Справа № 460/2923/25
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
24 лютого 2025 року м. РівнеСправа №460/2923/25
Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Н.О. Дорошенко, після одержання позовної заяви:
доРівненської обласної прокуратури
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Рівненської обласної прокуратури, у якому позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу вихідної допомоги при звільненні;
зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу:
- вихідної допомоги при звільненні в розмірі не менше середньомісячної заробітної плати;
- середнього заробітку за весь час затримки розрахунку до дня ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (ч. 8 ст. 160 КАС України).
У позовній заяві позивач зазначає, що вона звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).
Відповідно до статті 1 Закону №3674-VI судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Водночас, статтею 5 Закону №3674-VI установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 1 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Таким чином, позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу щодо нарахування та виплати їй вихідної допомоги при звільненні, оскільки вона стосується отримання позивачем виплат, що входять до структури заробітної плати.
Разом з тим, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України Про оплату праці, тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.
З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону №3674-VI, згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за затримку виконання рішення суду під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що розміщення норм статей 116, 117 КЗпП України в розділі VII Оплата праці є логічно вмотивованим, оскільки ними встановлено відповідальність роботодавців за затримку виплат коштів винагороди за виконану працівниками роботу, які повинні бути виплачені при їх звільненні. Проте таке розташування вказаних норм права не свідчить про належність середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні чи за затримку виконання судового рішення до структури заробітної плати.
Таким чином, твердження позивача про те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI в частині позовних вимог щодо здійснення нарахування та виплати їй середнього заробітку за весь час затримки розрахунку до дня ухвалення судового рішення - є помилковим.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Позов містить одну вимогу (що підлягає справлянню судовим збором) немайнового характеру, за яку, з урахуванням підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI, слід сплатити судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Разом з тим, позивач не додала до позовної заяви ні документа про сплату судового збору, ні документів, які підтверджують підстави звільнення її від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись статтями 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
Позовну заяву залишити без руху.
Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується.

Суддя Н.О. Дорошенко