Справа № 520/2937/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 р. Справа № 520/2937/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства Торговий дім Золота миля на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2024, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, по справі № 520/2937/24

за позовом Приватного підприємства Торговий дім Золота миля

до Харківської митниці Держмитслужби України

про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Торговий дім "Золота миля" (надалі по тексту позивач, ПП «Торговий Дім «Золота Миля») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці Держмитслужби (надалі по тексту відповідач, митниця), в якому просить суд:

- визнати противоправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000044/2 від 17.01.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2024/000056.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні позову Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля" (просп. Героїв Харкова, буд. 135А,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61001, ) до Харківської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16Б,м. Харків,61003, ) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 року у справі №520/2937/24 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Приватного Підприємства «Торговий Дім «Золота Миля» задовольнити у повному обсязі.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив залишити апеляційну скаргу Приватного підприємства «Торговий дім «ЗОЛОТА МИЛЯ»» без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 по справі №520/2937/24 без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.01.2024 року до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ПП ТД «Золота миля» (34470937) була подана митна декларація за номером № 24UA805U0 на товар: «М`якоть кокосового горіху висушена та подрібнена..» код товару , що надійшло від PT. Putra KarangetangJL. Arie Lasut No/121 Kecamatan Singkil Manado 95233 Indonesia Sulawesi Utara на адресу ПП "Торговий Дім"Золота Миля".

На підтвердження заявленої у митній декларації № 24UA05U0 від 17.01.2024р. митної вартості товару, яка становить 34 438,96 доларів США та відповідно 1 306 087,18грн. разом з декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи: Пакувальний лист 122/PK/PL/IX/2023 від 14.09.2023; Проформа інвойс S-3271-DC-08/23 від 25.08.2023; Проформа інвойс від 21.11.2023; Інвойс 122/PK/INV/IX/2023 від 14.09.2023; Коносамент 230818043 від 02.10.2023; Залізнична накладна від 08.01.2024; CMR 8921від 15.01.2023;T1 MRN23PL322080NS6CNRE7 від 18.12.2023; Фітосанітарний сертифікат 7300960 від 30.09.2023; Сертифікат про походження товару 1047336/ER/GSP-EU/2023 від 30.09.2023; Платіжне доручення про оплату за товар 107 від 27.10.2023; Транспортний рахунок від 09.11.2023; Транспортний рахунок від 10.01.2024; Довідка про транспортні витрати б/н від 17.01.2023; Платіжне доручення про оплату за транспортування 148 від 27.11.2023; Платіжне доручення про оплату за транспортування 560 від 13.11.2023;Контракт BO-183-131119 від 13.11.2019;Специфікація 7 від 31.08.2023;Додаткова угода до контракту 1 від 30.12.2020; Додаткова угода до контракту 2 від 31.08.2023; Транспортний договір UA00069121 від 20.09.2021; Транспортний договір 23-17 від 28.07.2022; Декларація про відсутність ГМО б/н від 23.09.2023; Лист б/н від 31.08.2023;Сертифікат аналізу 094/PKLAB/IX/2023 від 23.09.2023; Лист виробника б/н від 23.07.2023;Лист б/н від 23.09.2023.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №24UA05U0 від 17.01.2024 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема за кодом: 103-1: Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/ або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби; 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості): Перелік індикаторів ризику. Індикатор [3.3.4.] Заявлення митної вартості товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

У повідомленні від 17.01.2024 Харківська митниця запропонувала декларанту надати додаткові документи по ЕМД №24UA05U0.

17.01.2024р. (вих. №23/12/1) позивачем надані митному органу додаткові документи та пояснення, в яких зазначено, що згідно наданих декларантом документів можливо визначити всі складові митної вартості оцінюваних товарів за ціною угоди, а декларантом надано вичерпний перелік документів згідно норм Митного Кодексу України щодо підтвердження складових частин заявленої митної вартості оцінюваного товару за ціною угоди та методу її визначення.

17.01.2024 Харківською митницею Державної митної служби України відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000056 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA807000/2024/000044/2 від 17.01.2024.

Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваних рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що такі рішення прийнято незаконно, виходячи з наступного.

17.01.2024 року ПП «Торговий Дім «Золота Миля» було подано до Харківської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію № 24UA05U0 щодо товару м`якоть кокосового горіху висушена та подрібнена (крихта), не оброблена будь-яким чином, без додавання цукру та інших речовин для використання у харчовій промисловості, незнежирина (HIGH FAT) MEDIUM - 22500,00кг, розфасована у паперові мішки нетто 900 мішків, по 25кг. кожний (загальна кількість 22 500,00 кг.), що надійшов в рамках Контракту №BO-183-131119 від 13.11.2019р. з Компанією PT.MATAHARI FOOD INGREDIENTS (Індонезія).

Згідно ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, до яких зокрема, віднесені витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч. 1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування(ч.2 ст. 53 МК України).

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи.

Відповідно до графи 44 поданої МД позивачем надано: Пакувальний лист 122/PK/PL/IX/2023 від 14.09.2023; Проформа інвойс S-3271-DC- 08/23 від 25.08.2023; Проформа інвойс від 21.11.2023; Інвойс 122/PK/INV/IX/2023 від 14.09.2023 Коносамент 230818043 від 02.10.2023; Залізнична накладна від 08.01.2024; CMR 8921від 15.01.2023;T1 MRN23PL322080NS6CNRE7 від 18.12.2023; Фітосанітарний сертифікат 7300960 від 30.09.2023; Сертифікат про походження товару 1047336/ER/GSP-EU/2023 від 30.09.2023; Платіжне доручення про оплату за товар 107 від 27.10.2023; Транспортний рахунок від 09.11.2023; Транспортний рахунок від 10.01.2024; Довідка про транспортні витрати б/н від 17.01.2023; Платіжне доручення про оплату за транспортування 148 від 27.11.2023; Платіжне доручення про оплату за транспортування 560 від 13.11.2023;Контракт BO-183- 131119 від 13.11.2019;Специфікація 7 від 31.08.2023;Додаткова угода до контракту 1 від 30.12.2020; Додаткова угода до контракту 2 від 31.08.2023; Транспортний договір UA00069121 від 20.09.2021; Транспортний договір 23-17 від 28.07.2022; Декларація про відсутність ГМО б/н від 23.09.2023; Лист б/н від 31.08.2023;Сертифікат аналізу 094/PKLAB/IX/2023 від 23.09.2023; Лист виробника б/н від 23.07.2023;Лист б/н від 23.09.2023.

Таким чином, декларантом позивача було надано всі документи в підтвердження заявленої митної вартості товару, передбачені ч.2 ст. 53 МК України.

Проте митний орган, не погодившись з заявленою декларантом митною вартістю товару, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000044/2 від 17.01.2024 за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МКУ.

Відповідно до ч.1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.6 ст. 54 МК митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю та прийняти рішення про коригування митної вартості товару виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару.

Митний орган, посилаючись на те, що в поданих документах містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, передбачені ч.3 ст. 53 МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000044/2 від 17.01.2024.

Проте, колегія суддів вважає рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000044/2 від 17.01.2024 незаконним, з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 5 ст. 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Отже, витребування додаткових документів можливе у разі наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості.

З матеріалів справи слідує, що прийняттю оспорюваного рішення про коригування митної вартості спірного товару передувала процедура витребування додаткових документів шляхом направлення декларанту повідомлення від 17.01.2024 року.

Згідно вказаного повідомлення митним органом у декларанта в підтвердження заявленої митної вартості товару було витребувано додаткові документи, передбачені ч.3 ст. 53 МК України.

В обгрунтування таких дій відповідач зазначає, що декларантом під час митного оформлення товару митну вартість не підтверджено в повній мірі документально, документи, що були подані декларантом в підтвердження митної вартості разом з МД не містять всіх відомостей, що підтверджують митну вартість товару.

Отже, як зазначає відповідач, підставою для витребування додаткових документів була наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до п.2 ч.4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Отже, у разі невизнання митним органом заявленої митної вартості товару декларант письмово повідомляється про причини, за яких заявлена митна вартість не може бути визнана.

Між тим, надіслане декларанту електронне повідомлення не містить обгрунтованих відомостей про причини, за яких заявлена декларантом митна вартість не може бути визнана, в повідомленні не зазначено, які саме документи, визначені ч.2 ст. 53 МК України, подані декларантом під час митного оформлення товару в підтвердження митної вартості товару, містили неповні відомості щодо митної вартості товару та яких документів, визначених ч.2 ст. 53 МК України, не вистачало для визнання заявленої митної вартості товару.

Колегія суддів зазначає, що митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обгрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Проте, колегія суддів зазначає, що електронне повідомлення відповідача не містить обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, тобто, не наведено, які недоліки в поданих документах, визначених ч.2 ст. 53 МК України, або їх відсутність стали підставою для відмови у митному оформленні за митною вартістю зазначеною декларантом позивача.

Між тим, Харківською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

- виписку з бухгалтерської документації (транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо);

- каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення (походження) з перекладом згідно ст. 254 Митного кодексу України;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476.

При цьому, колегія суддів зазначає, що витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 15 лютого 2024 року по справі № 815/5838/17.

17.01.2024р. (вих. №23/12/1) ПП «Торговий Дім «Золота Миля» на запит митниці були надані митному органу пояснення та додаткові документи, а саме:1) щодо надання виписки з бухгалтерської документації (транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо) ПП «Торговий дім «Золота миля» повідомило митницю, що разом з митною декларацією від 17.01.2024 р. №24UA05U0 були надані: платіжне доручення оплати товару № 107 від 27.10.2023р.; платіжне доручення за оплату транспортних послуг №148 від 27.11.2023р., платіжне доручення за оплату транспортних послуг №560 від 13.11.2023р., транспортний рахунок від 09.11.2023р., транспортний рахунок № від 10.01.2024р., договори надання транспортних послуг №UA00069121 від 20.09.2021р., №23-17 від 28.07.2023, довідку про транспортні витрати б/н від 17.01.2024р.;2) щодо надання каталогу, специфікації, прейскуранту виробника товару ПП «Торговий дім «Золота миля» додатково надало калькуляцію б/н від 31.08.2023р. та прайс-лист б/н від 31.08.2023р.;3) щодо надання копії митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст. 254 МКУ) ПП «Торговий дім «Золота миля» повідомило митницю, що такий документ не надавався продавцем товару;4) щодо надання висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини ПП «Торговий дім «Золота миля» повідомило митницю, що не має таких висновків.

Витребування таких додаткових документів було обумовлено тим, що, як вказує відповідач в оскаржуваному рішенні: 1) в супровідному документі Т1 MRN23PL322080NS6CNRE7 країною відправлення зазначено ІD (Індонезія) та країною призначення UA (Україна) без зазначення географічних пунктів та відсутні умови поставки, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості;2) в платіжній інструкції від 27.10.2023 №107 відсутній підпис відповідальної особи (підпис платника), що є порушенням вимог постанови Правління НБУ № 216 від 28.07.2008 (в редакції Постанови НБУ від 25.08.2022 №189);3) відсутні каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а термін дії прайс-листа від 31.08.2023 до 05.09.2023, наданого до митного оформлення, на час оформлення рахунку №122/PK/INV/IX/2023 від 14.09.2023, закінчився;4) відсутня копія митної декларації країни відправлення (походження) з перекладом згідно вимог ст. 254 МК України.

Зазначені обставини, на думку відповідача, виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта додаткові документи та відомості.

Щодо посилання відповідача з приводу неможливості перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через надання позивачем платіжної інструкції від 27.10.2023 №107 у якій відсутній підпис відповідальної особи (підпис платника), що є порушенням вимог постанови Правління НБУ № 216 від 28.07.2008 (в редакції Постанови НБУ від 25.08.2022 №189), а тому така платіжна інструкція не є належним доказом оплати товару, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено.

Надана до митного оформлення, разом з митною декларацією від 17.01.2024р. №24UA05U0, платіжна інструкція від 27.10.2023 року №107 з оплати товару сформована в електронному вигляді, підписана КЕП, про що є відмітка у лівому нижньому куті платіжного документу та містить відмітку банку «АТ «Східно-Український Банк «Грант». Оскільки, платіжна інструкція від 27.10.2023 року №107 сформована в електронній формі, відповідно зазначена платіжна інструкція була підписана відповідальною особою позивача.

Таким чином, наведені доводи відповідача є безпідставними.

Щодо посилання відповідача з приводу неможливості перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через надання позивачем супровідного документу Т1 MRN23PL322080NS6CNRE7, де країною відправлення зазначено ІD (Індонезія) та країною призначення UA (Україна) без зазначення географічних пунктів та відсутні умови поставки, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості колегія суддів зазначає наступне.

Транзитна митна декларація Т1 - це документ, який є митною гарантією і застосовується для товарів, які перетинають територію Євросоюзу (ЄС) транзитом або для гарантії доставки товару від кордону ЄС до митного складу або внутрішньої митниці.

Транзитна митна декларація не відноситься до переліку документів, визначених ч.2 ст. 53 МК України, які підтверджують митну вартість товару, тому її відомості не можуть бути підставою для коригування митної вартості товару.

З приводу того, що позивачем можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості, оскільки вказаний документ не містить географічних пунктів поставки товару, колегія суддів зазначає, що маршрут товару, який поставлявся за специфікацією №7 від 31.08.23р. до контракту №BO-183-131119 від 13.11.2019р. на умовах поставки FOB, Джакарта Індонезія, (INCOTERMS 2020) є таким: згідно коносаменту №230818043 від 02.10.2023р. та транспортного рахунку від 09.11.2023р. компанії Maersk A/S товар рухався з порту Джакарта (Індонезія) до порту Гданськ (Польща), згідно транспортного рахунку від 10.01.2024р. № компанії Stream Trade Europe товар рухався з порту Гданськ (Польща) до залізничної станції Варшава - Прага ПКП (Польща), згідно залізничної накладної № від 08.01.2024р. товар рухався з залізничної станції Варшава - Прага ПКП (Польща) - до станції призначення Мостиська ІІ УЗ (Україна), а згідно CMR 8921 від 15.01.2023р. транспортування вантажу відбулося від станції Мостиська ІІ УЗ (Україна) - до м.Харкова (Україна).

При цьому, колегія суддів зазначає, що твердження відповідача щодо переміщення вантажу з м. Гданськ до м.Гдиня та до м. Праги є безпідставними, оскільки згідно залізничної накладної № від 08.01.2024р. станцією відправлення товару є станція «Варшава Прага» ПКП (Польща), а станцією призначення -«Мостиська» ІІ УЗ (Україна), а м.Гдиня (Польща) у вказаній накладній значиться поштовою адресою відправника АТС ОСОБА_1 і до маршруту переміщення товару відношення не має, так як і м. Прага, оскільки «Варшава Прага» ПКП (Польща) є найменуванням станції у Польщі.

Щодо відсутності у супровідному документі Т1 MRN23PL322080NS6CNRE7 умов поставки, то колегія суддів зазначає, що умови поставки товару відповідач міг встановити з інших наданих позивачем документів, зокрема, інвойсу 122/PK/INV/IX/2023 від 14.09.2023, з якого слідує, що товар поставлявся на умовах «FOB».

Отже, посилання відповідача з приводу неможливості перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через не включення, на думку відповідача, до митної вартості товару всіх складових митної вартості колегія суддів вважає безпідставними.

Щодо посилання відповідача про неможливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через не надання позивачем до митниці митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову або офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до вимог статті 254 МКУ колегія суддів зазначає таке.

Митна декларація країни відправлення не відноситься до переліку документів, визначених ч.2 ст. 53 МК України, які підтверджують митну вартість товару, а може бути витребувана як додатковий документ відповідно до ч.3 ст. 53 МК України.

Відповідачем було витребувано митну декларацію країни відправлення з перекладом відповідно до ст. 254 МКУ.

Відповідно до ст. 254 МКУ документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

З аналізу наведеної норми слідує, що переклад документів, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, українською мовою або офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування надається на вимогу митного органу у разі якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Митним органом не обгрунтовано необхідність даних, що містяться у декларації країни відправлення, для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

З матеріалів справи слідує, що п.8 контракту №ВО-183-131119 від 13.11.2019 року, укладеного між позивачем та компанією PT.MATAHARI FOOD INGREDIENTS (Індонезія), передбачено перелік товаросупровідних документів, до якого віднесено експорту митну декларацію.

Додатковою угодою 1 від 30.12.2020 року внесено зміни до п.8 контракту №ВО-183-131119 від 13.11.2019 року «Товаросупровідні документи» та експорту митну декларацію виключено з вказаного переліку.

На запит митниці щодо надання копії митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст. 254 МКУ) ПП «Торговий дім «Золота миля» повідомляло митницю, що такий документ не надавався продавцем товару.

Оскільки митна декларація країни відправлення не відноситься до документів, передбачених ч.2 ст. 53 МК України, що підтверджують митну вартість, не передбачена контрактом №ВО-183-131119 від 13.11.2019 року як товаросупровідний документ, то посилання відповідача про неможливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через не надання позивачем до митниці митної декларації країни відправлення з перекладом колегія суддів вважає безпідставними.

Щодо посилання відповідача з приводу неможливості перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через відсутність каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листи) виробника товару, а термін дії прайс-листа від 31.08.2023 до 05.09.2023, наданого до митного оформлення, на час оформлення рахунку №122/PK/INV/IX/2023 від 14.09.2023, закінчився, колегія суддів зазначає наступне.

Каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару входять до переліку додаткових документів, визначених частиною 3 статті 53 МК України, та не є документами, визначеними ч.2 ст.53 МК України, що підтверджують митну вартість товару.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

При цьому, прайс-лист є документом довільної форми й чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд; наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів) сама по собі не може свідчити про заниження митної вартості товарів.

Аналогічний за змістом висновок зазначено Верховним Судом у постанові від 08.12.2022 у справі № 420/2792/19.

У постанові від 23.10.2020 у справі № 810/690/17 Верховний Суд вказує, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лис - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс- лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.

За таких підстав посилання відповідача про неможливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через відсутність каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, або закінчення строку дії прайс-листа, наданого до митного оформлення, на час оформлення рахунку №122/PK/INV/IX/2023 від 14.09.2023 колегія суддів вважає необґрунтованими.

Посилання відповідача на те, що спрацювання ризиків свідчить про наявність обгрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів колегія суддів до уваги не бере, оскільки відповідно до позиції Верховного Суду наведеній у постанові від 19.02.2019 р. по справі №805/2713/16-а спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

Висновки суду першої інстанції про обгрунтованість сумнівів митниці у достовірності поданих декларантом відомостей через те, що в залізничній накладній № від 08.01.2024 у (гр.3) зазначено договір на перевезення №ВС/126/2022-ЦЮ від 21.12.2022, який позивачем до митного оформлення не надано, що зумовило висновок про можливість не додання всіх складових митної вартості колегія суддів вважає помилковими, з огляду на таке.

Між позивачем та компанією Stream Trade Europe Ltd, (Burgas, Bulgaria) був укладений договір надання послуг № 23-17 від 28.07.2023р. на організацію міжнародних морських і інтермодальних перевезень зовнішньоторговельних вантажів (наданий разом з митною декларацією від 17.01.2024р. №24UA05U0). Згідно з п. 2.3.2 вказаного договору компанія Stream Trade Europe Ltd, (Burgas, Bulgaria) має право залучати до виконання своїх зобов`язань за цим договором третіх осіб і від свого імені укладати з ними відповідні договори. Тобто, позивач не мав взаємовідносин з компанію, зазначеною у залізничній накладній, а тому обов`язок мати будь-які документи щодо цієї компанії у позивача відсутній.

При цьому, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару з наведених підстав не приймалося, оскільки зазначені мотиві не зазначені в ньому як причину за якою заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що наведені обгрунтування не були підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

Висновки суду першої інстанції про обгрунтованість сумнівів митниці у достовірності поданих декларантом відомостей через те, що в супровідному документі Т1 №MRN23 PL322080NS6CNRE7 від 18.12.2023 не заповнена гр. 33 «код товару» колегія суддів вважає помилковими, оскільки вказаний документ не відноситься до переліку документів, що підтверджують митну вартість товару, визначеного ч.2 ст.53 МК України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару з наведених підстав не приймалося.

Висновки суду першої інстанції про обгрунтованість сумнівів митниці у достовірності поданих декларантом відомостей через те, що у довідці про транспортні витрати № б/н від 17.01.2024 вказані дві суми про морське перевезення і сума по інвойсу № з не зрозумілими числовими значеннями колегія суддів вважає помилковими, з огляду на таке.

Згідно з рахунком № від 09.11.2023р., наданим компанією Maersk A/S, послуги з транспортування товару за маршрутом Джакарта (Індонезія) Гданськ (Польща), які входять до митної вартості товару, складають суму 1 541,98 доларів США (що складає 58 479,13грн за курсом 37,9247грн).

Згідно з рахунком № від 10.01.2024р., наданого компанією Stream Trade Europe, послуги, які входять до митної вартості товару, складають суму 1 800,00 євро (що складає 74 312,64грн за курсом 41,2848грн), в тому числі:

-Eкспедирування/Навантаження/Митне Т1 Гданськ (Польща) Мостиська (Україна);

- Транспортування, навантаження Гданськ (Польща) станція Варшава-ПрагаПКП (Польща);

- Транспортування станція Варшава Прага ПКП (Польща) станція Мостиська (Україна).

Таким чином, витрати на навантаження, вивантаження товару, транспортування товару, які входять до митної вартості товару, за маршрутом Джакарта (Індонезія) Гданськ (Польща) - залізнична станція Варшава - Прага ПКП (Польща)- станція призначення Мостиська ІІ УЗ (Україна) складають суму 132 791,77грн.

Довідка про транспортні витрати № б/н від 17.01.2024 р. містить вартість транспортних витрат по рахунку № від 09.11.2023 р. у розмірі 58 479,13 грн та по рахунку № від 10.01.2024 р. у розмірі 74 312,64 грн, загальною вартістю 132 791,77 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару з наведених підстав не приймалося, оскільки зазначені мотиві не зазначені в ньому як причину за якою заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що наведені обгрунтування не були підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

Щодо висновків суду першої інстанції про обгрунтованість сумнівів митниці у достовірності поданих декларантом відомостей через те, що позивачем надано платіжну інструкцію №148 від 27.11.2023 - оплата транспортних витрат по контракту про надання транспортних послуг №27-17 від 28.07.2023 де у гр.70 «призначення платежу» вказані інвойси, які не стосуються зазначеної партії товару, а також, що оплата транспортних витрат по платіжній інструкції здійснена 27.11.2023, при цьому зазначена партія товару заїхала на митну території України 08.01.2024 колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару з наведених підстав не приймалося, оскільки зазначені мотиві не зазначені в ньому як причину за якою заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що наведені обгрунтувння не були підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

Колегія суддів зазначає, що приймаючи оспорюване рішення про коригування митної вартості товару митницею не було дотримано вимог МК України, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за №883/21195 у графі 33 рішення про коригування митної вартості зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);невірно проведений розрахунок митної вартості;невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу;надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слідує, що підставою для визначення митної вартості спірного товару за другорядним (резервним) методом відповідно до ст. 64 МК України була інформація наявна в митному органі.

Так, відповідачем було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить 2,10 $/кг. Митну вартість спірного товару скориговано до цього рівня. Джерелом інформації є МД №UA209170/2023/107688 від 26.12.2023.

Отже, відповідачем у рішенні вказано лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості.

Проте, у рішенні про коригування митної вартості товарів відсутні відомості про будь-які характеристики подібних товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

Отже, митний орган, визначаючи митну вартість оцінюваного товару із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу), не зазначив у рішенні про коригування митної вартості товару докладної інформації, яка використовувалася митним органом при її визначенні.

Отже, колегія суддів зазначає, що у рішенні про коригування митної вартості товару відсутні усі відомості про конкретні факти чи обставини, встановлені під час митного оформлення, оцінивши які в сукупності митниця прийняла рішення про неможливість застосування першого методу для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості спірного товару прийнято з порушенням митного законодавства.

За таких обставин, рішення про коригування митної вартості товару за змістом є незаконним.

Відповідно до ч.12 ст. 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Враховуючи, що картка відмови у прийнятті митної декларації відповідачем заповнена у зв`язку з прийняттям оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів, яке є незаконним, то колегія суддів приходить до висновку про незаконність картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Торговий дім Золота миля - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 по справі № 520/2937/24 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля" до Харківської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови задовольнити.

Визнати противоправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000044/2 від 17.01.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2024/000056.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Л.В. Любчич С.П. Жигилій