Справа № 240/11100/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Житомир

справа № 240/11100/24

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування наказів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області "Про порушення дисциплінарного провадження" від 11.04.2024 №16-дп;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області "Про застосування дисциплінарного стягнення" від 20.05.2024 №21-дп.

В обґрунтування позовних вимог посилається на протиправність наказу Головного управління ДПС у Житомирській області "Про порушення дисциплінарного провадження" від 11.04.2024 №16-дп та наказу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області "Про застосування дисциплінарного стягнення" від 20.05.2024 №21-дп, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани на підставі подання Дисциплінарної комісії від 15.05.2024 №16/06-30-14.

Зазначає, що оскаржувані накази є незаконними, оскільки їх винесено за відсутності підстав для порушення дисциплінарного провадження та відсутності в її діях складу дисциплінарного проступку, а тому їх винесено всупереч вимогам Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про запобігання корупції».

У ході дисциплінарного провадження встановлено, що ОСОБА_2 вчинено дії із надання керівнику, підписаної особисто та керівником робочої групи ОСОБА_3 , доповідної записки від 25.03.2024 №62/06-30-02-08 з пропозиціями, в т.ч. стосовно застосування до своєї близької особи, яким є ОСОБА_4 , зменшення премії за березень 2024 року у розмірі 50%, а тому рекомендовано розглянути питання щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани.

Вказує, що службовою запискою від 10.08.2022 №138/06-30-02-14 повідомила про близьку їй особу - ОСОБА_5 , який працює в ГУ ДПС у Житомирській області при зміні позивачем посади, тобто про близьку особу на той час (цивільний чоловік).

Однак, з певного періоду 2023 року ОСОБА_4 не є близькою особою позивача, а тому не було необхідності повідомляти безпосереднього керівника про наявність близьких осіб, які працюють в ГУ ДПС у Житомирській області, враховуючи їх відсутність.

При цьому зазначає, що на відділ адміністрування податків з громадян та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, податків і зборів з фізичних осіб-підприємців Управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Житомирській області (начальник відділу ОСОБА_4 ) згідно з Положенням про цей відділ не покладено функцій з адміністрування податків і зборів та функцій із здійснення перевірок (документальних, камеральних, тощо) платників податків - фізичних осіб та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Тому позивач вважає, що приймаючи участь у вказаній вище перевірці у неї не виникало ні потенційного, ні реального конфлікту інтересів з ОСОБА_6 , оскільки об`єктом перевірки були інші самостійні структурні підрозділи, які діють у складі управління оподаткування фізичних осіб.

Позивач, вважаючи що прийняті накази про призначення дисциплінарного провадження та про застосування дисциплінарного стягнення є необґрунтованими і протиправними, звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали суду від 18 червня 2024 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Головне управління ДПС у Житомирській області надіслало до суду відзив на позовну заяву (за вх.37366/24), у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування зазначає, що державним службовцем - начальником відділу забезпечення відомчого контролю ГУ ДПС Тимошенко Тетяною, не вжито заходи щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів при проведенні перевірки згідно з розпорядженням та не повідомлено письмово у встановленому порядку свого безпосереднього керівника про наявність у неї реального та потенційного конфлікту інтересів. Окрім того, будучи наділеною службовими повноваженнями, які носять дискреційний характер, маючи при цьому приватний інтерес, позивач вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме прийняла участь у проведенні перевірки структурного підрозділу ГУ ДПС, у якому працює її близька особа та є керівником даного підрозділу. Згідно з розпорядженням керівника ГУ ДПС, перебуваючи у складі робочої групи та одночасно перебуваючи на посаді начальника відділу забезпечення відомчого контрою, а також користуючись службовими повноваженнями, вчинила дії із надання доповідної записки з пропозиціями стосовно застосування до своєї близької особи зменшення премії у розмірі 50 відсотків.

Тому, розглянувши матеріали дисциплінарного провадження щодо державного службовця ОСОБА_1 , в її діях встановлено наявність ознак вчинення дисциплінарного проступку, визначеного Законом №889 та іншими нормативно-правовими актами, а саме: неналежне виконання державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності державного службовця ОСОБА_1 є недотримання вимог підпункту 8, 9 частини 1 статті 8 Закону №889.

Відповідно до ухвали суду від 08.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з березня 1994 року працює на різних посадах, в т.ч. керівних у Головному управлінні Державної податкової служби у Житомирській області.

З 21 липня 2022 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу забезпечення відомчого контролю ГУ ДПС у Житомирській області, як відокремленого підрозділу ДПС.

Спільно з головним державним інспектором відділу забезпечення відомчого контролю ГУ ДПС М.Романюком - керівником робочої групи тематичної перевірки, проведеної на виконання розпорядження ГУ ДПС у Житомирській області від 16.02.2024 №9-р, за недостатній рівень відпрацювання платників в Коростенському, Звягельському, Бердичівському, Житомирському відділах Управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС Житомирській області, що мають розбіжності між отриманими (задекларованими) протягом 2021-2022 років та виплаченими доходами відповідно до податкового розрахунку ф.4-ДФ До Розрахунку за ознакою «157», 25.03.2024 надано начальнику ГУ ДПС доповідну записку з пропозиціями по вдосконаленню роботи на даному напрямку, а також щодо позбавлення премій посадових осіб ГУ ДПС, в т.ч. начальника відділу адміністрування податків з громадян та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, податків і зборів з фізичних осіб-підприємців Управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС ОСОБА_5 (т.1 а.с.27-28, 162-221, 222-229).

За наслідками розгляду вказаної вище доповідної записки від 25.03.2024 №62/06- 30-02-08 в.о. начальника ГУ ДПС М`ясковським О. видано письмове доручення від 25.03.2024 №18-д(02), яким керівник цієї установи зобов`язав зазначених у цьому розпорядчому документі працівників вчинити певні дії, а за неналежне виконання функціональних обов`язків, низький рівень організаційної та методологічної роботи при здійсненні контролю за додержанням суб`єктами підприємницької діяльності - фізичними особами вимог податкового законодавства, тощо, переліченим у дорученні працівникам вирішив зменшити на 50% розмір премії за березень 2024 року, в т.ч. й ОСОБА_7 (т.1 а.с. 230-231).

08.04.2024 начальник відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС Р.Радевич звернувся із запитом до позивача, як начальника відділу забезпечення відомчого контролю ГУ ДПС у Житомирській області, в якому повідомив, що відділом, який він очолює проводиться розгляд повідомлення про корупцію, вх. ГУ ДПС №1/ППК від 02.04.2024, а тому вказав на необхідність надання пояснень (т.1 а.с. 232).

08.04.2024 позивачем надано пояснення (вх. №77/06-30-02-11) на вказаний вище лист (т.1 а.с. 233-234).

Також листом від 09.04.2024 вх. №81/06-30-02-11 позивач повторно повідомила відділ з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Житомирській області, що з певного періоду 2023 року ОСОБА_4 не являється її близькою особою (т.1 а.с. 235).

В подальшому, 10.04.2024 начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Житомирській області Р.Радевичем подано керівнику ГУ ДПС у Житомирській області доповідну записку за вих.№149/06-30-14-16, у якій зазначено, що відповідно до поданих начальником відділу адміністрування податків з громадян та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, податків і зборів з фізичних осіб-підприємців Управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС ОСОБА_6 (10.08.2022 №3472/06-30-24-02) та начальником відділу забезпечення відомчого контролю ГУ ДПС Тимошенко Т. (від 10.08.2022 №138/06-30-02-14) повідомлень про близьких осіб, які працюють в ГУ ДПС, вказані особи є близькими - «цивільними чоловіком та дружиною» по відношенню один до одного, а тому при здійсненні робочою групою тематичної перевірки стану організації роботи управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС щодо залучення до оподаткування фізичних осіб-підприємців на виконання розпорядження ГУ ДПС у Житомирській області від 16.02.2024 №9-р, у якій приймала участь ОСОБА_1 , не було вжито заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомлено письмово, у встановленому порядку, свого безпосереднього керівника про наявність у неї і реального, і потенційного конфлікту інтересів.

10.04.2024 В.о. начальника ГУ ДПС у Житомирській області видано доручення №21-д(14), відповідно до якого начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_8 , крім іншого, було зобов`язано направити до Національного агентства з питань запобігання та виявлення корупції інформацію про порушення ОСОБА_2 вимог Закону України «Про запобігання корупції», для прийняття рішення згідно з нормами чинного законодавства (т.1 а.с. 243).

Також з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку відносно фактів, викладених в доповідній записці відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДІІС у Житомирській області від 10.04.2024 №149/06-30-14-16, наказом ГУ ДПС у Житомирській області від 11.04.2024 №16-дп «Про порушення дисциплінарного провадження» щодо начальника відділу забезпечення відомчого контролю ГУ ДПС ОСОБА_1 порушено дисциплінарне провадження (т. 1 а.с. 244).

19.04.2024 позивач подала голові Дисциплінарної комісії ГУ ДПС у Житомирській області пояснення (вих. №96/06-30-02-11), у яких повідомила що начальник відділу адміністрування податків з громадян та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, податків і зборів з фізичних осіб-підприємців управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС ОСОБА_9 , з II (другого) півріччя 2023 року не являється їй близькою особою, а тому у неї не виникало ні реального, ні потенційного конфлікту інтересів при проведенні перевірки стану організації роботи управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Житомирській області (т.1 а.с. 246).

Дисциплінарною комісією встановлено, що державним службовцем - начальником відділу забезпечення відомчого контролю ГУ ДПС Тимошенко Тетяною при виконанні службових обов`язків, порушено вимоги пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 28 Закону №1700, п.8, п.9 ч.1 ст. 8 Закону №889, пп.3.1.1, пп.3.1.2, пп.3.1.4 п.3.1 Розділу ІІІ, п.5.1, п.5.3 Розділу V Порядку №226, п.3.5 наказу №52, а саме:

- не вжито заходів щодо недопущення виникнення потенційного конфлікту інтересів (п.1 ч.1 ст.28 Закону №1700 );

- не повідомлено не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно (п.2 ч.1 ст.28 Закону №1700 );

- не вжито заходів щодо врегулювання потенційного конфлікту інтересів (п.4 ч.1 ст.28 Закону №1700 ).

- не виконано рішення державних органів, наказів (розпорядження), доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України (п.8 ч.1 ст. 8 Закону №889);

- не дотримано вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції (п.9 ч.1 ст. 8 Закону №889).

- не вжито заходів щодо недопущення виникнення потенційного конфлікту інтересів (пп.3.1.1 п.3.1 Розділу ІІІ Порядку №226);

- не повідомлено не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно (пп.3.1.2 п.3.1 Розділу ІІІ Порядку №226);

- не вжито заходів щодо врегулювання потенційного конфлікту інтересів (пп.3.1.4 п.3.1 Розділу ІІІ Порядку №226);

- не повідомлено про наявність потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника у письмовому вигляді за рекомендованою формою, наведеною у додатку 1 до цього порядку (п.5.1 Розділу V Порядку №226);

- не зареєстровано повідомлення про наявність конфлікту інтересів у системі електронного документообігу ДПС (далі - СЕД), як внутрішній документ відповідно до вимог Інструкції з діловодства у Державній податковій службі України, затвердженої наказом ДПС від 20.12.2019 №222 (п.5.3 Розділу V Порядку №226);

- не вжито заходів щодо запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням, в частині запобігання та врегулювання конфлікту інтересів (п.3.5 наказу №52).

За результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи державного службовця ОСОБА_1 , з урахуванням вчиненого дисциплінарного поступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889, керуючись частиною третьою статті 66 та статтею 77 Закону №889, дисциплінарною комісією сформовано подання від 15.05.2024 та запропоновано розглянути питання щодо застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани (т.2 а.с. 12-18).

На підставі вищевказаного подання, згідно з наказом ГУ ДПС у Житомирській області від 20.05.2024 №21-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення», у зв"язку з встановленням у діях ОСОБА_1 недотримання вимог підпункту п.8, п.9 ч.1 ст. 8 Закону України «Про державну службу», застосовано до начальника відділу забезпечення відомчого контролю Головного управління ДПС у Житомирській області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.5 ч.2 ст.65 Закону №889.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону №889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

За п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону №889-VIII службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону №889-VIII встановлено, що державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 65 визначено, що Закону №889-VIII дисциплінарним проступком є: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

Згідно з ч. 2-3 ст. 66 Закону №889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Частиною 1 ст. 67 Закону №889-VIII встановлено, що Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Згідно з ч. 2, 3 ст.67 Закону №889-VIII обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень;

3) високі показники виконання службових завдань;

4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.

Частиною 1 статті 68 Закону №889-VIII передбачено, що дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження):

міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства;

суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Відповідно до п. 1 ст. 71 Закону №889-VIII Порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема:

1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії;

2) порядок формування дисциплінарної комісії;

3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

З огляду на викладене, наказ в.о. начальника Головного управління ДПС у Житомирській області "Про порушення дисциплінарного провадження" від 11.04.2024 №16-дп щодо начальника відділу забезпечення відомчого контролю ГУ ДПС ОСОБА_1 з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчинення нею дисциплінарного проступку відносно факту викладеного у доповідній записці відділу з питань запобігання та виявлення корупції від 10.04.2024 №149/06-30-14-16, є правомірним та прийнятим на підставі повноважень, встановлених чинним законодавством (т.2 а.с.59-65, 151-152).

Частинами 1, 10, 11 ст. 69 Закону №889-VIII встановлено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

За ч. 1 ст. 71 Закону №889-VIII порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.

За правилами ч. 1 ст. 73 Закону №889-VIII, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Закону №889-VIII дисциплінарна справа повинна містити:

1) дату і місце її формування;

2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження;

3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця;

4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень;

6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень;

7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності);

9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 77 Закону №889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

У разі виявлення за результатами розгляду ознак кримінального чи адміністративного правопорушення суб`єкт призначення зобов`язаний протягом трьох календарних днів передати відповідну заяву та копію матеріалів справи до відповідного правоохоронного органу.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 №1700-VII (далі - Закон №1700-VII).

Частиною 1 ст. 1 Закону №1700-VII встановлено, що:

- корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

- корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей;

- потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень

- приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

За ч. 3 ст. 28 Закону №1700-VII безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 29 Закону №1700-VII зовнішнє врегулювання конфлікту інтересів здійснюється шляхом:

1) усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів;

2) застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень;

3) обмеження доступу особи до певної інформації;

4) перегляду обсягу службових повноважень особи;

5) переведення особи на іншу посаду;

6) звільнення особи.

Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, у яких наявний реальний чи потенційний конфлікт інтересів, можуть самостійно вжити заходів щодо його врегулювання шляхом позбавлення відповідного приватного інтересу з наданням підтверджуючих це документів безпосередньому керівнику або керівнику органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади.

Позбавлення приватного інтересу має виключати будь-яку можливість його приховування.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону №1700-VII усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів здійснюється за рішенням керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, у випадках, якщо конфлікт інтересів не має постійного характеру та за умови можливості залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації.

Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначає Порядок здійснення дисциплінарного провадження, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року №1039 (далі - Порядок №1039).

Згідно п. 33 Порядку №1039 комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити:

- чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження;

- чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку;

- чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби;

- чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності;

- який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Відповідно до п. 34 Порядку №1039 результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні.

У разі проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії дистанційно в режимі відеоконференції пропозиція (подання) можуть оформлюватися в електронній формі та підписуватися всіма її членами, які брали участь у голосуванні, із накладенням кваліфікованого електронного підпису з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.

Члени Комісії, дисциплінарної комісії мають право викласти свою окрему думку, яка додається до пропозиції (подання).

Пропозиція (подання) складається із вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

У вступній частині зазначаються:

дата складення;

відомості щодо підстав для порушення дисциплінарного провадження;

прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, його посада, інші відомості, що мають значення для здійснення дисциплінарного провадження.

У мотивувальній частині зазначаються:

у разі відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку:

- факти, що підтверджують відсутність вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку із відповідним обґрунтуванням;

- заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду;

у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку:

- факти, що підтверджують вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, з посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів;

- обставини, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку;

- ступінь вини державного службовця;

- характер дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків;

- відомості, що характеризують державного службовця, обставини, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарну відповідальність державного службовця, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та ставлення державного службовця до державної служби;

- заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду.

У резолютивній частині зазначаються:

у разі відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку:

- прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, висновок про відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку;

- пропозиція про закриття дисциплінарного провадження;

у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку:

- висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку, передбаченого відповідним пунктом частини другої статті 65 Закону, та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

- вид дисциплінарного стягнення, рекомендованого до застосування, передбачений відповідною частиною статті 66 Закону, або обставини, що виключають можливість накладення дисциплінарного стягнення.

Суд зазначає, що визначальним в цій справі є суть правопорушення, за вчинення якого на позивача спірним наказом накладено дисциплінарне стягнення. Так, позивача притягнуто до відповідальності «за порушення вимог п.1, 2, 4 ч.1 ст.28 Закону №1700-VII п.8, п.9 ч.1 ст. 8 Закону №889, пп.3.1.1, пп.3.1.2, пп.3.1.4 п.3.1 Розділу ІІІ, п.5.1, п.5.3 Розділу V Порядку №226, п.3.5 наказу №52" щодо врегулювання конфлікту інтересів.

При цьому порушення цієї норми права є втіленням порушення п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону №889-VIII, яка передбачає загальний обов`язок державного службовця дотримуватися вимог законодавства.

Суд наголошує, що на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, зокрема за:

- не вжиття заходів щодо недопущення виникнення потенційного конфлікту інтересів;

- неповідомлення не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

- невжиття заходів щодо врегулювання потенційного конфлікту інтересів.

Саме з цього приводу між сторонами існує спір, адже позивач стверджує, що ст.28 Закону №1700-VII не порушувала, оскільки ще у серпні 2022 року повідомила керівника про існування конфлікту, а відповідних дій на даний час в інтересах цивільного чоловіка не вчиняла, адже з другої половини 2023 року не проживає з ним однією сім"єю.

Суд звертає увагу на те, що позивача притягнуто до відповідальності не за вчинення певних дій, а навпаки - фактично за бездіяльність, оскільки позивач не своєчасно повідомила керівника про конфлікт інтересів, не вжила заходів щодо недопущення виникнення потенційного конфлікту інтересів, не врегулювання потенційного конфлікту.

При цьому момент, коли державний службовець дізнався про наявність у нього конфлікту інтересів, має бути зумовлений об`єктивними обставинами, за яких у сфері його службових повноважень виникає приватний інтерес або приватні інтереси перетинаються зі службовими повноваженнями.

Водночас, Закон № 1700-VII прямо не вказує на форму такого повідомлення, у якій державний службовець має донести інформацію про конфлікт інтересів до керівника, та не передбачає порядок обліку таких повідомлень в державному органі.

При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.

Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними. Суперечність між приватним інтересом та повноваженнями полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 23.11.2023 року у справі №420/27509/21.

Досліджуючи фактичні обставини, в яких втілені спірні правовідносини, слід врахувати, що позивачу поставлено в провину невжиття заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, неповідомлення письмово у встановленому порядку свого безпосереднього керівника про наявність у неї і реального, і потенційного конфлікту інтересів та невжиття заходів щодо врегулювання потенційного конфлікту інтересів.

Заходи зовнішнього та самостійного врегулювання конфлікту інтересів визначені в ст. 29 Закону №1700-УІІ.

Так, відповідно до частини першої вказаної статті Закону зовнішнє врегулювання конфлікту інтересів здійснюється шляхом:

1) усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів;

2) застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень;

3) обмеження доступу особи до певної інформації;

4) перегляду обсягу службових повноважень особи;

5) переведення особи на іншу посаду;

6) звільнення особи.

Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, у яких наявний реальний чи потенційний конфлікт інтересів, можуть самостійно вжити заходів щодо його врегулювання шляхом позбавлення відповідного приватного інтересу з наданням підтверджуючих це документів безпосередньому керівнику або керівнику органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади.

Позбавлення приватного інтересу має виключати будь-яку можливість його приховування.

Отже, вирішуючи питання про наявність у державного службовця "конфлікту інтересів" взагалі необхідно встановити наявність таких елементів: як приватного інтересу та службового повноваження, а також наявність протиріччя між повноваженнями та інтересом.

Аналіз поняття "потенційний конфлікт інтересів" дає можливість зробити висновок, що при потенційному конфлікті суперечність між приватним інтересом і службовими повноваженнями існує так само, як при реальному. Різниця ж полягає в тому, що у випадку потенційного конфлікту приватний інтерес може вплинути на об`єктивність прийняття службовцем рішення чи вчинення діянь лише в майбутньому, однак при потенційному конфлікті інтересів наявність зазначених вище елементів так само є обов`язковим

Отже, як свідчать матеріали справи начальником відділу забезпечення відомчого контролю ГУ ДПС Тимошенко Тетяною 10.08.2022 подано повідомлення від №138/06-30-02-14 про близьких осіб, які працюють в ГУ ДПС у Житомирській області, в якому зазначено, що в ГУ ДПС працює заступником начальника відділу адміністрування податків з громадян та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, податків і зборів з фізичних осіб-підприємців управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Житомирській області ОСОБА_9 , який є її цивільним чоловіком, що у свою чергу досліджено дисциплінарною комісією та не заперечується відповідачем (т. 2 а.с. 31).

Вирішуючи питання про дійсне існування такого конфлікту суд звертає увагу на такі обставини:

- позивач самостійно 10.08.2022 подала керівнику повідомлення від №138/06-30-02-14 про близьких осіб, які працюють в ГУ ДПС у Житомирській області, а саме цивільного чоловіка ОСОБА_5 ;

- у поясненні, наданому на засіданні Дисциплінарної комісії позивач зазначила, що з ІІ (другого) півріччя 2023 року начальник відділу адміністрування податків з громадян та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, податків і зборів з фізичних осіб-підприємців управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Житомирській області ОСОБА_10 не являється їй близькою особою, а тому у неї не виникало ні реального, ні потенційного конфлікту інтересів при проведенні перевірки стану організації роботи управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Житомирській області.

Суд враховує, що вищевказану інформацію, а саме відсутність близьких стосунків позивача з її цивільним чоловіком з ІІ (другого) півріччя 2023 року, підтвердив сам начальник відділу адміністрування податків з громадян та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, податків і зборів з фізичних осіб-підприємців управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Житомирській області ОСОБА_10 , пояснення якого заслуховувалися дисциплінарною комісією під час засідання 14.05.2024 (т.2 а.с. 2-5).

Крім того, на питання Дисциплінарної комісії: чи проживаєте ви ( ОСОБА_10 ) за адресою, яку вказували в декларації державного службовця за 2023 рік та в інформації, яка надавалася в січні 2024 року управлінню персоналу для ведення військового обліку? ОСОБА_10 , відповів: так.

На питання Дисциплінарної комісії: чи являється Вам близькими особами ОСОБА_1 та ОСОБА_11 ? ОСОБА_10 , пояснив, що з 2 півріччя 2023 року ОСОБА_1 , не є йому близькою особою, але проживає з нею в одному будинку, який має два окремі входи і багато кімнат. ОСОБА_11 є його донькою.

Отже, позивачем з урахуванням вчинених нею дій, без приховування будь-якої інформації, шляхом повідомлення та надання пояснень доведено до відома відповідача відсутність з другої половини 2023 року близьких стосунків та ведення спільного господарства з ОСОБА_6 , тобто спростовано належність такої особи відносно неї, як близької особи, що у свою чергу підтвердив сам ОСОБА_10 .

Також суд погоджується з доводами позивача, що вимоги розділу ІХ Порядку організації заходів із запобігання та врегулювання конфлікту інтересів в органах Державної податкової служби, затвердженого наказом ДПС від 26.05.2020 №226 (із змінами), не передбачає такої дії, як повідомлення про кінець відносин.

Однак, в матеріалах дисциплінарної справи, відсутні докази, що відповідач оцінював, вказані обставини. Така бездіяльність відповідача при дослідженні обставин дисциплінарної справи нівелює права працівника, що дає підстави для висновку про те, що притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності відповідач не урахував усіх обставин, що стосуються наявності у неї реального та потенційного конфлікту інтересів, у даному випадку.

Проте, в матеріалах дисциплінарного провадження щодо позивача, відповідач, у складі дисциплінарної комісії, дійшов висновку, що позивач перебуваючи у складі робочої групи та одночасно перебуваючи на посаді начальника відділу забезпечення відомчого контролю, користуючись службовими повноваженнями, вчинила дії із надання доповідної записки з пропозиціями стосовно застосування до своєї близької особи зменшення премії у розмірі 50 відсотків.

Відповідно до Методичних рекомендації щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно запобігання корупції №2 від 12.01.2024 (далі - Методичні рекомендації). Згідно зі змісту Методологічних рекомендації, конфлікт інтересів може існувати у особи в ситуації, коли одночасно наявні такі складові:

- в особи є приватний інтерес;

- в особи наявні службові повноваження, під час реалізації яких вона може на власний розсуд вчиняти дії, приймати рішення саме з питання, у якому в неї наявний приватний інтерес;

- такі службові повноваження мають дискреційний характер (тобто є такими, коли особа може на власний розсуд обирати з кількох юридично допустимих дій, рішень).

Саме сукупність зазначених факторів дає підстави стверджувати, що приватний інтерес особи може впливати на об`єктивність та неупередженість під час вчинення особою дії, прийняття рішення, а отже, в особи є конфлікт інтересів. За відсутності принаймні однієї із складових - службових повноважень дискреційного характеру та/або приватного інтересу - конфлікт інтересів не виникає.

При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу в сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представицьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.

Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Позбавлення приватного інтересу має виключати будь-яку можливість його приховування.

Отже, вирішуючи питання про наявність у державного службовця "конфлікту інтересів" взагалі необхідно встановити наявність таких елементів: як приватного інтересу та службового повноваження, а також наявність протиріччя між повноваженнями та інтересом.

Аналіз поняття "потенційний конфлікт інтересів" дає можливість зробити висновок, що при потенційному конфлікті суперечність між приватним інтересом і службовими повноваженнями існує так само, як при реальному. Різниця ж полягає в тому, що у випадку потенційного конфлікту приватний інтерес може вплинути на об`єктивність прийняття службовцем рішення чи вчинення діянь лише в майбутньому, однак при потенційному конфлікті інтересів наявність зазначених вище елементів так само є обов`язковим.

В свою чергу, позивач у своїх пояснення доводила дисциплінарній комісії, що у неї не виникало ні реального, ні потенційного конфлікту інтересів при проведенні перевірки стану організації роботи управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС в Житомирській області щодо залучення до оподаткування фізичних осіб-підприємців, у яких встановлено розбіжності між задекларованими доходами підприємців згідно з поданою звітністю за 2021-2022роки та виплаченими доходами за ознакою «157», яка здійснювалась в лютому-березні 2024 року. Також у вказаних поясненнях, позивач акцентує увагу на тому, що особисто не визначала рівень відповідальності працівників за наслідками проведеної перевірки, оскільки пропозиції щодо притягнення всіх працівників до дисциплінарної відповідальності надала безпосередньо заступник начальника ГУ ДПС у Житомирській області ОСОБА_12 після ознайомлення з актом перевірки від 20.03.2024 №60/06-30-02-06.

Матеріали дисциплінарного провадження свідчать, що робочою групою перевірялося питання стану організації роботи управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Житомирській області на предмет залучення платників податків до оподаткування, яким безпосередньо займаються лише Житомирський, Звягельський, Бердичівський та Коростенський відділи податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок, які діють як самостійні підрозділи у складі управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Житомирській області, яким також є й відділ, в якому працює ОСОБА_13 .

Відтак, приймаючи участь у вказаній перевірці, у позивача не виникало ні потенційного, ні реального конфлікту інтересів з ОСОБА_6 , оскільки об`єктом перевірки були інші самостійні структурні підрозділи, які діють у складі управління оподаткування фізичних осіб.

При цьому суд враховує правомірність доводів позивача, що на відділ адміністрування податків з громадян та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність податків і зборів з фізичних осіб-підприємців управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Житомирській області, начальник відділу Симончук В.В., згідно з положенням про цей відділ (додається) не покладено функцій з адміністрування податків і зборів, як і не покладено функцій із здійснення перевірок (документальних, камеральних, тощо) платників податків-фізичних осіб та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

В свою чергу, позивач, спільно з головним державним інспектором відділу забезпечення відомчого контролю М.Романюком - керівником групи тематичної перевірки, за недостатній рівень відпрацювання платників в Коростенському, Звягельському, Бердичівському, Житомирському відділах управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Житомирській області, що мають розбіжності між отриманими (задекларованими) протягом 2021-2022років та виплаченими доходами відповідно до податкового розрахунку ф.4-ДФ до Розрахунку за ознакою «157», 25.03.2024 надано начальнику ГУ ДПС у Житомирській області доповідну записку з пропозиціями по вдосконаленню роботи на даному напрямку, а також з пропозиціями щодо позбавлення премій посадових осіб ГУ ДПС у Житомирській області, в т.ч. начальника відділу адміністрування податків з громадян та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, податків і зборів з фізичних осіб-підприємців управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС ОСОБА_5 (т 2 а.с.193-200).

За наслідками розгляду вказаної вище доповідної записки від 25.03.2024 №62/06- 30-02-08 В.о. начальника ГУ ДПС у Житомирській області М`ясковським О., видано письмове доручення від 25.03.2024р. №18-д (02), яким керівник цієї установи зобов`язав зазначених у цьому розпорядчому документі працівників вчинити певні дії, а за неналежне виконання функціональних обов`язків, низький рівень організаційної та методологічної роботи при здійсненні контролю за додержанням суб`єктами підприємницької діяльності-фізичними особами вимоги податкового законодавства, тощо, переліченим у дорученні працівників вирішив зменшити на 50% розмір премії за березень 2024р., в т.ч. й ОСОБА_14 .

Однак, суд враховує, що проєкт даного доручення, згідно з інформацією у ньому, готував керівник робочої групи з тематичної перевірки ОСОБА_15 , який був основний доповідач по результатам цієї перевірки. ОСОБА_2 , як член робочої групи була лише його співдоповідачем, тобто рішення робочої групи є колегіальним рішенням, прийнятим лише за участі позивача, без наявності абсолютної дискреції повноважень позивача.

Отже, обставини цієї справи виключають можливість позивача передбачити потенційний конфлікт інтересів в зв`язку з наявністю підстав позбавлення премій посадових осіб ГУ ДПС у Житомирській області, зокрема її колишнього цивільного чоловіка, в свою чергу з яким у неї відсутні відносини та пов"язаність спільним побутом на момент перевірки.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що в матеріалах дисциплінарного провадження відсутній доведений факт існування одночасно всіх вищевказаних складових для наявності факту потенційного конфлікту інтересів.

Отже, при відсутності хоча б однієї із складових, а саме, приватного інтересу та/або службових повноважень дискреційного характеру - конфлікт інтересів не виникає.

З огляду на викладене, висновки відповідача про те, що позивач порушив Закон України "Про запобігання корупції" у зв`язку із тим, що не повідомив керівника про наявність потенційного конфлікту інтересів є неправомірними, оскільки в даному випадку відповідачем не доведено наявність такого конфлікту, що виключає вжиття позивачем відповідних заходів.

Відповідно до статті 65 частини 1 Закону України від №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарний проступок - це протиправна винна дія або бездіяльність чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Поряд з цим, дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб`єктом призначення до державного службовця, який порушив службову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

У той же час, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності.

Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: Кодексом законів про працю України, Законом №889-VIII, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації (пункти 42-44 постанови Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі №140/8162/20, постанова Верховного Суду від 01 листопада 2022 року у справі №380/3045/21).

Суд зазначає, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Враховуючи вищезазначене, в діях ОСОБА_1 немає всіх складових дисциплінарного проступку, а саме, відсутня об`єктивна сторона, оскільки комісією не встановлено настання шкідливих наслідків та їх причинно-наслідковий зв`язок з поведінкою ОСОБА_1 .

Жодна з підстав притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності відповідачем у судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведена.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління ДПС у Житомирській області "Про застосування дисциплінарного стягнення" від 20.05.2024 №21-дс, яким оголошено догану ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що Верховний Суд у аналогічних спорах вказує, на те, що якщо позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові КАС ВС від 01 листопада 2022 року по справі №380/3045/21 вказано, що для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: Кодексом законів про працю України, Законом №889-УШ, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Відповідно до Постанови КАС ВС від 02 лютого 2023 року, що ухвалена у справі №140/8162/20: "Для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Водночас протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, установлених нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення".

Разом з цим, ні під час здійснення службових розслідувань, ні під час розгляду справи, відповідачем не надано доказів протиправності дій ОСОБА_1 , шкідливих наслідків таких дій та зв`язку між ними та поведінкою особи.

Відповідно до ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» дисциплінарними проступками є:

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, а відтак оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003, ) про визнання дій протиправними та скасування наказів, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області "Про застосування дисциплінарного стягнення" від 20.05.2024 №21-дс, яким оголошено догану ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області за на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 (двадцять) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко

Повний текст складено: 25 лютого 2025 р.

25.02.25