Справа № 360/549/23
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про встановлення судового контролю

24 лютого 2025 року м. ДніпроСправа № 360/549/23

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву адвоката Щасливого Олексія Романовича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 13 лютого 2025 року надійшла заява адвоката Щасливого Олексія Романовича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року в адміністративній справі № 360/549/23, яке набрало законної сили 18 грудня 2023 року, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково.

Судом 24 квітня 2024 року видано виконавчий лист по справі.

Виконавчий лист 29 квітня 2024 року звернуто до примусового виконання та наразі виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ВП № 74972265), проте боржник й у межах виконавчого провадження судове рішення реально не виконує.

Як слідує з матеріалів виконавчого провадження, за невиконання рішення суду виконавцем застосовано до боржника штраф, проте це також не призвело до виконання рішення суду.

Матеріали виконавчого провадження не містять жодних документів щодо вжиття реальних заходів по виконанню рішення. Більш того, згідно з рішенням суду у даній справі, боржник зобов`язаний не тільки нарахувати, а й виплатити (повернути) позивачу грошові кошти, а отже можливі посилання на видачу наказів про нарахування коштів та складання певних бухгалтерських відомостей є недоречними.

Вказані обставини, на думку представника заявника, свідчать, що рішення суду боржником не виконано, тому наявні підстави для встановлення судового контролю шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 подати до суду звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою від 17 лютого 2025 року заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду призначено до розгляду в порядку письмового провадження; запропоновано Військовій частині НОМЕР_1 надати до суду: відзив на заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду; докази повного та фактичного виконання рішення суду від 18 вересня 2023 року у справі № 360/549/23.

Від Військової частини НОМЕР_1 на виконання вимог ухвали від 17 лютого 2025 року до суду 21 лютого 2025 року надійшов відзив на заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якому вказано, що з аналізу приписів КАС України слідує, що встановлення судового контролю має на меті забезпечення належного виконання судового рішення, а підставами для його застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі. Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Згідно з листом від 14 травня 2024 року № 4062 фінансово-економічною службою Військовою частиною НОМЕР_1 , в межах компетенції, опрацьовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 09 травня 2024 року № 74972265. ОСОБА_1 виплачено згідно з рішенням суду індексацію грошового забезпечення за грудень 2018 року із застосування місяця підвищення доходу (базового місяця) березень 2018 року, на її картковий рахунок, відкритий у «ПриватБанку» 25 грудня 2023 року.

Стосовно речового майна то Військовою частиною НОМЕР_1 вживаються заходи щодо отримання коштів для виплати. У зв`язку з відсутністю фінансування у Військовій частині НОМЕР_1 кошти ОСОБА_1 ще не надходили, тому виплати їй ще не здійснені. У зв`язку із тим, що Військова частина НОМЕР_1 перебуває на фінансовому забезпеченні у Фінансовому економічному управлінні Командування сухопутних сил і не є розпорядником коштів, то у неї не має можливості самостійно здійснювати такі виплати. Станом на 21 лютого 2025 року інформації щодо виділення додаткових асигнувань з цього приводу на адресу Військової частини НОМЕР_1 не надходило.

Військова частина НОМЕР_1 не може підпадати до кола осіб - суб`єктів владних повноважень для практичного виконання судового рішення в частині здійснення грошових виплат військовослужбовцям, оскільки Військова частина НОМЕР_1 не має своїх фінансових окремих рахунків, не включена до Єдиного реєстру підприємств та організацій України, а є структурним підрозділом у Збройних Силах України та перебуває на фінансовому забезпеченні. Військова частина НОМЕР_1 не має впливу на вищий орган, яка відповідає за кінцевий результат щодо всіх питань по здійсненню саме виплат грошових коштів, оскільки саме з державного бюджету вкотре не поступають кошти для виконання рішень судів.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для встановлення контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно із частиною другою статті 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців (частина третя статті 382-1 КАС України).

Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

У Рішенні від 26 червня 2013 року Конституційний Суд України взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року, вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду. Для застосування наведеного процесуального заходу мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого статтею 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.

Отже позивач має право звернутися із заявою про встановлення судового контролю після прийняття судом рішення у справі, у разі існування ризику його невиконання.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 360/549/23, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року, позов адвоката Щасливого Олексія Романовича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково;

визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 при звільненні з військової служби індексації грошового забезпечення за грудень 2018 року;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за грудень 2018 року із застосуванням місяця підвищення доходу (базового місяця) березень 2018 року;

визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в розмірі 25280,39 грн за заявою від 05 травня 2023 року;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в розмірі 25280,39 грн за заявою від 05 травня 2023 року;

у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

За даними КП «ДСС» Луганського окружного адміністративного суду позивачу 24 квітня 2024 року видано виконавчий лист № 360/549/24 про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 :

індексацію грошового забезпечення за грудень 2018 року із застосуванням місяця підвищення доходу (базового місяця) березень 2018 року;

грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в розмірі 25280,39 грн за заявою від 05 травня 2023 року.

Дослідженням Інформації про виконавче провадження, заяви про примусове виконання рішення від 29 квітня 2024 року, матеріалів виконавчого провадження № 74972265, копії яких наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що за заявою стягувача від 29 квітня 2024 року постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09 травня 2024 року відкрито виконавче провадження № 74972265 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 24 квітня 2024 року у справі № 360/549/24.

Наданими в матеріали справи копіями довідки-розрахунку від 20 вересня 2023 року № 5486/ФЕС та розрахунково-платіжної відомості від 23 грудня 2023 року № 12/33 підтверджено, що Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення суду від 18 вересня 2023 року у справі № 360/549/23 ОСОБА_1 25 грудня 2023 року виплачено індексацію грошового забезпечення за грудень 2018 року в сумі 20,33 грн на картрахунок, відкритий в АБ «ПриватБанк».

Доказів виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в розмірі 25280,39 грн за заявою від 05 травня 2023 року суду не надано.

Також суду не надано доказів вказаних у відзиві на заяву тверджень Військової частини НОМЕР_1 , що нею вжито всіх залежних від неї заходів щодо повного виконання рішення суду від 18 вересня 2023 року у справі № 360/549/23, а затримка у виконанні викликана об`єктивними обставинами незалежними від волевиявлення Військової частини НОМЕР_1 .

У відзиві на заяву боржником взагалі не вказано, яких заходів ним вже вжито та продовжує вживатися з метою виконання рішення суду в частині покладеного на Військову частину НОМЕР_1 обов`язку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в розмірі 25280,39 грн за заявою від 05 травня 2023 року, не окреслено часових меж його виконання.

Оскільки боржником - суб`єктом владних повноважень станом на дату розгляду заяви про встановлення судового контролю рішення суду не виконано і не надано доказів, що ним вжито всіх залежних від нього заходів з метою повного та фактичного виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 18 вересня 2023 року у справі № 360/549/23 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд вважає, що достатнім строком для підготовки звіту про виконання рішення суду є тридцять днів з дня отримання Військовою частиною НОМЕР_1 цієї ухвали.

Керуючись статтями 248, 256, 295, 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката адвоката Щасливого Олексія Романовича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати до Луганського окружного адміністративного суду у тридцятиденний строк з дня отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 360/549/23.

Роз`яснити Військовій частині НОМЕР_1 , що звіт про виконання рішення має відповідати вимогам, визначеним частинами другою, третьою статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити Військовій частині НОМЕР_1 , що відповідно до частини десятої статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Пляшкова