим що позивач не залучався до безпосередньої участі у бойових діях чи забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, виконанні бойових (спеціальних) завдань за спірний період крім вище зазначених. Тому в журналі бойових дій відсутня інформація щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях чи забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, виконанні бойових (спеціальних) завдань за спірний період крім вище зазначених. При цьому, довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України визначена для отримання статусу учасника бойових дій та не є підставою для виплати додаткової винагороди підвищеної до 100000 гривень.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначає, що в період з 05.04.2022 по 25.12.2022 та з 01.01.2023 по 12.05.2023 він виконував поставлені йому завдання, а саме забезпечення здійснення заходів із національної безпеки і оборони, відсічи і стримуванні збройної агресії, що підтверджується витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2022 №80, від 25.12.2022 №351 та від 01.01.2023 №1; забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічи і стримування збройної агресії, захисту населення та інтересів держави, забезпечення заходів із правового режиму воєнного стану в м. Городня Чернігівської області на підставі бойового розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 05.04.2022, тому, на його думку, має право на нарахування і виплату йому збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно додаткової винагороди за вказаний період.

Суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.02.2024 №34 сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , який утримується в розпорядженні військової частини НОМЕР_1 колишнього командира бойової машини - командира механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від « 01» лютого 2024 року №8-рс відповідно до свідоцтва про хворобу №25 від « 03» січня 2024 року на підставі статті 26 частини 4 пункту 2 підпункту «б» (за станом здоров`я) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено у відставку.

Згідно із довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України від 29.03.2024 № 1025 позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Чернігівській області та Донецькій області у періоди з 24.02.2022 по 25.12.2022; з 01.01.2023 по 24.04.2023; з 29.04.2023 по 01.08.2023; з 11.08.2023 по 18.08.2023; з 06.09.2023 по 08.09.2023, підставами видачі якої зазначено: Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»; бойове розпорядження від 24.02.2022 №502/2/3/2/151/окп; бойове розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 05.04.2022 №919Т/ОКП, бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних сил України від 08.05.2023 № 2/30/360.

Зокрема, позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду з розрахунку 30000, 00 грн (період з 24.02.2022 по 31.05.2023) та винагороду з розрахунку 100 000, 00 грн (за період з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.03.2022 ро 31.03.2022 та з 01.04.2022 по 05.04.2022), що підтверджується довідкою витягом від 23.10.2024 №1248 за період за період з 24.02.2022 по 03.02.2024.

Окрім того судом встановлено, що згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15.05.2022 № 149 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » сержанту ОСОБА_1 за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 наказано виплатити додаткову винагороду за квітень 2022 року у розмірі 30000, 00 грн.

Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 13.06.2022 № 194 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » сержанту ОСОБА_1 за період з 01.04.2022 по 05.04.2022 наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 20.06.2022 № 202 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » сержанту ОСОБА_1 за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000, 00 грн.

Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 13.07.2022 № 298 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » сержанту ОСОБА_1 за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000, 00 грн.

Починаючи з липня 2022 року по січень 2023 року додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень сплачувалась за наказами з формулюванням наказової частини по принципу «…виплатити усім військовослужбовцям окрім…», до 70000 гривень з урахуванням раніше сплаченої винагороди до 30000 гривень продовжувалась виплата згідно рапортів.

Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 13.03.2023 № 227 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » сержанту ОСОБА_1 за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000, 00 грн.

Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 07.04.2023 № 456 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » сержанту ОСОБА_1 за період з 01.03.2023 по 31.03.2023 наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000, 00 грн.

Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 11.05.2023 № 641 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » сержанту ОСОБА_1 за період з 01.04.2023 по 23.04.2023 та з 29.04.2023 по 30.04.2023 наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000, 00 грн.

Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.04.2023 № 118 з 24.04.2023 по 28.04.2023 сержант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , командир бойової машини - командира механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону перебував у щорічній відпустці в м. Києві.

Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 12.06.2023 № 768 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » сержанту ОСОБА_1 за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000, 00 грн.

Також судом встановлено, що, згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.04.2022 № 80 з 05.04.2022 сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , командира бойової машини - командира механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону вважати таким, що вибув для безпосереднього здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, захисту населення та інтересів держави, здійснення заходів із правового режиму воєнного стану на території Чернігівської області (підстава: бойове розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 05.04.2022 № 919/Т/ОКП).

Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 12.05.2023 № 136 з 12.05.2023 сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , командира бойової машини - командира механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону вважати таким вважати таким, що вибув з м. Городня Чернігівської області після виконання службових завдань за призначенням в район виконання завдань за призначенням для забезпечення заходів із правового режиму воєнного стану в підпорядкування командира військової частини НОМЕР_2 (ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») (підстава: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 08.05.2023 № 2/30/390).

ОСОБА_1 , вважаючи протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати йому додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) відповідно до постанови №168 за періоди з 05.04.2022 по 25.12.2022, з 01.01.2023 по 24.04.2023, з 29.04.2023 по 08.05.2023, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі постанова № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком №260.

Згідно з пунктом 2 Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), допомоги.

З урахуванням змін, внесених Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належить також додаткова винагорода на період дії воєнного стану.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Указом Президента України від 24.12.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє станом на сьогодні.

Також у зв`язку з військовою агресією росії проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Президент України Указом від 24.02.2022 № 69/2022 оголосив загальну мобілізацію упродовж 90 діб.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання названих указів Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв видав постанову № 168, відповідно до пункту 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 постанови №168 Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

У пункті 5 постанови №168 зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» було внесені, зокрема, такі зміни до постанови №168:

- в абзаці першому пункту 1 постанови слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць";

- пункт 1 постанови доповнено новим абзацом такого змісту: Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення;

- доповнено постанову пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до статті 8 Закону України від 06.12.1991 №1934-XII «Про Збройні Сили України» Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII).

Наказом Міністра оборони України від 01.04.2022 № 98, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.04.2022 за № 382/37718 (застосовується з 24.02.2022), внесено зміни до Порядку № 260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) телеграмами (діяли до 01.06.2022), окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.

У директиві від 25.03.2022 № 248/1298 (пункт 1) Міністр оборони України визначив, що необхідно розуміти під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи), а саме виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу України) в районі ведення бойових дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань із відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

У пункті 3 цієї директиви Міністр оборони України установив, що райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Пунктом 5 цієї директиви Міністр оборони установив виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн або 30 000 грн здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) по особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 6 окремого доручення від 07.03.2022 № 248/1217).

Аналогічні за змістом положення містить окреме доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29.

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 (набрав чинності 31.01.2023 та застосовується з 01.02.2023) Порядок №260 доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», яким передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою № 168 виплачується в таких розмірах, зокрема:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно; у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою; у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії; на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника; з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів; з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (п. 2).

За змістом пунктів 4, 5 розділу XXXIV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.

Аналіз викладених норм свідчить, що військовослужбовцям Збройних Сил України на період дії воєнного стану щомісячно виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата додаткової винагороди до 100 000 гривень на місяць здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні (за місцем штатної служби військовослужбовця) за умови документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця в зазначених бойових діях або заходах.

Документальним підтвердженням такої участі слугують наступні документи: бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки (підсумкове, термінове, позатермінове) або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад), рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (спеціальних) завдань.

З наведеного слідує, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій само по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн на місяць, передбаченої постановою № 168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні постанови № 168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.06.2024 у справі № 400/1217/23.

У цій постанові Верховний Суд також зазначив, що Міністр оборони України як очільник відповідного міністерства, реалізував делеговані йому повноваження щодо визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям відповідного військового формування - Збройних Сил України, та з метою забезпечення реалізації пункту 1 постанови № 168, шляхом прийняття в межах свої повноважень відповідних окремих рішень, визначив на період дії воєнного стану порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також документи для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях та заходах.

З уваги на це можна констатувати, що окремі рішення Міністром оборони України, прийняті для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів (як умови для виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови № 168, у розмірі до 100 000,00 грн), мають належне юридичне підґрунтя.

Крім того, суд касаційної інстанції зауважив, що «..обставина відсутності їх державної реєстрації, зважаючи на умови, в яких ці рішення Міністром оборони України приймалися, а також те, що вони фактично виконувалися керівниками органів військового управління, штабів угруповань військ, штабів тактичних груп, командирами військових частин упродовж періоду їх дії шляхом документування безпосередньої участі у бойових діях та заходах, є виправданою, має розумне пояснення і не може змінити їхньої юридичної сили.»

В силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також зазначає, що з 01.02.2023 підстави виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану у сумі 100 000 грн та документи на підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії визначені розділом XXXIV Порядку № 260.

За змістом пункту 4 розділу XXXIV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Предметом спору у цій справі є, зокрема, бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди військовослужбовця за періоди з 05.04.2022 по 25.12.2022, з 01.01.2023 по 24.04.2023, з 29.04.2023 по 08.05.2023, відповідно до постанови № 168 виходячи з розрахунку 100 000 гривень.

Позивач стверджує, що у періоди з 05.04.2022 по 30.12.2022, з 07.01.2023 по 23.04.2023, з 29.04.2023 по 08.05.2023 залучався до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а тому набув право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн, передбаченої постановою № 168, однак відповідач не здійснив виплату такої винагороди.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду, з розрахунку 100 000 грн, за період з 01.04.2022 по 05.04.2022.

Суд враховує, що згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.04.2022 № 80 з 05.04.2022 з 05.04.2022 сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , командира бойової машини - командира механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону вважати таким, що вибув для безпосереднього здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, захисту населення та інтересів держави, здійснення заходів із правового режиму воєнного стану на території Чернігівської області (підстава: бойове розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 05.04.2022 № 919/Т/ОКП), та як сам зазначає позивач перебував у АДРЕСА_1 .

Разом з цим, як відомо з відкритих джерел м. Городня Чернігівської області було повністю декокуповано з 02.04.2022 та повернуто під контроль України.

Інші підтверджуючі документи за періоди з 05.04.2022 по 25.12.2022, з 01.01.2023 по 24.04.2023, з 29.04.2023 по 08.05.2023 щодо виплати додаткової винагороди в розмірі до 100000, 00 грн, як і докази підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) виконанні бойових завдань, у військової частини НОМЕР_1 відсутні, про що зазначено відповідачем у відзиві на позов та не спростовано позивачем.

Суд наголошує, що позивач свою участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, у періоди з 05.04.2022 по 30.12.2022, з 07.01.2023 по 23.04.2023, з 29.04.2023 по 08.05.2023, за виключенням тих, за які йому нараховано та виплачено збільшену додаткову винагороду, будь-якими документами, як то бойовими наказами, журналами бойових дій, рапортами командира підрозділу, не підтвердив.

Як передбачено частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 79 КАС України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Отже, наведеними положеннями процесуального закону передбачено, що сторони судового процесу, зокрема позивач, повинні брати активну участь у збиранні доказової інформації з метою підтвердження обґрунтованості своєї позиції перед судом.

Обов`язок позивача доводити обставини, на які він посилається на обґрунтування своїх доводів, є ключовим аспектом принципу змагальності та рівності в судовому процесі.

Позивач не може будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, допоки інша сторона не надасть доказів на її спростування (концепція негативного доказу), оскільки такий підхід нівелює саму сутність принципу змагальності.

Тобто обов`язок доведення обставин, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, у рівній мірі покладається на обох сторін. Кожна сторона повинна довести факти, на які вона посилається. При цьому підставу позову повинен довести саме позивач.

Як установлено у цій справі, позивач будь-яких документів, які б підтверджували обставини його безпосередньої участі у бойових діях та заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів в означений ним період, тобто доказів, якими би позивач підтвердив обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не надав.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що в ході розгляду справи не знайшла підтвердження протиправність дій (бездіяльності) відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, виходячи з розрахунку 100 000 гривень за періоди 05.04.2022 по 25.12.2022, з 01.01.2023 по 24.04.2023, з 29.04.2023 по 08.05.2023, а тому позовні вимоги у цій справі задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Марія ДУБІНА