Справа № 460/8760/24
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2025 року м. Рівне №460/8760/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі, позивачка) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (далі, відповідач) про визнання протиправною та скасування відмови, оформленої рішенням від 26.07.2024 про відмову у переведенні на інший вид пенсії та зобов`язання перевести з 18.07.2024 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи з 01.06.1978 по 08.04.2002, з 09.04.2002 по 28.05.2015 та обчислити таку пенсію, виходячи з 60% складових заробітної плати, відображеної у довідках №02-15/317 та №02-15/316 від 18.07.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В подальшому, звернулась до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу". Однак відповідачем винесено рішення, яким відмовлено у переведенні та перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що відсутній достатній стаж роботи на державній службі. Не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує права на пенсійне забезпечення, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

03.09.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає, що станом на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIІІ (01.05.2016) позивачка не обіймала посади державної служби та не має стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців 20 років. Зауважив, що після 04.07.2001 посадові особи органів місцевого самоврядування не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби. З цих підстав, на думку відповідача позивачці правомірно було відмовлено у перерахунку пенсії - перехід на інший вид пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяви по суті, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивачка перебуває на обліку в органі пенсійного фонду та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

18.07.2024 позивачка звернулася до пенсійного органу із заявою про перехід на інший вид пенсії за Законом України «Про державну службу».

26.07.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області прийнято рішення №161 про відмову у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку із відсутністю стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби.

В зазначеному рішенні вказано, що час роботи в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» до 04 липня 2001 року, тобто до дати набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Стаж роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців складає станом на 01.05.2016 становить 4 місяці 23 дні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд керується і виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спірним питанням в межах розгляду даної справи, є наявність у позивача стажу роботи на державній службі та стажу, що може бути прирівняний до стажу державного службовця, необхідного для призначення пенсії державного службовця відповідно до положень ст. 37 Закон України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993.

Згідно із ст.1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон №2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Положення статей 2, 3 Закону №2493-III визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону №2493-III (в редакції станом на 01.05.2016) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Пенсійне забезпечення державних службовців станом до 01.05.2016 регулювалося Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-ХІІ).

Водночас, з 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 за №889-VIII (далі - Закон №889-VІІІ), відповідно до статті 90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 11 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Пункт 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ визначає, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Так, згідно з ч.1 ст.37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі №431/991/17.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (діяв до набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII), робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби.

Згідно із пунктом 4 цього Порядку, до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Порядок №283 втратив чинність у зв`язку із затвердженням 25 березня 2016 року постановою № 229 Кабінету Міністрів України нового Порядку обчислення стажу державної служби.

Згідно із пунктом 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до статті 14 Закону №2493-IIІ в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема, п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост.

Судом встановлено, що у дублікаті трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 від 12.03.2001 містяться наступні записи про роботу:

- 01.06.1978 прийнята на посаду головного бухгалтера сільської ради (рішення №16 сільвиконкому від 01.06.1978);

- 12.03.2001 переведена спеціалістом ІІ категорії-бухгалтером за конкурсом (розп. №8 від 12.03.2001);

- 12.03.2001 прийнята присяга державного службовця;

- 12.03.2001присвоєно 14 ранг державного службовця (розп. №8 від 12.03.2001);

- 23.07.2001 прийнята присяга посадової особи місцевого самоврядування;

- 23.07.2001 присвоєно 14 ранг посадової особи місцевого самоврядування (розп. №21 від 23.07.2001);

- 08.04.2002 звільнена у зв`язку з обранням сільським головою, п.5 ст.36 КЗпП України (розп. №12 від 08.04.2001);

- 09.04.2002 обрана Устянським сільським головою (рішення №1 від 09.04.2001);

- 09.04.2002 присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування (рішення №1 від 09.04.2002);

- 06.04.2004 присвоєно 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування (рішення №110 від 06.04.2004);

- 17.03.2005 присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування 4 категорії посад (рішення №147 від 17.03.2005);

- 03.04.2006 обрана Устянським сільським головою (рішення №1 від 03.04.2006);

- 03.04.2006 присвоєно 8 ранг посадової особи місцевого самоврядування (рішення №1 від 03.04.2006);

- 03.04.2008 присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування (рішення №112 від 03.04.2008);

- 10.11.2010 обрана Устянським сільським головою (рішення №1 від 10.11.2010);

- 28.05.2015 звільнена у зв`язку з виходом на пенсію (рішення №348 від 28.05.2015).

У довідці від 18.07.2024 №02-15/318, виданій виконавчим комітетом Корецької міської ради вказано, що на підставі записів в трудовій книжці позивачки серії НОМЕР_1 , остання працювала з 01.06.1978 по 08.04.2002 на посаді головного бухгалтера Устянської сільської ради, загальний стаж на зазначеній посаді становить 23 роки 10 місяців 8 днів, з 09.04.2002 по 28.05.2015 на посаді сільського голови Устянської сільської ради, загальний стаж на зазначеній посаді становить 13 років 1 місяць 20 днів. В цілому стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування становить 36 років 11 місяців 28 днів.

З огляду на вказане, посади, які обіймала позивачка за час роботи в органах місцевого самоврядування, зокрема з 01.06.1978 по 28.05.2015, відносяться до посад, визначених ст.14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", що не є спірним у справі.

Водночас необхідно врахувати, що пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Таким чином, доводи відповідача про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 2002 року не може бути зарахований до стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії за віком згідно із Законом України "Про державну службу", а лише до 04.07.2001 - є безпідставними.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що періоди роботи позивачки на посадах в органах місцевого самоврядування, а саме з 01.06.1978 по 28.05.2015 включно, зараховуються до стажу державної служби, що свідчить про те, що стаж роботи позивачки на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, дає право на призначення пенсії, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" та з врахуванням пункту 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.

Встановлені у справі обставини свідчать про те, що відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, діяло недобросовісно та необґрунтовано, не врахував усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для переведення позивачки з однієї пенсії на іншу, і, як наслідок, допустив неналежний розгляд поданої нею заяви і документів та, відповідно, прийняв протиправне і необґрунтоване рішення.

За наведеного, суд дійшов висновку про неправомірність відмови позивачці у переведенні та перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», як наслідок, оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області підлягає скасуванню.

Суд зауважує, що дотримання позивачкою інших необхідних умов для переведення її на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» не є спірним у даній справі.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення (вчинення дії), то порушене право позивачки у даному випадку підлягає захисту шляхом визнання протиправним рішення відповідача від 26.07.2024 про відмову позивачці у переведенні (перерахунку) на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та відновленню шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби позивачки період роботи з 01.06.1978 по 28.05.2015 в органах місцевого самоврядування та провести перерахунок (перехід на пенсію за віком згідно ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-Х11 від 16.12.1993) згідно з заявою від 18.07.2024.

Щодо позову в частині зобов`язання обчислити пенсію, виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках, виданих Корецькою міською радою за №02-15/317 від 18.07.2024 та №02-15/316 від 18.07.2024, то суд зазначає про передчасність таких вимог, оскільки пенсійний орган, мотивував свою відмову тим, що ОСОБА_1 взагалі не має права на переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ, з огляду на відсутність необхідного стажу роботи на посадах державної служби. Тобто, відповідач не надавав оцінку відомостям про заробітну плату, які містяться в таких довідках.

Відповідна вимога стосується розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, що наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а отже така вимога спрямована на майбутнє, через, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду в подібних правовідносинах, викладеній в постановах від 12.09.2023 у справі № 560/8328/22, від 19.12.2023 у справі № 600/947/23.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для правильного вирішення спору по суті, не впливають на встановлені в ході розгляду справи обставини і не спростовують викладених висновків суду.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідач як суб`єкт владних повноважень не виконав свого процесуального обов`язку щодо доказування правомірності допущеної ними поведінки у спірних правовідносинах: будь-яких доказів на підтвердження протилежних, аніж встановлено судом фактів при розгляді цієї справи, не подав, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області №61 від 26.07.2024 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи з 01.06.1978 по 28.05.2015 на посадах в органах місцевого самоврядування та перевести ОСОБА_3 з 18.07.2024 з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області судові витрати у виді судового збору у сумі 605,60грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 24 лютого 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, буд.22,м. Вінниця,Вінницька обл.,21005, ЄДРПОУ/РНОКПП 13322403)

Суддя Н.С. Гудима