Справа № 140/157/25
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року ЛуцькСправа № 140/157/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави до Луківської селищної ради Ковельського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Ковельської окружної прокуратури (далі прокурор, позивач) в інтересах держави звернувся з позовом до Луківської селищної ради Ковельського району (далі Луківська селищна рада, відповідач), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , третя особа) про визнання незаконним та скасувати пункт 1 рішення Луківської селищної ради від 10.10.2024 №100 в частині продовження терміну дії паспорту прив`язки, виданого 12.12.2012 ФОП ОСОБА_1 , визнання протиправною бездіяльність Луківської селищної ради щодо невжиття заходів з відновлення благоустрою селища Луків та зобов`язати Луківську селищну раду вжити заходи щодо відновлення благоустрою селища Луків, шляхом демонтажу тимчасової споруди, розташованої на АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Ковельською окружною прокуратурою встановлено порушення інтересів держави під час реалізації органом місцевого самоврядування управлінських владних повноважень у сфері благоустрою населеного пункту. Так, відділом містобудування та архітектури Турійської районної державної адміністрації 12.12.2012 ФОП ОСОБА_1 видано паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, який видано для встановлення торгового павільйону, що знаходитиметься за адресою: АДРЕСА_1 в. Згідно паспорту прив`язки плану встановлення технологічного обладнання торгова площа павільйону становить 25,8 кв.м. Строк дії паспорту прив`язки - до 11.11.2015. До 2024 року Луківською селищною радою не приймалися рішення про продовження терміну дії вищевказаного паспорта прив`язки, Луківською селищною радою Однак, 10.10.2024 відповідачем прийнято рішення №100 «Про продовження терміну дії паспорта прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності» на термін 5 років. Підставою для прийняття вказаного рішення слугувала заява ОСОБА_1 .

Таким чином, Луківська селищна рада не тільки не вжила самостійно заходів, спрямованих на відновлення благоустрою, а безпідставно 10.10.2024 прийняла рішення про продовження терміну дії паспорта прив`язки, строк дії якого закінчився більше 9 років назад.

Вважає, що рішення Луківської селищної ради №100 від 10.10.2024 в частині підлягає визнанню недійсним та скасуванню у зв`язку з порушенням вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, а тимчасова споруда, що знаходиться по АДРЕСА_1 - демонтажу.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до статті 262 КАС України.

Відповідач Луківська селищна рада у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа, у встановлений судом строк, пояснення, щодо позову не подала.

Будь-яких інших заяв по суті справи чи клопотань на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Відділом містобудування та архітектури Турійської районної державної адміністрації 12.12.2012 ФОП ОСОБА_1 видано паспорт прив`язки тимчасової споруди площею 25,8 кв.м по АДРЕСА_1 , для провадження підприємницької діяльності. Строк дії паспорту прив`язки - до 11.11.2015.

З листів Луківської селищної ради від 10.09.2024 №401/02-26/2-24, від 19.09.2024 №417/02-26/2-24 та від 23.12.2024 №567/02-26/2-24 вбачається, що до 2024 року Луківською селищною радою не приймалися рішення про продовження терміну дії паспорта прив`язки, виданого 12.12.2012 ФОП ОСОБА_1 для встановлення тимчасової споруди по АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що Луківською селищною радою 10.10.2024 прийнято рішення №100 «Про продовження терміну дії паспорта прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності». Підпунктом 1 пункту 1 вказаного рішення продовжено термін дії паспорта прив`язки, виданого ОСОБА_1 на термін 5 років. Підставою для прийняття вказаного рішення слугувала заява ОСОБА_1 .

В паспорті прив`язки вчинено напис про продовження терміну його дії до 10.10.2029, який скріплено печаткою.

Вважаючи пункту 1 рішення Луківської селищної ради від 10.10.2024 №100 в частині продовження терміну дії паспорту прив`язки, виданого 12.12.2012 ФОП ОСОБА_1 протиправним та протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів з відновлення благоустрою селища Луків, прокурор, в інтересах держави, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» та статтею 53 КАС України.

Згідно із положеннями статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не повною мірою відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 4 частини другої статті 129 Конституції України).

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.12.2019 у справі №810/3164/18, від 05.03.2019 у справі №806/602/18, від 13.03.2019 у справі №815/1139/18, від 17.10.2019 у справі №569/4123/16-а та від 05.11.2019 у справі №804/4585/18.

Як свідчать матеріали справи, керівник Ковельської окружної прокуратури, звертаючись із цим позовом до суду, обґрунтовував своє звернення саме відсутністю державного органу, до повноважень якого належить контроль за законністю рішень селищних рад у сфері благоустрою та містобудування, зокрема надання дозволу на продовження терміну дії паспорта прив`язки щодо тимчасової споруди, та який наділений повноваженнями щодо звернення до суду із відповідною категорією спорів.

Вказане узгоджується із правовою позиціє Верховного Суду, викладену у своїй постанові від 18.07.2024 у справі №240/7161/21.

Відповідно до положень статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - Порядок №244).

Відповідно до пункту 1.3 Порядку №244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

За визначеннями, наведеними у пунктах 1.4-1.5 Порядку №244 (у редакції чинній на момент видачі паспорту прив`язки ОСОБА_1 ):

- паспорт прив`язки ТС - це комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1:500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності;

- схема розміщення ТС - це графічні матеріали, виконані на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 суб`єктом господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, які відображають розміщення ТС із прив`язкою до місцевості (будівлі, споруди, інженерні мережі тощо), планувальними обмеженнями та зазначенням заходів щодо благоустрою та озеленення прилеглої території (розташування квітників, під`їздів, урн, влаштування дорожнього покриття або мощення фігурними елементами тощо);

- стаціонарна ТС - це споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.

Згідно з пунктами 2.2. та 2.3 Порядку №244 замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1: 500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/ місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку №244 для оформлення паспорта прив`язки ТС замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС (додаток 1); ескізи фасадів ТС у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

Паспорт прив`язки ТС надається органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви. Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (пункти 2.7, 2.10 Порядку №244).

Паспорт прив`язки ТС підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.

Згідно із пунктом 2.18 Порядку №244 продовження строку дії паспорта прив`язки ТС здійснюється за заявою замовника, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки ТС органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради, районної державної адміністрації.

Також, пунктом 2.30 Порядку передбачено, що у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу.

Як вже зазначалось судом, паспорт прив`язки щодо розміщення тимчасової споруди ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 виданий 12.12.2012. Строк дії паспорту прив`язки - до 11.11.2015.

При цьому, матеріали справи не містять доказів, що ФОП ОСОБА_1 зверталася до відповідача із завами стосовно продовження терміну дії паспорта прив`язки до 10.10.2024, а орган місцевого самоврядування в особі Луківської селищної ради не приймав рішень про продовження терміну дії паспорта прив`язки у період з 11.11.2015 по 10.10.2024.

Відповідно до пункту 2.29 Порядку №244 (в редакцій чинній на даний час) у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу.

Враховуючи, що термін дії паспорту прив`язки від 12.12.2012 завершився 11.11.2015, то з 12.11.2015 тимчасова споруда, що встановлена ФОП ОСОБА_1 , підлягала демонтажу.

Оскільки, відповідно до пункту 2.30 Порядку № 244, розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється, паспорт прив`язки тимчасової споруди є документом дозвільного характеру.

Разом з тим, відповідно до пункту 2-1 статті 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документи дозвільного характеру строк дії яких закінчується у період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), вважаються такими, дію яких продовжено на період карантину та обмежувальних заходів і протягом трьох місяців з дня його/їх закінчення.

Відповідно до пункту 2-2 статті 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документи дозвільного характеру, строк дії яких закінчується у період дії воєнного стану, вважаються такими, дію яких продовжено на період дії воєнного стану та до кінця календарного року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, але не менше трьох місяців з дня його припинення чи скасування.

Таким чином, паспорт прив`язки міг бути автоматично продовжений лише у випадку закінчення строку його дії у період дії карантину (карантин введений на території України з 11.03.2020) або у період дії воєнного стану (воєнний стан на території України введено 24.02.2022). В інших випадках паспорт прив`язки повинен був продовжуватись на загальних підставах, зокрема у період його дії.

Отже, ФОП ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість звернутися до Луківської селищної ради із відповідною заявою про продовження строку дії паспорта прив`язки.

Відповідно до частини восьмої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» підстави для переоформлення документа дозвільного характеру встановлюються законом.

У разі виникнення підстав для переоформлення документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня настання таких підстав подати дозвільному органу або адміністратору заяву про переоформлення документа дозвільного характеру.

Не переоформлений в установлений строк документ дозвільного характеру є недійсним, крім випадку, передбаченого абзацом третім цієї частини.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення Луківської селищної ради від 10.10.2024 №100 в частині надання дозволу ОСОБА_1 на продовження терміну дії паспорта прив`язки щодо тимчасової споруди по АДРЕСА_1 , суперечить вимогам Порядку №244 та Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», що в свою чергу підлягає визнанню протиправним і скасуванню в цій частині.

Враховуючи вимоги пункту 2.29 та 2.30 Порядку №244 відповідно до яких, у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу, суд дійшов висновку, що тимчасова споруда по АДРЕСА_1 , що встановлена ФОП ОСОБА_1 , підлягає демонтажу.

Згідно статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Згідно із статтею 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

За приписом пункту 5 частини першої статті 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» на об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Статтею 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів серед іншого належать території загального користування, в тому числі вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; інші території загального користування; прибудинкові території тощо.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Таким чином, Закону України «Про благоустрій населених пунктів» наділяє повноваженнями селищні ради та їх виконавчі органи на здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.06.2019 у справі №914/1092/18.

При цьому, у розумінні Закону України «Про благоустрій населених пунктів» дії з демонтажу елементів благоустрою є заходами з відновлення благоустрою населеного пункту.

Питання щодо благоустрою, в тому числі і щодо здійснення демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд та порядку його проведення відноситься до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Наведене узгоджується із позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 20.03.2020 у справі №2а-72/12.

Отже, саме на Луківську селищу раду покладено повноваження із вжиття заходів щодо відновлення благоустрою селища Луків, зокрема шляхом демонтажу тимчасової споруди, розташованої по вулиці Ковельській, 2в, у смт. Луків, Ковельського району.

Верховний Суд у своїй постанові від 25.05.2022 у справі № 560/1651/19 зазначив, що демонтажу підлягають лише самочинно зведені тимчасові споруди у тому випадку, якщо власник такої споруди самостійно не демонтував споруду у встановлений у вимозі строк або якщо власник невідомий. При цьому, самочинно зведеною тимчасова споруда вважається у тому разі, якщо відсутні дозвільні документи, визначені законом.

Вищевказана тимчасова споруда всупереч вимогам законодавства самовільно розміщена на земельній ділянці комунальної власності внаслідок протиправної бездіяльності Луківської селищної ради, що є триваючим правопорушенням, оскільки до цього часу демонтаж незаконно розміщеної тимчасової споруди не проведено.

Невжиття заходів, спрямованих на демонтаж самовільно розміщеної тимчасової споруди протягом тривалого часу (понад 6 років), суперечить засадам містобудівної діяльності в Україні та земельному законодавству, є перешкодою у розв`язанні питань прогнозування розвитку, планування і забудови населених пунктів, регулювання земельних відносин, створення соціальної, інженерної і транспортної інфраструктури селища та призводить до порушення майнових інтересів територіальної громади.

У постанові від 15.05.2019 у справі № 688/4324/16-а Верховний Суд зазначив, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Відсутність дій Луківської селищної ради відносно самовільного розміщення тимчасової споруди порушує умови благоустрою на території селища, може створювати у громадян враження бездіяльності влади селища у вирішенні завдань, які прямо віднесені до їх компетенції.

Отже, наявна протиправна бездіяльність відповідача щодо невжиття дієвих заходів по демонтажу незаконно розміщеної тимчасової споруди, що є підставою для визнання такої бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача вжити заходів до її демонтажу у судовому порядку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання незаконним та скасування пункту 1 рішення Луківської селищної ради від 10.10.2024 №100, в частині продовження терміну дії паспорту прив`язки, виданого 12.12.2012 ФОП ОСОБА_1 , визнання протиправною бездіяльність Луківської селищної ради щодо невжиття заходів з відновлення благоустрою селища Луків та зобов`язати Луківську селищну раду вжити заходи щодо відновлення благоустрою селища Луків, шляхом демонтажу тимчасової споруди, розташованої на АДРЕСА_1 .

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов керівника Ковельської окружної прокуратури (45000, Волинська область, місто Ковель, вулиця Шевченка, будинок, 7) в інтересах держави до Луківської селищної ради Ковельського району (44810, Волинська область, Ковельський район, селище Луків, вулиця Незалежності, будинок, 7, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання незаконним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення Луківської селищної ради від 10 жовтня 2024 року №100, в частині продовження терміну дії паспорту прив`язки, виданого 12.12.2012 ФОП ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Луківської селищної ради щодо невжиття заходів з відновлення благоустрою селища Луків.

Зобов`язати Луківську селищну раду вжити заходи щодо відновлення благоустрою селища Луків, шляхом демонтажу тимчасової споруди, розташованої на АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський