Справа № 520/30051/23
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

24 лютого 2025 року Справа № 520/30051/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву Крячка Олега Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 адміністративний ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій обл. щодо відмови провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії з втрати годувальника за померлим чоловіком ОСОБА_2 з врахування довідки про розмір грошового забезпечення від 02.07.2021р. №33/25-1579 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.10.2021р. у справі №200/12312/21.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з втрати годувальника за померлим чоловіком ОСОБА_2 з врахування довідки про розмір грошового забезпечення від 02.07.2021р. №33/25-1579 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.10.2021р. у справі №200/12312/21, починаючи з 01.12.2021р., з урахуванням раніше виплачених сум.

18.02.2025 засобами системи «Електронний суд» адвокат Крячко Олег Володимирович, звернувся до суду із заявою в інтересах ОСОБА_1 , в якій просив:

- змінити спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 р. у справі № 520/30051/23;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму доплати до пенсії з втрати годувальника за померлим чоловіком ОСОБА_2 за результатами перерахунку за період з 01.12.2021 по 31.05.2024 в розмірі 76446.90 грн.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом КАС України) визначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України , у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та подану представником позивача заяву, суд встановив таке.

Відповідно до ч.1 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно ч.3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання рішення від 22.02.2024 у справі № 520/30051/23 Харківським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.05.2024 було відкрито виконавче провадження № 75130860 з примусового виконання виконавчого листа №520/30051/23, виданого 20.05.2024 Харківським окружним адміністративним судом.

Листом від 05.06.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило державного виконавця, що рішенням зобов`язано Головне управління провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з втрати годувальника за померлим чоловіком ОСОБА_2 з врахування довідки про розмір грошового забезпечення від 02.07.2021 №33/25-1579 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі №200/12312/21, починаючи з 01.12.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

Так, управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 7891.84 грн. (розмір пенсії до перерахунку складав 4722.00 грн.) з 01.12.2021 з врахування довідки про розмір грошового забезпечення від 02.07.2021 №33/25-1579. Нарахована сума доплати за результатами перерахунку згідно рішення з урахуванням виплачених сум за період з 01.12.2021 по 31.05.204 склала 76446.90 грн.

Таким чином, виплата доплати пенсії за рішенням, за період з 01.12.2021 по 31.05.2024 у загальній сумі 76446.90 грн. буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд зазначає, що відповідно до п.2 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440, виконання рішення в повному обсязі - повна фактична виплата особі, на користь якої ухвалено рішення суду, суми коштів, яка визначена рішенням, а також повне фактичне вчинення дій щодо майна за рішенням зобов`язального характеру.

Листом від 29.08.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на вимогу від 26.08.2024 №75130860 відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 по справі №520/30051/23, яке набрало законної сили 22.04.2024 , зокрема, повідомило, що рішення виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та діючого законодавства.

Так, відповідач зазначив, що виплата доплати пенсії за рішенням, за період з 01.12.2021 по 31.05.2024 у загальній сумі 76446.90 грн. буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України. З метою дотримання вимог діючого законодавства при реалізації рішень суду Головним управлінням в межах закріплених повноважень 13.06.2024 вих. №0500-0508-5/60880 направлено запит до Пенсійного фонду України, як до розпорядника коштів вищого рівня, щодо надання додаткового фінансування для забезпечення виплати суми заборгованості за рішенням гр. ОСОБА_1 .

В свою чергу, листом від 26.08.2024 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на звернення позивача зокрема, повідомив, що на примусовому виконанні відділу перебуває виконавчий лист №520/30051/23, виданий 20.05.2024 Харківським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з втрати годувальника за померлим чоловіком ОСОБА_2 з врахування довідки про розмір грошового забезпечення від 02.07.2021р. №33/25-1579 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.10.2021р. у справі №200/12312/21, починаючи з 01.12.2021р., урахуванням раніше виплачених сум.

27.05.2024, керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої, в порядку, передбаченому ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», скеровано сторонам виконавчого провадження (АСВП № 75130860). Постанова про відкриття виконавчого провадження, підписана КЕП у АСВП, надіслана на електронну адресу стягувача, зазначену у заяві.

Листом від 05.06.2024 № 0500-0309-5/57469 боржником повідомлено, що здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 7891.84 грн. (розмір пенсії до перерахунку складав 4722.00 грн.) з 01.12.2021 з врахування довідки про розмір грошового забезпечення від 02.07.2021 №33/25-1579. Нарахована сума доплати за результатами перерахунку згідно рішення з урахуванням виплачених сум за період з 01.12.2021 по 31.05.204 склала 76446.90 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з Положенням про Пенсійний фонд України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280 «Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України», бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує означену політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства (підпункти 20, 24 пункту 1 статті 116 Бюджетного

кодексу України № 2456 - VI від 8 липня 2010 року).

Таким чином, державний виконавець повідомив позивача, що виплата доплати пенсії за рішенням, за період з 01.12.2021 по 31.05.2024 у загальній сумі 76446.90 грн. буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом, ВП №75130860 не закінчено.

Доказів на підтвердження виплати позивачу пенсії за рішенням суду, за період з 01.12.2021 по 31.05.2024 у загальній сумі 76446.90 грн. матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є.

Згідно розрахунку, що наданий боржником, сума доплати до пенсії за результатами перерахунку згідно рішення суду з урахуванням виплачених сум за період з 01.12.2021 по 31.05.2024 склала 76446.90 грн.

Суд зазначає, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Положеннями ч. ч. 2 та 3 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України (обов`язковість судових рішень).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Статтею ст. 7 вказаного Закону визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Однак, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення.

Так, приписами Закону України "Про виконавче провадження" визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно із до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Також, засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 року у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), п. 95).

Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів. Зокрема, у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що "ефективний засіб правового захисту" у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № 840/3112/18, яка враховується судом при розгляді даної справи відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення суду з урахуванням положень ч.3 ст.378 КАС України, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму доплати до пенсії з втрати годувальника за померлим чоловіком ОСОБА_2 за результатами перерахунку за період з 01.12.2021 по 31.05.2024 в розмірі 76446.90 грн.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Отже, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку, саме на стадії виконавчого провадження мають бути остаточно відновлені порушені права позивача (стягувача).

Суд зазначає, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом з тим у даній справі суд не здійснює вихід за межі позовних вимог та не вирішує питання, що не було предметом дослідження при розгляді справи, а лише конкретизує спосіб виконання рішення суду шляхом стягнення заборгованості.

Встановлення такого способу виконання направлено на своєчасне та повне виконання судового рішення, а також відповідає вимогам прямих норм ст. 124 Конституції України.

Судом також враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Аналізуючи встановлені судом обставини у поєднанні з наведеними нормативними положеннями, а також враховуючи відсутність доказів повного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про зміну способу і порядку виконання рішення відповідно до статті 378 КАС України.

Керуючись приписами ст. 48, 241-243, 248, 256, 294, 295, 371, 378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Крячка Олега Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 р. у справі № 520/30051/23, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму доплати до пенсії з втрати годувальника за померлим чоловіком ОСОБА_2 за результатами перерахунку за період з 01.12.2021 по 31.05.2024 в розмірі 76446.90 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Полях Н.А.