Справа № 160/5686/25
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 лютого 2025 рокуСправа № 160/5686/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучма К.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.02.2025 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову №3 начальника Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» від 16.01.2025 року про накладення дисциплінарного стягнення на засудженого ОСОБА_1 у вигляді 10 діб ДІЗО.

Відповідно до п.п.3 та 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини 1 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.1 ст.57 КАС України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із частиною 2 статті 59 КАС України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

Правовідносини у сфері надання безоплатної правової допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правову допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правову допомогу, врегульовані Законом України «Про безоплатну правову допомогу» 02.06.2011 р. № 3460-VI (далі - Закон № 3460-VI).

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 3460-VI безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

За змістом частини першої статті 15 Закону № 3460-VI суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є:

1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги;

2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 17 Закону № 3460-VI центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.

Відповідно до частини 4 статті 21 Закону № 3460-VI повноваження працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги як представника суб`єкта права на безоплатну вторинну правничу допомогу підтверджуються рішенням центру з надання безоплатної правничої допомоги та довіреністю відповідно до вимог процесуального закону.

Отже, належними доказами на підтвердження повноважень адвоката на надання безоплатної вторинної правової допомоги фізичній особі (в тому числі представництва її інтересів у суді, права підпису та подачі процесуальних документів тощо) є оригінал або засвідчена у визначеному законом порядку копія доручення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який прийняв рішення про надання зазначеній особі безоплатної вторинної правничої допомоги, та оригінал або засвідчена у визначеному законом порядку копія довіреності на представництво інтересів фізичної особи адвокатом, визначеним у дорученні, посвідчена нотаріально або посадовою особою зазначеного Центру.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03.10.2018 року у справі №803/886/18.

З долученого до позовної заяви доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги №7 Дн від 24.01.2025 р. вбачається, що Південно-Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги в особі Богдана О.С., головного юриста відділу організації надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які знаходяться в місцях несвободи управління організації надання безоплатної вторинної допомоги та проведення медіації Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, яка діє на підставі наказу директора Центру від 05.04.2024 р. №13-о, призначено адвоката Завгороднього О.С. для надання безоплатної вторинної правничої допомоги у вигляді представництва інтересів в суді, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами щодо оскарження рішення дисциплінарної комісії Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№ 89)».

Водночас, з прохальної частини позову вбачається, що позивач оскаржує постанову №3 начальника Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» від 16.01.2025 року про накладення дисциплінарного стягнення на засудженого ОСОБА_1 у вигляді 10 діб ДІЗО.

Тобто, суть правового питання, що значиться у дорученні відрізняється від прохальної частини позову.

Більш того, пунктом 2 вказаного доручення визначено, що доручення діє до використання всіх національних засобів правового характеру, як виду правничої допомоги - до моменту передання клієнту відповідних складених документів.

Водночас, надане доручення не встановлює та не передбачає повноваження адвоката на підписання позовної заяви від імені позивача.

Так, звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 КАС України та стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року (справа № 9901/847/18).

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву подано і підписано представником Завгороднім Олександром Сергійовичем.

На підтвердження повноважень представник Завгородній О.С., надав копію доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 24.01.2025 р. №7 Дн для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, однак довіреності на підставі якої вона має право представляти інтереси позивача до суду не надано, про причини ненадання не повідомлено.

Суд зазначає, що у додатках до позовної заяви відсутні як оригінал чи належним чином засвідчена (тобто засвідчена посадовою особою Центру) копія довіреності на право представництва інтересів позивача на підставі такого доручення.

Крім того, до позовної заяви долучено ордер на надання правової допомоги Крошці Іллі Анатолійовичу серії ДП №17/001 адвокатом Завгороднім О.С.,

Суд, дослідивши вказаний ордер, встановив, що бланк ордеру, виготовленого друкарським способом зразка 2012 року, на якому адвокатом нанесені відповідні відомості від руки. Зазначене не відповідає вимогам чинного законодавства.

Пунктами 2-8 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 р. № 36 (далі Положення №36), ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 р. № 5076-VI та іншими законами України; ордер має типову форму (додаток № 1); ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Ордер встановленої форми є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Бланки ордерів виготовляються друкарським способом на замовлення Ради адвокатів регіону (АР Крим, областей, міст Києва та Севастополя) в порядку, встановленому цим Положенням, і як виняток можуть бути виготовлені на замовлення Ради адвокатів України. Ордерна книжка - зброшурована підшивка пронумерованих бланків ордерів у кількості 50 примірників, із серією, що присвоюється Радою адвокатів України кожному регіону (АР Крим, областям, місту Києву та Севастополю) цим Положенням.

Разом з тим, відповідно до пунктів 3-7 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року № 41 (далі - Положення № 41) в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1). Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи. Облік згенерованих ордерів здійснюється автоматично системою управління електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України. Історія генерування ордерів відображається у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті НААУ та у адміністративній частині електронної бази даних ЄРАУ.

Тобто, виходячи з аналізу пунктів 4-6 Положення № 41, суд зазначає, що типова форма ордеру формату А-5, яка була затверджена Положенням № 36 у додатку № 1 до вказаного положення повинна була використовуватись адвокатами до 01.01.2022 року, окрім ордерів формату А-5, які діють після 01.01.2022 року до закінчення повноважень адвоката у конкретній справі (провадженні), тобто у справах, де позови подані до 01.01.2022 року.

Як вбачається з наданих документів, представником позивача зокрема на підтвердження повноважень адвоката надано до суду документ із назвою «ордер» виготовлений друкарським способом, серії ДП №17/01 формату А-5, типова форма якого, відповідно до пунктів 4 та 6 Положення № 41, використовувалася до 01.01.2022 року, тобто станом на день подання позову в цій справі втратила чинність.

До того ж, суд зазначає, що на даний час діє лише типова форма ордеру формату А-4 з двовимірним штрих-кодом (QR-кодом) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ, яка наведена у додатку №1 до Положення № 41.

З огляду на викладене, наданий адвокатом ордер не відповідає встановленим вимогам Положення № 41 та, як наслідок, не підтверджує повноваження адвоката діяти від імені позивача в розумінні статті 59 КАС України, якою встановлено, що доказом підтвердження повноважень адвоката може бути довіреність або ордер, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Оскільки до позовної заяви не додано документів, визначених частиною четвертою статті 59 КАС України (ордеру або довіреності), які б підтверджували повноваження адвоката, яким підписано позовну заяву, як представника позивача у цій справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст.169, 248 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» про визнання протиправною та скасування постанови - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 КАС України та може бути оскаржена в строки передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма