Справа № 260/2861/23
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

18 лютого 2025 рокум. Ужгород№ 260/2861/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Романець Е.М.

та осіб, які беруть участь у справі:

позивач - не з`явився;

представник позивача - не з`явився;

представник відповідача - Крупа-Газуда М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

21.04.2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державна податкова служба України Головне управління ДПС у Закарпатській області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного від 24.04.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного від 08.05.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

26.05.2023 року Головним управлінням ДПС в Закарпатській області подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного від 22.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного від 03.06.2024 року у справі призначено судово-економічну експертизу та у зв`язку із цим зупинено провадження у спраі.

Вказана ухвала суду про призначення експертизи оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду та Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 року залишена без змін.

2.09.2024 року вказана справа направлена до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

16.12.2024 року на адресу суду надійшло повідомлення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку експерта по адміністративній справі №260/2861/23.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 21.01.2024 року.

27.12.2024 року на адресу суду надійшло клопотання експерта про надання на дослідження додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово-економічної експертизи по адміністративній справі №260/2861/23.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.01.2025 року задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, з використанням власних технічних засобів.

21.01.2025 року, у зв`язку з першою неявкою позивача (представника) судове засідання відкладено на 18.02.2025 року.

Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання позивач (представник) у судове засідання 18.02.2025 року не з`явився.

Таким чином, суд констатує, що позивач (представник) не з`явився у судове засідання 21.01.2025 року та повторно 18.02.2025 року.

Представник відповідача у судовому засіданні просила суд позов залишити без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача.

Суд розглянувши питання щодо повторної неявки позивача у судове засідання, керуючись приписами КАС України, приходить до наступного висновку.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Аналогічна норма міститься й у статті 2 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 5 ст. 44 КАС України, учасники справи, зокрема, зобов`язані: з`являтися в судове засідання за викликом суду.

Аналогічна норма міститься у статті 45 КАС України, а саме, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

За матеріалами справи судом встановлено, що у судове засідання, призначене на 21.01.2025 року та 18.02.2025 року позивач (представник) не прибув. Про дату, час та місце судового засідання був повідомленим належним чином, про що свідчить наявні в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КАС України учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

Статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено правове регулювання наслідків неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, які спрямовані на забезпечення прав щодо участі у судовому розгляді осіб, які беруть участь у справі, у разі їх неприбуття з об`єктивних причин.

З метою дисциплінування та виключення випадків умисного затягування розгляду справи стаття встановлює негативні для учасників судового розгляду наслідки у разі неприбуття у судове засідання через безвідповідальне ставлення до справи.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 205 вказаного Кодексу, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 5 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Отже, у даному випадку позивач (представник), який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув два рази, не надавши заяву про розгляд справи без його участі та не повідомивши суд про причини неявки.

Варто також зазначити, що Європейський суд з прав людини, практика якого в силу вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою до застосування, у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що "право на суд" та "право на доступ до суду" не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (пункт 59 рішення «Де Жуфр де ла Прадель проти Франції», пункт 28 рішення «Станєв проти Болгарії»). Тобто, реалізація права на суд однією зі сторін спору має відбуватись таким чином, щоб не порушувати права іншої сторони".

З огляду на викладене, можна зробити висновок, що позивач (представник), будучи ініціатором судового розгляду справи, в першу чергу має активно, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Крім викладеного суд також враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 18.12.2019 року по справі №9901/949/18.

«В аспекті наведеного суд першої інстанції зазначив, що у розумінні КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Беручи до уваги наведені обставини про належне та своєчасне повідомлення судом позивача (представника) про призначення судового засідання як на 21.01.2025 року, так і на 18.02.2025 року, повторне після відкладення розгляду справи неприбуття його в судове засідання без повідомлення поважних причин неявки, а також з огляду на те, що відповідач на розгляді справи по суті не наполягала та заявила клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із повторною неявкою, та те, що у судовому засіданні мало вирішуватися клопотання експерта про надання на дослідження додаткових матеріалів, а також погоджено строки виконання експертизи, вирішення якого без позивача є неможливим, суд приходить до переконання про залишення даної позовної заяви без розгляду.

Разом з тим, суд вказує на те, що загальнообов`язкові процесуальні правила статті 205 КАС України є свого роду формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них іманентно презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенство права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Відтак, правила цієї статті встановлюють умови та підстави, які спрямовані не те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Частина п`ята цієї статті сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і залишити її без розгляду, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду. Логіка цих норм така, що якщо позивач два і більше разів не з`явився в судове засідання на судові виклики, не повідомив причин неявки й не висловив свою позицію щодо можливості розгляду справи без його участі, не зреагував на подані відповідачами клопотання, не постав перед судом і не переконав його у тому, що відповідачі щодо нього чинили протиправно чи незаконно, то тоді такими діями він фактично сигналізує про свою незацікавленість до вирішення спору.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, суд роз`яснює позивачеві (представнику), що останній не позбавлений права повторного звернення до суду з зазначеним позовом з огляду на положення ч. 4 ст. 240 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 121, 122, 205, 229, 240, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Копію ухвали направити (надати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення за формою і змістом, передбаченими ст. 296 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 24.02.2025 року.

СуддяС.А. Гебеш