Справа № 380/132/25
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/132/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), в якій позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення командира Військової частини НОМЕР_1 викладене у формі листа від 13.11.2024 № 10715, про залишення без реалізації рапорту про звільнення з військової служби старшого сержанта ОСОБА_1 (який надійшов телеграмою за вих. №10617/2088 від 29.10.2024) як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснювати догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) звільнити старшого сержанта ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за привозом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів, згідно рапорту старшого сержанта ОСОБА_1 від 26.10.2024 року.

Ухвалою від 08.01.2025 суддя залишила без руху позовну заяву. Встановила позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 21.01.2025 суддя відкрила провадження в адміністративній справі, призначила до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених позовних вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді головного сержанта ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_4 ).

26.10.2024 позивач звернувся з рапортом про звільнення його з військової служби у зв`язку із наявністю дружини - особи з інвалідністю ІІІ групи онкологічного захворювання.

Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_4 №957 від 29.10.2024 рапорт позивача щодо звільнення з військової служби, відповідно до розділу ІІІ Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №531 від 06.08.2024, надіслано до військової частини НОМЕР_1 (вих. №957 від 29.10.2024; СЕДО №2441/707 від 29.10.2024) для прийняття рішення по суті рапорту.

За результатами розгляду рапорту про звільнення з військової служби старшого сержанта ОСОБА_1 , командир Військової частини № НОМЕР_5 від 13.11.2024 надіслав командиру Військової частини НОМЕР_4 лист за №10715 від 13.11.2024 в якому повідомив, що командуванням Військової частини НОМЕР_1 позитивного рішення не прийнято. Даний рапорт залишено без реалізації.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначеноЗаконом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Підстави звільнення з військової служби передбаченістаттею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до підпункту "г" частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Згідно з абзацом одинадцятим пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, під час дії воєнного стану, у зв`язку з необхідністю здійснювати догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів.

З конструкції норми абзацу одинадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" суд висновує, що законодавець поєднав сполучником «або» дві підстави звільнення військовослужбовців за сімейними обставинами або через інші поважні причини, як-от:

- необхідність здійснювати догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або

- наявність у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів.

Тобто в першій підставі визначено, що інвалідність дружини/чоловіка III групи обов`язково повинна бути встановлена внаслідок саме онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів.

В той же час, згідно другої підстави, яка є самостійною, інвалідність дружини/чоловіка ІІІ групи може бути встановлена внаслідок інших захворювань, не визначених у першій підставі, однак обов`язковою умовою є те, що така особа повинна мати одне із таких супутніх захворювань: онкологічне захворювання, психічний розлад, церебральний параліч або інші паралітичні синдроми.

Відповідно до пункту 233 Положення №1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

У рапортах зазначаються:

- підстави звільнення з військової служби;

- думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

- районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Відповідно до пункту 14.10 Розділу XIV «Особливості проходження військової служби, служби в резерві та виконання військового обов`язку в запасі в особливий період» Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі Інструкція №170) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.

Відповідно до пункту 241 Положення № 1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що за наслідками розгляду рапорту військовослужбовця про його звільнення з військової служби посадові особи, які мають право на його звільнення з військової служби, зобов`язані видати наказ по особовому складу про звільнення такого військовослужбовця з військової служби чи надати обґрунтовану відмову у задоволенні рапорту.

Як вже зазначалось вище, позивач є військовослужбовцем, який звернувся до відповідача з рапортом про його звільнення з військової служби через сімейні обставини, як наявність дружини з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання. До рапорту позивач долучив ряд документів, а саме: нотаріально завірену копію паспорту громадянина України та РНОКПП, нотаріально завірену копію паспорту громадянина України та РНОКПП ОСОБА_2 , нотаріально завірену копію свідоцтва про укладення шлюбу, нотаріально завірену копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, нотаріально завірену копію пенсійного посвідчення дружини ОСОБА_2 , нотаріально завірену копію відповідь голови МСЕК (вих. № 17/96/14 від 22.08.2024).

Суд, здійснивши аналіз долучених до рапорту позивача доказів встановив, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_1 .

У відповідності до довідки до акта огляду медико-соціальної комісією експертною комісією серії 12 ААГ №699550 від 10.07.2024, дружина позивача ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІІ групи. Причина інвалідності - загальне захворювання.

Відповідно до відповіді на заяву № 17/96/14 від 22.08.2024 Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» міжрайонна спеціалізована онкологічна МСЕК №1 підтверджено факт визнання Онкологічною МСЕК №1 ОСОБА_2 особою з інвалідністю третьої групи загального захворювання. Рішення МСЕК 10.07.2024. Інвалідність встановлено внаслідок онкологічного захворювання.

Таким чином, у позивача наявна дружина з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання.

Суд вважає, що зазначені обставини свідчать про наявність підстав для звільнення позивача з військової служби під час дії воєнного стану, на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів.

Разом з тим, за результатами розгляду рапорту позивача від 26.10.2024, Військова частина НОМЕР_1 у листі за №10715 від 13.11.2024 повідомила про те, що командуванням Військової частини НОМЕР_1 позитивного рішення не прийнято, рапорт залишено без реалізації.

Суд зазначає, що за наслідками розгляду рапорту військовослужбовця про його звільнення з військової служби посадові особи, які мають право на його звільнення з військової служби, зобов`язані видати наказ по особовому складу про звільнення такого військовослужбовця з військової служби чи надати обґрунтовану відмову у задоволенні рапорту.

Аналіз листа Військової частини НОМЕР_7 складений як відповідь на рапорт позивача від 26.10.2024, дає суду підстави вважати, що Військовою частиною НОМЕР_1 не прийнято рішення у формі наказу по особовому складу про звільнення позивача з військової служби чи надано обґрунтовану відмову у задоволенні рапорту.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Військовою частиною НОМЕР_1 допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 26.10.2024 про його звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю у дружини з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання.

У той же час, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення командира Військової частини НОМЕР_1 , викладене у формі листа від 13.11.2024 №10715 про залишення без реалізації рапорту позивача від 26.10.2024 слід відмовити, оскільки рішення Військовою частиною НОМЕР_1 за результатом розгляду вищевказаного рапорту позивача не приймалося.

Отже, враховуючи те, що рішення Військовою частиною НОМЕР_1 за результатом розгляду рапорту позивача від 26.10.2024 не приймалося, суд дійшов до висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт позивача від 26.10.2024 про звільнення з військової служби, на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за привозом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю у дружини з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, за результатами якого прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 звільнити старшого сержанта ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу як військовослужбовця, який проходить військову службу за привозом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, згідно рапорта старшого сержанта ОСОБА_1 від 26.10.2024 року, суд вважає таку вимогу передчасною, а тому у задоволенні такої слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частиною НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 26.10.2024 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю у дружини з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 26.10.2024 про звільнення з військової служби, на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за привозом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю у дружини з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, за результатами якого прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мричко Н.І.