Справа № 280/11388/24
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 лютого 2025 року Справа № 280/11388/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26)

про: визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

09.12.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 01.10.2024 № 10 про відмову позивачу у призначенні пенсії;

зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоди його роботи з 16.07.1990 по 14.02.1992, з 16.03.1992 по 27.08.1996, з 15.09.1997 по 26.11.1998, з 02.12.1998 по 05.11.2004, у зв`язку із чим призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.02.2024;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Вельможко А.І., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1203770 від 24.10.2024.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що у нього наявні необхідні віковий ценз та пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зокрема, у період з 16.07.1990 по 14.02.1992, з 16.03.1992 по 27.08.1996, з 15.09.1997 по 26.11.1998, з 02.12.1998 по 05.11.2004 позивач працював на посадах, передбачених Списком № 2, а саме монтажником по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій, бригадиром в ОП «Запоріжбуд»; монтажником стальних і залізобетонних конструкцій у ТОВ «Титанбуд»; монтажником по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, майстра будівельних і монтажних робіт у ТОВ ЗСУ-124 «Стальконструкція». Водночас, як стверджує позивач, вказані періоди відповідач не зарахував до його пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 через те, що довідки від 25.09.2015 № 19/08 та від 07.09.2007 № 98 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видані ліквідатором та потребують проведення акту перевірки.

На думку позивача оскаржуване рішення відповідача від 01.10.2024 № 10 про відмову позивачу у призначенні пенсії є протиправним, оскільки надання уточнюючих довідок підприємства, установи, організації з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах має потребу лише у двох випадках: у разі відсутності трудової книжки як такої або відсутності у трудовій книжці необхідних записів, що визначають право особи на пільгове пенсійне забезпечення. Позивач зауважив, що його трудова книжка серія НОМЕР_2 від 27.07.1987 містить записи (№№7-8, 9-12, 13-14, 15-18), що підтверджують факт роботи позивача на посадах, віднесених до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

Крім того, як вказано позивачем у позовній заяві, надані відповідачу довідки від 25.09.2015 № 19/08 та від 07.09.2007 № 98 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній містять усі необхідні відомості та реквізити. З огляду на викладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

14.01.2025 судом отримано відзив на позовну заяву (вх.№1772 від 14.01.2025), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки згідно з п. 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1 «Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії», для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, позивач із заявою про підтвердження пільгового стажу роботи до відповідача не звертався.

Також у відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що період роботи позивача у період 16.07.1990 по 14.02.1992 в АО «Авіаспецмонтаж» не може бути врахований до страхового стажу позивача, оскільки вказаний стаж набутий на території Російської Федерації. Натомість, 19.06.2023 Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 припинила свою дію. У свою чергу, трудова книжка позивача, як стверджує відповідач, не містить жодних відомостей про пільговий характер праці позивача у період з 16.07.1990 по 14.02.1992. Додатково відповідач звернув увагу суду на те, що питання щодо призначення особі пенсії є його виключною компетенцією. З огляду на викладені обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 27.06.2002.

24.09.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV) (а.с.28).

До вказаної заяви позивачем, зокрема, були долучені довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а саме: 1) довідка від 25.09.2015 № 19/08, підписана ліквідатором ЗАТ «Запоріжбуд» (а.с.14); 2) довідка від 07.09.2007 № 98, підписана ліквідатором ТОВ ЗСУ-124 «Стальконструкція» (а.с.21).

За правилами екстериторіальності заява позивача з доданими до неї документами була передана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області на розгляд відповідачу.

Рішенням від 01.10.2024 № 10 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, оскільки не підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоди його роботи, зазначені у пільгових довідках від 25.09.2015 № 19/08 та від 07.09.2007 № 98, оскільки вони видані ліквідатором та потребують проведення акту перевірки (а.с.29-30).

Оцінюючи правомірність рішення відповідача від 01.10.2024 № 10 про відмову позивачу у призначенні пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, суд виходить із такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У ч. 4 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV законодавець визначив, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

За приписами ч.ч.1-3 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення (ч.1 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV).

Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого ч. 1 ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду (ч. 2 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV).

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV).

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

В даний час пільговий стаж роботи обчислюється з урахуванням Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383). Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Також слід зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджений Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 регламентовано, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Форма Довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджена Додатком № 5 до Порядку № 637.

Згідно з цією формою підписантами довідки є: керівник (без конкретизації назви посади), начальник відділу кадрів та головний бухгалтер.

Так, судом встановлено, що позивачем 24.09.2024 була подана до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заява про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV (а.с.28), яка у подальшому разом із доданими до неї документами за правилами екстериторіальності була передана на розгляд відповідачу. Відповідач рішенням від 01.10.2024 № 10 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, оскільки не підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоди його роботи, зазначені у пільгових довідках від 25.09.2015 № 19/08 та від 07.09.2007 № 98, оскільки вони видані ліквідатором та потребують проведення акту перевірки (а.с.29-30).

Також суд дослідив зміст довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж згідно з якими не був зарахований до пільгового стажу позивача із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, а саме довідки від 25.09.2015 № 19/08, підписаної ліквідатором ЗАТ «Запоріжбуд» (а.с.14), та довідки від 07.09.2007 № 98, підписаної ліквідатором ТОВ ЗСУ-124 «Стальконструкція» (а.с.21).

Як вбачається з довідки від 25.09.2015 № 19/08 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підписаної ліквідатором ЗАТ «Запоріжбуд», позивач у період з 16.03.1992 по 27.08.1996 виконував будівельно-монтажні роботи за професією/посадою «монтажник по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій, бригадиром в ОП «Запоріжбуд», що передбачена Списком № 2 (Розділ 27) (а.с.14). Поряд із цим, як вбачається з довідки від 07.09.2007 № 98, підписаної ліквідатором ТОВ ЗСУ-124 «Стальконструкція», позивач у період з 02.12.1998 по 05.11.2004 працював у ТОВ ЗСУ-124 «Стальконструкція» на посадах монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій (з 02.12.1998 по 15.05.2000), майстра будівельних і монтажних робіт (з 15.05.2000 по 05.11.2004). Вказані посади також передбачені Списком № 2 (Розділ 27) (а.с.21).

У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що наріжним питанням, яке необхідно вирішити при наданні правової оцінки оскаржуваному рішенню відповідача від 01.10.2024 № 10 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, є правомочність ліквідаторів ЗАТ «Запоріжбуд» та ТОВ ЗСУ-124 «Стальконструкція» видавати особам довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Крім того, за усталеною правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, відображеною, зокрема, у постанові від 21.02.2020 по справі № 291/99/17, перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Уточнююча довідка, видана ліквідатором підприємства, є належним документом на підтвердження пільгового характеру праці особи (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 87758510).

Аналогічні за змістом приклади правозастосування містяться також у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.03.2021 по справі № 444/2480/16-а (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 95616206), від 24.06.2021 по справі № 233/179/17 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 97881066).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Отже, призначений на підприємстві ліквідатор у повній мірі виконує функції представництва інтересів такого підприємства та здійснює повноваження щодо керівництва такого підприємства. Відповідно, для цілей складання довідки згідно з Порядком № 637 підписання такої довідки одним ліквідатором (без головного бухгалтера та керівника відділу кадрів) є належною і достатньою юридичною дією для визнання довідки джерелом інформації про характер праці працівника.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач повинен був зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2, який дає право на пенсію відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, періоди його роботи, зазначені у пільгових довідках від 25.09.2015 № 19/08 та від 07.09.2007 № 98, а саме з 16.03.1992 по 27.08.1996 та з 02.12.1998 по 05.11.2004 відповідно, однак протиправно відмовив у такому зарахуванні в частині зазначених вище періодів.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 01.10.2024 № 10 про відмову позивачу у призначенні пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоди його роботи з 16.07.1990 по 14.02.1992, з 16.03.1992 по 27.08.1996, з 15.09.1997 по 26.11.1998, з 02.12.1998 по 05.11.2004, у зв`язку із чим призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV з 27.02.2024, суд виходить із такого.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Отже, суд, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки рішенню відповідача від 01.10.2024 № 10 про відмову позивачу у призначенні пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоди його роботи, зазначені у пільгових довідках від 25.09.2015 № 19/08 та від 07.09.2007 № 98, а саме з 16.03.1992 по 27.08.1996 та з 02.12.1998 по 05.11.2004 відповідно.

Поряд із цим, оскільки оскаржуване рішення відповідача від 01.10.2024 № 10 про відмову позивачу у призначенні пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV не стосується періодів роботи позивача з 16.07.1990 по 14.02.1992 та з 15.09.1997 по 26.11.1998, суд вважає, що позовні вимоги у відповідній частині є необґрунтованими, а відповідно, в цій частині позову слід відмовити.

Як наслідок, вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.02.2024 суд оцінює як передчасні, оскільки відповідачу слід перевірити сукупну достатність у позивача страхового стажу, необхідного для призначення пенсії, з урахуванням попередніх висновків суду щодо зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоди його роботи, зазначені у пільгових довідках від 25.09.2015 № 19/08 та від 07.09.2007 № 98, а саме з 16.03.1992 по 27.08.1996 та з 02.12.1998 по 05.11.2004 відповідно.

Поряд із цим, суд на підставі ч.2 ст. 9 КАС України вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та, відповідно, зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24.09.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоди його роботи з 16.07.1990 по 14.02.1992, з 16.03.1992 по 27.08.1996, з 15.09.1997 по 26.11.1998, з 02.12.1998 по 05.11.2004, у зв`язку із чим призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV з 27.02.2024, підлягають частковому задоволенню, а саме у зазначеній вище частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, обґрунтовано протиправність рішення відповідача від 01.10.2024 № 10 про відмову позивачу у призначенні пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, а також доведено наявність правових підстав для зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоди його роботи, зазначені у пільгових довідках від 25.09.2015 № 19/08 та від 07.09.2007 № 98, а саме з 16.03.1992 по 27.08.1996 та з 02.12.1998 по 05.11.2004, за результатами чого повторно розглянути заяву позивача від 24.09.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV.

У свою чергу, суд вважає, що відповідач не надав суду докази на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

Таким чином, адміністративний позов, на переконання суду, підлягає частковому задоволенню, а саме у зазначеній вище частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією про сплату від 06.12.2024 № 5110-8284-8459-3688 (а.с.32) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 968,96 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 01.10.2024 № 10 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоди його роботи, зазначені у довідках від 25.09.2015 № 19/08 та від 07.09.2007 № 98, а саме з 16.03.1992 по 27.08.1996 та з 02.12.1998 по 05.11.2004 відповідно, за результатами чого повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.09.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судовий збір у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 21 лютого 2025 року.

Суддя О.В. Прудивус