Справа № 520/5344/24
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 лютого 2025 року

м. Київ

справа №520/5344/24

адміністративне провадження №К/990/4109/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів - Желєзного І. В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу адвоката Івахненка Максима Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року

у справі № 520/5344/24 за позовом ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та нечинним рішення Височанської селищної ради від 18.12.2023 року «Про надання платних послуг виконавчими структурами Височанської селищної ради в 2024 році»;

- зобов`язати Височанську селищну раду невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання протиправними та нечинними рішень Височанської селищної ради від 24.05.2021 року «Про надання платних послуг виконавчими структурами Височанської селищної ради в 2021 році», від 23.12.2021 року «Про надання платних послуг виконавчими структурами Височанської селищної ради у 2022 році», від 16.12.2023 року «Про надання платних послуг виконавчими структурами Височанської селищної ради в 2023 році», від 18.12.2023 року «Про надання платних послуг виконавчими структурами Височанської селищної ради в 2024 році» у виданні, в якому їх було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та нечинним рішення Височанської селищної ради від 18.12.2023 року "Про надання платних послуг виконавчими структурами Височанської селищної ради в 2024 році".

Зобов`язано Височанську селищну раду невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання протиправними та нечинними рішень Височанської селищної ради від 18.12.2023 року "Про надання платних послуг виконавчими структурами Височанської селищної ради в 2024 році" у виданні, в якому їх було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Височанської селищної ради.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року скасовано з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року по справі № 520/5344/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії скасовано з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

Не погоджуючись із постановами апеляційної інстанції, представник позивача подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2025 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

03 лютого 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга у новій редакції.

Відповідно до вимог частини 4 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон України №3674-VI) визначено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, майнового характеру 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028 грн 00 коп.

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що фізичною особою заявлено одна вимога немайнового характеру та похідна від неї.

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 2422,40 грн (3028,00х0,4)х200%).

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі 1937,92 грн.

Крім того, за правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

З матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Перевіривши касаційну скаргу представника позивача, Судом встановлено, що її зміст не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, оскільки ним не обґрунтовано підстави, на якій подана касаційна скарга, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Так підставами касаційного оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2024 року скаржник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі зазначено, що в постанові апеляційного суду від 03.12.2024 року невірно тлумачиться висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 по справі №522/3665/17. Крім того, в постанові апеляційного суду взагалі відсутні посилання на висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 18.09.2018 у справі № 826/11279/16.

Також скаржник вказує, що судом апеляційної інстанції неправильно застосована ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", в якій зазначено , що міські, селищні та сільські ради не мають повноважень на прийняття будь яких тарифів та платних послуг. Згідно ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчому комітету ради також не надані повноваження встановлювати послуги в галузі поховань громадян.

А також суд апеляційної інстанції безпідставно посилався в своїй постанові на частину другу статті 25 Закону України «Про освіту», якою передбачено, що засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа): приймає рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію, зміну типу закладу освіти, затверджує статут (його нову редакцію), укладає засновницький договір у випадках, визначених законом, та судом апеляційної інстанції неправильно застосована ч. 5 ст.8 Закону України "Про поховання та похоронну справу", в якій зазначено повноваження місцевих рад в галузі поховання громадян.

При цьому, суд зазначає, що в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, необхідно указати конкретну норму права (пункт, частина, стаття), яка застосована судом без урахування висновку Верховного Суду.

Слід зазначити, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) у чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є взаємозв`язок усіх чотирьох умов.

Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України в касаційній скарзі зазначається норма права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні; висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні; висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду із зазначенням дати її прийняття та номеру справи; обґрунтування подібності правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

При цьому необхідно виходити з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови.

Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судом попередньої інстанції у цій справі норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

При цьому, обов`язковою умовою є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду та у якій подається касаційна скарга).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Разом з тим, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин.

Отже, за результатом аналізу касаційної скарги, встановлено, що скаржник не зазначає конкретний підпункт частини 4 статті 328 КАС України як підставу касаційного оскарження. До того ж скаржник посилається на окремі норми законів України, які, на думку останнього, неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, однак не зазначає висновків щодо застосування цієї ж норми, висловлених у постановах Верховного Суду, що є обов`язковою умовою у разі посилання на п.1 ч. 4 ст. 328 КАС України.

Водночас, скаржник також просить переглянути постанову суду апеляційної інстанції, якою скасовано додаткове рішення, суду першої інстанції, однак не наводить жодних доводів та підстав касаційного оскарження.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Отже у разі не зазначення в касаційній скарзі підстав (підстави), на якій подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України) така касаційна скарга має бути залишена без руху.

Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, відповідно до частин першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції:

- касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.

- документу про сплату судового збору в розмірі 1937,92 грн.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 6007, код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, код класифікації доходів бюджету 22030102, найменування податку, збору, платежу судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку 207, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Керуючись статтями 3, 169, 330, 328, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу адвоката Івахненка Максима Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року у справі № 520/5344/24 за позовом ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді І. В. Желєзний

Ж. М. Мельник-Томенко