Справа № 520/32478/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року Справа № 520/32478/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Садової М.І.,

за участю секретаря судових засідань Акулової А. М.,

представника позивача Єрьоміної О. Ю.,

представника відповідача Кудінова О. П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Харкові в приміщенні суду в залі суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля" до Харківської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, у якому просить:

- визнати противоправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000656/2 від 21.11.2024, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000790.

В обґрунтування позову покликається на те, що 21 листопада 2024 року ПП «Торговий Дім «Золота Миля» подало електронну митну декларацію до Харківської митниці, яка прийняла її та присвоїла номер 24UA57U8 щодо оформлення товару солод пивоварений з пшениці (зерно) ціле необсмажене Weat Malt, упакованого в мішки по 25 кг. Вага товару: 21750 кг. Цей товар використовується для пивоваріння. Кінцевий термін використання жовтень 2026 року. Товар надійшов за контрактом № SD20230629/004 від 27 червня 2023 року з компанією Karl Bindewald GmbH (Німеччина). У специфікації № 4/24 від 8 жовтня 2024 року до цього контракту передбачено поставку 21750 кг солоду за ціною 0,647 євро/кг, загальна вартість 14072,25 євро на умовах FCA Weimar (Німеччина) згідно Інкотермс-2020, з 100% передплатою. На підтвердження митної вартості 15793,87 євро (688 036,46 грн) були надані документи, серед яких інвойс, сертифікати, платіжні доручення, рахунки та митні декларації. 21 листопада 2024 року митниця звернулася з запитом на додаткові документи та пояснення, оскільки надані документи не підтверджували митну вартість повною мірою. Відповідно, митниця відмовила у випуску товарів та визначила митну вартість за ціною ідентичних або подібних товарів на рівні 0,80988238 євро/кг. ПП «Торговий Дім «Золота Миля» не погоджується з рішеннями Харківської митниці Держмитслужби. Просить позов задовольнити. У відповідності до ст. 139 КАС України просить вирішити питання розподілу судових витрат.

Відповідачем подано відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що митне оформлення починається з моменту подання митної декларації або документа, який її замінює. Декларування здійснюється шляхом надання точних відомостей про товари та їх переміщення через кордон. 21 листопада 2024 року до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ПП «Торговий Дім «Золота Миля» було подано електронну митну декларацію №UA807200/2024/017157 на товар «Солод пивоварений з пшениці (зерно) ціле необсмажене». Зовнішньоекономічний контракт укладено з Karl Bindewald GmbH, Німеччина. Декларант зобов`язаний подавати достовірні відомості про митну вартість товару, базуючись на об`єктивних даних. Згідно Порядку заповнення митних декларацій, у графі 44 зазначаються відомості про необхідні документи. Митниця контролює правильність нарахування митних платежів і визначення вартості товарів. Оцінка товару для митних цілей ґрунтується на дійсній вартості ввезеного товару або аналогічного товару. Митниця перевіряє правильність визначення митної вартості шляхом порівняння з інформацією про вартість подібних товарів. Під час перевірки ЕМД №24UA57U8 спрацювали ризики можливого заниження вартості товарів, які були ретельно опрацьовані. На основі цих даних митниця здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості товару і може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої вартості. Просить у позові відмовити.

Позивачем подано до суду додаткові пояснення у справі. Наводить пояснення про те, що 21 листопада 2024 року ПП «Торговий Дім «Золота Миля» подало до Харківської митниці електронну митну декларацію № 24UA57U8 для оформлення товару - солод пивоварений з пшениці (зерно) ціле необсмажене Weat Malt, упакованого в мішки по 25 кг (870 мішків, 21750 кг). Використовується для пивоваріння, кінцевий термін використання жовтень 2026 р. Товар надійшов за контрактом №SD20230629/004 від 27.06.2023 з компанією Karl Bindewald GmbH (Німеччина). Специфікація №4/24 від 08.10.2024 передбачала поставку 21750 кг солоду за ціною 0,647 євро/кг, загальною вартістю 14072,25 євро (умови FCA Weimar, Інкотермс-2020, 100% передплата). Основним методом визначення митної вартості є метод за ціною договору, але застосування інших методів можливе за певних умов. Документи повинні бути надані в повному обсязі для підтвердження митної вартості. У разі розбіжностей або підозр у недостовірності митний орган може запросити додаткові документи, такі як договори, рахунки, бухгалтерські виписки, сертифікати, каталоги, копії митних декларацій тощо. 21 листопада 2024 року митний орган запросив додаткові документи для підтвердження митної вартості, зокрема рахунки про сплату комісійних, бухгалтерські виписки, ліцензійні договори, копії митних декларацій та висновки про якість товару. ПП «Торговий Дім «Золота Миля» надав додаткові документи, пояснивши, що всі необхідні відомості містяться в поданих документах і що додаткові платежі не здійснювались. Декларантом було надано вичерпний перелік документів, які дозволяли ідентифікувати товар та обчислити митну вартість згідно норм Митного кодексу України. Резервний метод визначення митної вартості було застосовано без достатніх підстав та з порушенням порядку черговості використання методів, визначених статтями 59-63 МК України. Висновок митниці про можливість визначення митної вартості на рівні митної вартості раніше імпортованого товару є недоведеним за правилами ст.77 КАС України через відсутність доказів відповідності товарів.

Ухвалою суду від 02.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Приватне підприємство «Торговий дім "Золота миля" зареєстроване юридичною особою, код . Здійснює господарську діяльність за основним КВЕД - 10.89 Виробництво інших харчових продуктів, н.в.і.у.

Між ПП "Торговий дім "Золота миля" (покупець) та компанією Karl Bindewald GmbH (Німеччина) (продавець) укладено контракт №SD20230629/004 від 27.06.2023 (надалі контракт).

Специфікацією №4/24 від 08.10.2024 до контракту №SD20230629/004 від 27.06.2023 передбачено поставку товару: - Солод Wheat Malt у кількості 21 750,00кг, ціна 0,647 євро/кг; вартістю 14 072,25 євро. На загальну вартість 14 072,25 євро на умовах поставки FCA Weimar (Німеччина), згідно Інкотермс-2020.

Умови оплати за поставку товару по даній специфікації: 100% передплата.

Оплата товару була здійснена 16.10.2024 в розмірі 14072,25 євро згідно з платіжного доручення оплати товару №779 від 16.10.2024.

Постачальником був поставлений товар на умовах та в кількості, вказаних у Специфікацією №4/24 від 08.10.2024 до Контракту №SD20230629/004 від 27.06.2023.

Для розмитнення товару позивачем подана митна декларація № 24UA57U8 від 21.11.2024.

На підтвердження заявленої у митній декларації № 24UA57U8 від 21.11.2024 митної вартості товару «Солод пивоварений з пшениці (зерно) ціле необсмажене Weat Malt висушений», яка становить 15 793,87 євро та відповідно 688 036,46грн., разом з декларацією Позивачем до митного органу були надані наступні документи: інвойс 844835 від 12.11.2024; CMR 386362 від 13.11.2024; фітосанітарний сертифікат EU/DE/TH_EF/5292837/2 від 11.11.2024; сертифікат походження 38065795 від 08.11.2024; EUR1 A873725 від 11.11.2024; платіжне доручення про оплату за товар 779 від 16.10.2024; Транспортний рахунок CA000007300 від 13.11.2024; довідка про транспортні витрати 1311 від 13.11.2024; прайс-лист б.н від 08.10.2024; калькуляція б/н від 08.10.2024; контракт SD20230629/004 від 27.06.2023; Специфікація 4/24 від 08.10.2024; транспортний договір 01/01 САНЗМ від 01.01.2024; Лист б/н від 27.06.23; специфікація продукту б/н від 01.04.2023; сертифікат аналізу б/н від 13.11.2024; заявка на перевезення б/н від 12.11.2024; комерційна пропозиція б/н від 08.10.2024; експортна митна декларація MRN 24DE88B8 від 12.11.2024.

21.11.2024 митницею було направлено запит (повідомлення) б/н до МД №24UA57U8 декларанту, в якому зазначено, що при проведенні перевірки документів, що були надані до митного оформлення, виявлено наступне. На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 5) копію митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст. 254 МКУ); 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза) з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476;

21.11.2024 (вих. № 24/12/50247) ПП «Торговий Дім «Золота Миля» надані митному органу додаткові документи та пояснення в яких зазначено, що згідно наданих декларантом документів можливо визначити всі складові митної вартості оцінюваних товарів за ціною угоди, а декларантом надано вичерпний перелік документів згідно норм митного Кодексу України щодо підтвердження складових частин заявленої митної вартості оцінюваного товару за ціною угоди та методу її визначення.

Відповідачем 21.11.2024 відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2024/000790 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA807000/2024/000656/2 від 21.11.2024.

В графі 33 оскаржуваного рішення відповідачем зазначено обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленим декларанту. Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.: 54, 55, 57, 58-63 Митного кодексу України: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема: - наявні рішення про визначення митної вартості за ідентичним товаром по даному підприємству; - у наданій платіжній інструкції від 16.010.2024 № 779 відсутній підпис відповідальної особи (Підпис платника), що є порушенням вимог постанови Правління НБУ № 216 від 28.07.2008 (в редакції Постанови НБУ від 25.08.2022 №189); - інвойс від 12.11.2024 № 844835 не містить умов поставки; - у наданій платіжній інструкції від 16.010.2024 № 779 в гр. 70 Призначення платежу зазначено, що оплата здійснена згідно інвойсу від 10.10.2024 №441821, але інвойс с таким номером та датою не надано до митного оформлення, що не дає можливості ідентифікувати таке платіжну інструкцію з оцінюваним товаром; - митна декларація країни відправлення від 12.11.2024 № MRN 24DE88B8 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує митну вартість товару, оскільки не засвідчує факт його експорту через відсутність в такій декларації дати експорту та відміток митних органів країни відправлення; - відсутня інформація щодо калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту; а також в зв`язку з неможливістю надати декларантом всі витребувані додаткові документи, передбачені п.3 ст.53 МКУ та вимогою надати рішення про визначення митної вартості; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація:- щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України;- відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару:- на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України;- прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості раніше визнаних (визначених) товарів, оформлених митними органами становить: товар 1) 0,87 $/кг (0,82 Євро/кг). Враховуючи вищезазначене, митну вартість даних товарів скориговано до цього рівня.

Джерелом інформації для даного Рішення по товарам є наявна у митного органу цінова інформація щодо раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях: товар 1) №UA UA209170/2024/ 072098 від 02.09.2024 - тов. 2 (24UA98U2), код товару згідно з УКТ ЗЕД , назва товару Солод пшеничний Classic, необсмажений, у зернах…, країна походження EU (Європа), умови поставки FСA.

Відповідачем також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000790.

Не погоджуючись із вищевказаними рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За змістом частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 6 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частинами 1-3 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Стаття 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Отже, митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, які зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта.

Ненадання витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 05.03.2019 по справі №815/143/17, від 09.04.2019 по справі №825/1575/17.

У постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-а Верховний Суд зазначив, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Суд установив, підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару контролюючий орган вказав: - невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема: - наявні рішення про визначення митної вартості за ідентичним товаром по даному підприємству; - у наданій платіжній інструкції від 16.010.2024 № 779 відсутній підпис відповідальної особи (Підпис платника), що є порушенням вимог постанови Правління НБУ № 216 від 28.07.2008 (в редакції Постанови НБУ від 25.08.2022 №189); - інвойс від 12.11.2024 № 844835 не містить умов поставки; - у наданій платіжній інструкції від 16.010.2024 № 779 в гр. 70 Призначення платежу зазначено, що оплата здійснена згідно інвойсу від 10.10.2024 №441821, але інвойс с таким номером та датою не надано до митного оформлення, що не дає можливості ідентифікувати такe платіжну інструкцію з оцінюваним товаром; - митна декларація країни відправлення від 12.11.2024 № MRN 24DE88B8 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує митну вартість товару, оскільки не засвідчує факт його експорту через відсутність в такій декларації дати експорту та відміток митних органів країни відправлення; - відсутня інформація щодо калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту; а також в зв`язку з неможливістю надати декларантом всі витребувані додаткові документи, передбачені п.3 ст.53 МКУ та вимогою надати рішення про визначення митної вартості; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: - щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Так, щодо спрацювання ризиків, згенерованих АСАУР та наявність у митного органу інформації, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше, суд зазначає, що спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією, обов`язковою до виконання, посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного контролю та митного оформлення документи.

Таким чином, у Харківської митниці виникли підстави для більш детального аналізу умов зовнішньоекономічної операції щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 МК України перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МК України.

Згідно з вимогами п.2 ч .2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право упевнюватися в достовірності або точності будь - якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

З матеріалів справи убачається, що позивач надав розширений пакет документів для підтвердження правильності та достовірності визначення ним митної вартості задекларованих товарів.

Судом встановлено, що при прийнятті митницею рішень про коригування митної вартості товару за основу було взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС).

Застосування відповідачем з причини спрацювання модуля АСАУР ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 520/10381/2020.

Щодо доводів митного органу про те, що по ПП «Торговий Дім «Золота Миля» наявні рішення про визначення митної вартості за ідентичним товаром, є безпідставним та спростовується наступним: поставка товару «Солод пивоварений з пшениці (зерно) ціле необсмажене Weat Malt висушений», здійснюється тільки в рамках Контракту №SD20230629/004 від 27.06.2023р., укладеного з Компанією Karl Bindewald GmbH (Німеччина), здійснювалась за Специфікаціями №1/24 від 01.03.2024р.; №2/24 від05.04.2024р.; №3/24 від 27.07.2024р. за наступними митними деклараціями: № 24UA49U7 від 23.01.2024р. (рішення про коригування митної вартості товарів від 30.01.24р. №UA807000/2024/000088/2 скасоване Рішенням Харківського окружного суду від 15.05.2024р., справа 520/5685/24, яке набрало законної сили 23.10.2024), № 24UA24U6 від 11.04.2024 (рішення про коригування митної вартості товарів від 11.04.24р. №UA807000/2024/000275/2 скасоване рішенням Харківського окружного суду від 09.07.2024р., справа 520/11192/24, яке набрало законної сили), №24UA61U4 від 19.08.2024р. (рішення про коригування митної вартості товарів від 19.08.24 №UA807000/2024/000504/2 оскаржене до суду, відкрите провадження у Харківському окружному суді, справа 520/24878/24). Таким чином, рішення про коригування митної вартості товарів, винесені митним органом за товаром «Солод пивоварений з пшениці (зерно) ціле необсмажене Weat Malt висушений» по ПП «Торговий Дім «Золота Миля», оскаржені до суду та скасовані судом.

Отже, вказані доводи відповідача про визначення митної вартості за ідентичним товаром позивачем митної вартості товарів спростовуються матеріалами справи.

Щодо платіжній інструкції з оплати товару від 16.10.2024 №779 зазначено, що оплата здійснена згідно з інвойсу від 10.10.2024 №441821, але інвойс з таким номером та датою не надано до митного оформлення, суд прийшов наступного.

Платіжним дорученням №779 від 16.10.2024 здійснена оплата товару за специфікацією №4/24 від 08.10.2024 до контракту №SD20230629/004 від 27.06.2023 та проформи інвойсу від 10.10.2024 №441821 (копія проформи інвойсу додається).

Щодо зауваження митного органу, що в платіжній інструкції з оплати товару від 16.10.2024 №779 не містить відповідних відміток підпису відсутній підпис відповідальної особи (підпису платника) що є порушенням вимог постанови Правління НБУ №216 від 28.07.2008, є несуттєвим та жодним чином не впливає на числові значення складових митної вартості.

Відповідно до статті пункту 4 частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено.

Наданий до митного оформлення разом з митною декларацією від 21.11.2024 24UA57U8 банківський платіжний документ №779 від 21.11.2024, ідентифікується зі специфікацією №4/24 від 08.10.2024, контрактом №SD20230629/004 від 27.06.2023, інвойсом від 10.10.2024 №441821, містять відмітки (штампи) банку та відповідно, відсутність відміток підпису відповідальної особи (підпису платника), не є безумовною підставою для сумніву у заявленій митній вартості ті товару.

Щодо доводів митного органу про те, що інвойс від 12.11.2024 №844835 не містить умов поставки, суд відмічає, що вказаний інвойс складений на підставі контракту №SD20230629/004 від 27.06.2023, специфікації №4/24 від 08.10.2024. Відповідно до специфікації №4/24 від 08.10.2024 (п.3) умовами поставки товару FCA Weimar (Німеччина), згідно Інкотермс-2020. Такі умови поставки зазначені у наданих митному органу комерційній пропозиції б/н від 08.10.2024, прайс листі б.н від 08.10.2024.

З огляду на викладене суд критично оцінює наведені доводи відповідача з цього питання.

Щодо доводів митного органу про те, що в митній експортній декларації країни відправлення відсутня дата та відмітка митного органу, і цей документ не може бути взятий до уваги, як документ, що підтверджує митну вартість товару, суд зазначає таке.

Разом з митною декларацією від 21.11.2024 №24UA57U8 позивачем митному органу надана експортна митна декларація MRN 24DE88B8 від 12.11.2024, яка оформлена належним чином в електронному вигляді через систему експортного контролю (ECS) та містить дату (12.11.2024) номер MRN (Master Reference Number), який розташовується у правому верхньому кутку декларації та містить унікальний штрих-код.

Надана експортна митна декларація підтверджує факт експорту і дозволяє проходження митного оформлення товару в країні відправлення (Німеччина) та не є підставою для сумніву у заявленій декларантом митної вартості товару.

Крім того, декларація країни відправлення (експортна декларація) не є документом, що підтверджує митну вартість товару або її складові у розумінні частини другої статті 53 МК України, не належить до переліку обов`язкових документів, які підтверджують митну вартість товарів, тому надання оцінки цьому документу можливе тільки у разі наявності обґрунтованих сумнівів за обов`язковими документами та не може призводити до сумнівів у заявленій декларантом митної вартості, а також не свідчить про неможливість ідентифікації митної декларації з певної партією товару, не впливає на числові значення складових митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 02 березня 2018 року в справі № 804/2997/17.

Щодо калькуляції транспортних витрат на транспортування ввезеного товару, що містять відомості про маршрут перевезення, ПП «Торговий Дім «Золота Миля», суд відмічає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України подаються транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Так, до транспортних документів можуть належати: рахунок-фактура, акт виконаних робіт від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат. Таким чином, законодавством не передбачений вичерпний та єдиний перелік документів, які підтверджують транспортні витрати імпортера при ввезенні товару.

Основною вимогою законодавства до таких документів є наявність в них інформації щодо вартості перевезення оцінюваних товарів.

Щодо ненадання декларантом усіх витребуваних додаткових документів, передбачених частиною 3 ст. 53 МКУ, суд зазначає.

Згідно з ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Зауваження щодо ненадання каталогів, специфікацій виробника товару суд визнає необґрунтованим з огляду на те, що позивачем було надано під час митного оформлення спірної товарної партії зазначені вище прайс-лист б.н від 08.10.2024; виробника товару, які по своїй суті є каталогами виробника товару, суд вказує.

Згідно з частиною 3 ст. 53 МК України надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта.

Умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства. У декларанта відсутні каталоги виробника товару.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України каталог виробника товарів не відноситься до документів, які повинні надаватись декларантом для підтвердження митної вартості товарів, тому вимога митниці про його надання протирічить означеним правовим нормам.

Як встановлено судом з матеріалів справи, то декларантом надано до контролюючого органу необхідні документи, а відповідачем, у свою чергу, не наведено обґрунтованих підстав для витребування у позивача додаткових документів та подальшого прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до правової позиції Верховного суду (постанова від 02.07.2020 у справі №803/916/17) контроль правильності обчислення декларантом митної вартості здійснюють митні органи у визначений законом спосіб у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей "Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ніш митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість. За таких обставин, Суд вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена."

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення вбачається, що таке рішення не містять жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Так, відповідачем вказано лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, що свідчить про помилковість зазначених доводів відповідача.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2018 р. по справі №815/1670/17.

Відповідачем під час розгляду справи не надано до суду доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували аналогічність характеристик імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.

Як встановлено судом, відповідачем під час винесення спірного у даній справі рішення про коригування митної вартості товару не було наведено належних обґрунтувань щодо наявності сумніву в числових значеннях або недостовірності наданих документів, що могло б бути підставою для запиту додаткових документів.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд прийшов наступного.

Відповідачем прийнято картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно ст. 256 МК України відмова у митному оформленні є письмовим вмотивованим рішенням органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення через невиконання декларантом умов. Рішення повинне містити причини відмови та вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких дозволить здійснити митне оформлення.

Аналізуючи відомості, які містяться в оспорюваній картці відмові, то остання на переконання суду не є вмотивованою, оскільки не містить обґрунтування причин відмови, не зазначено, які вартісні показники є непідтвердженими та які відомості є неповними.

Окрім цього, підстави відмови суперечать одна одній, оскільки або документи не були подані, або вони не містять інформацію щодо складових митної вартості товарів. Документи, передбачені ст. 53 МК України, були подані до митного оформлення та підтверджують числові значення складових митної вартості.

Суд повторно відмічає, що позивачем доведено належними, допустимими доказами митну вартість товарів та відомості щодо ціни, що була сплачена за ці товари, а відтак у відповідача були відсутні підстави для прийняття картки відмови.

Покликання сторони позивача на постанову Верховного Суду від 16.09.2015 (справа № 826/4418/14), що оспорювання картки відмови не є належним способом захисту, адже позивачем подано нову митну деескалацію за якою товар був випущений в обіг, а відтак така не призведе до поновлення порушеного права, суд прийшов наступного.

Відповідно до правових позицій викладених у постановах Верховного Суду, зокрема: від 24 січня 2019 року у справі № 821/1697/17, від 22 квітня 2019 року у справі № 815/6242/17, 09 квітня 2019 року у справі № 825/1990/17, надано правову оцінку рішенню про коригування митної вартості після випуску товару у вільний обіг незалежно від застосованого методу випуску у вільний обіг-під гарантію або шляхом подання нової декларації із зазначенням митної вартості, визначеної у рішенні про коригування митної вартості та зазначено, що встановивши обставини щодо прийняття рішення в порушення закону, суд приймає рішення стосовно задоволення вимог декларанта шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення і тим самим визнає право декларанта на захист його порушеного права у вигляді визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості незалежно від застосованого декларантом способу випуску товару у вільний обіг під гарантію чи за новою декларацією.

Отже норми національного законодавства не містять чіткої норми, яка позбавляє декларанта права на оскарження рішення про коригування митної вартості ввезеного товару та картки відмови в прийнятті митної декларації після правового аналізу винесеного митним органом рішення.

Разом з тим картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від рішення про коригування митної вартості.

З огляду на викладене суд прийшов висновку про те, що оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості і картки відмови слід визнати протиправними, у зв`язку із чим такі підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПП "Торговий дім "Золота миля".

У відповідності до ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача стягнути судовий збір у розмірі 4844,80 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

адміністративний позов приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля" до Харківської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови - задовольнити.

Визнати противоправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000656/2 від 21.11.2024, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000790.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Харківської митниці на користь приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля" судовий збір у розмірі 4844,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач приватне підприємство "Торговий дім "Золота миля", місцезнаходження місто Харків, проспект Героїв Харкова, будинок № 135-А, ;

відповідач Харківська митниця, місцезнаходження місто Харків, вулиця Миколаївська, будинок № 16-Б, .

Повне судове рішення складено та підписано суддею 24.02.2025.

Суддя М. І. Садова