Справа № 380/20587/23
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 рокусправа № 380/20587/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Чаплик І.Д,, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди з 06.10.2022 по 27.10.2022 та з 27.10.2022 по 09.01.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди з 06.10.2022 по 27.10.2022 та з 27.10.2022 по 09.01.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ). Зазначає, що під час безпосередньої участі у бойових діях та заходах, спрямованих щодо відсічі збройної агресії російської федерації позивач отримав поранення та проходив довготривале лікування. Таким чином, позивач набув права на отримання додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я. Проте, позивачу вказана додаткова винагорода не виплачувалась. Вважаючи протиправними такі дії відповідача, позивач звернувся до суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

19.10.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він проти задоволення позову заперечує повністю. Відзив обґрунтований тим, що позивач проходить військову службу в лавах Державної прикордонної служби України та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 28.07.2021 №552-ОС «Про особовий склад» призначений на посаду начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), звільнивши з посади начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б). Актом розслідування нещасного випадку (випадку смерті) №315-22 від 02.11.2022 підтверджено, що 31.05.2022 з позивачем стався нещасний випадок внаслідок протиправних дій невстановлених осіб в умовах військової агресії з боку російської федерації, які вчинені на території України шляхом застосування зброї. Згідно з наказом начальника загону від 03.06.2022 №1063-ВВ «Про особовий склад» позивач звільнений від виконання службових обов`язків, з 31.05.2022. Згідно з наказом начальника загону від 02.09.2022 №2734-ВВ «Про особовий склад» позивач, вважається таким, що завершив лікування з 28.08.2022. Таким чином, позивач завершив лікування у зв`язку з отриманим пораненням та приступив до виконання обов`язків військової служби. Згідно з наказами начальника загону від 08.06.2023 №1148-ОС «Про виплату грошового забезпечення», від 08.07.2022 №1832-ОС «Про виплату грошового забезпечення», від 02.08.2022 №2314-ОС «Про виплату грошового забезпечення», від 07.08.2022 №2364-ОС «Про виплату додаткової винагороди», від 03.09.2022 №2744-ОС «Про виплату додаткової винагороди», від 08.09.2022 №2819-ОС «Про виплату додаткової винагороди» позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі до 100000,00грн. за весь час лікування. На адресу НОМЕР_4 прикордонного загону ( АДРЕСА_3 ) зроблений запит, стосовно надання інформації щодо перебування позивача на лікарняному, з наданням підтверджуючих документів. У вказаній постанові Гарнізонної ВЛК від 05.09.2022 №585 зазначено, що «Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням служби та Захворювання, ТАК пов`язане з проходженням військової служби».

В подальшому, позивач долучає як підтвердження подальшого лікування виписку з історії хвороби №083474 від 25.10.2022, про те, що позивач проходив реабілітацію з 06-26.10.2022 в DRAUGYSTES SANATORIJA, Литовська республіка. Однак, відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) №2558 від 23.11.2022 позивач знаходився на лікуванні з залишковими явищами після вогнепального наскрізного кульового поранення у Львівському військово медичному клінічному центрі у період з 27.10-23.11.2022. Довідкою ВЛК від 23.11.2023 №160, після проведеного медичного огляду ВЛК Львівського військово-медичного клінічного центру встановлено причинний зв`язок захворювання (травми, поранення каліцтва, контузії) «Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби». Також, зазначено, що позивач потребує реабілітації в умовах санаторію «Прикордонник Немирів». Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №321 проходив реабілітацію у період з 24.11.2022 по 09.01.2023. Згідно з наказом начальника загону від 27.11.2022 №3989-ВВ «Про особовий склад» позивач знаходився на лікуванні з 24.11.2022 в санаторії «Прикордонник Немирів». Згідно з наказом начальника загону від 22.01.2023 №20-ВВ «Про особовий склад» позивач прибув з лікування з санаторію «Прикордонник-Немирів» 09.01.2023. Наказом начальника загону від 08.01.2023 №12-ОС «Про особовий склад» позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, з 10.01.2023 та вибув в розпорядження начальника НОМЕР_5 прикордонного загону. Таким чином, з 10.01.2023 позивач не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно не приймав участі у бойових діях. Згідно з рапортами командира та на підставі відповідних наказів, позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода в повному розмірі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року у справі № 380/20587/23 без змін.

Постановою Верховного Суду від 27.11.2024 касаційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мандрика Владислава Володимировича задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року скасовано, а справу № 380/20587/23 направлено на новий судовий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Матеріали справи №380/20587/23 було направлено до Львівського окружного адміністративного суду супровідним листом від 09.12.2024 №380/20587/23/56050/24 та отримано судом 18.12.2024.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.12.2024 визначено суддю для розгляду справи Чаплик І.Д.

Ухвалою від 23.12.2024 прийнято справу до провадження, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано учасникам справи подати письмові пояснення щодо справи протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Від відповідача 09.01.2025 надійшли додаткові пояснення, у яких зазначено, що згідно наказів начальника загону від 08.06.2023 №1148-ОС «Про виплату грошового забезпечення», від 08.07.2022 №1832-ОС «Про виплату грошового забезпечення», від 02.08.2022 №2314-ОС «Про виплату грошового забезпечення», від 07.08.2022 №2364- ОС «Про виплату додаткової винагороди», від 03.09.2022 №2744-ОС «Про виплату додаткової винагороди», від 08.09.2022 №2819-ОС «Про виплату додаткової винагороди» позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі до 100 000, 00 грн. за весь час лікування. На адресу НОМЕР_4 прикордонного загону ( АДРЕСА_3 ) зроблений запит, стосовно надання інформації щодо перебування позивача на лікарняному, з наданням підтверджуючих документів. У вказаній постанові Гарнізонної ВЛК від 05.09.2022 №585 зазначено, що Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням служби та Захворювання, ТАК пов`язане з проходженням військової служби. В подальшому, позивач долучає у якості підтвердження подальшого лікування виписку з історії хвороби №083474 від 25.10.2022, про те, що позивач проходив реабілітацію з 06 26.10.2022 в ЗАО «ДРАУГИСТЕС САНАТОРИЯ» Литовська республіка. Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) №2558 від 23.11.2022 позивач знаходився на лікуванні з залишковими явищами після вогнепального наскрізного кульового поранення у Львівському військово медичному клінічному центрі у період з 27.10-23.11.2022. Довідкою ВЛК від 23.11.2023 №160, після проведеного медичного огляду ВЛК Львівського військово медичного клінічного центру встановлено причинний зв`язок захворювання (травми, поранення каліцтва, контузії) Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням служби та Захворювання, ТАК пов`язане з проходженням військової служби. Також, зазначено, що позивач потребує реабілітації в умовах санаторію «Прикордонник Немирів». Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №321 проходив реабілітацію у період з 24.11.2022 по 09.01.2023. Згідно наказу начальника загону від 27.11.2022 №3989-ВВ «Про особовий склад» позивач знаходився на лікуванні з 24.11.2022 в санаторії «Прикордонник Немирів». Згідно наказу начальника загону від 22.01.2023 №20-ВВ «Про особовий склад» позивач прибув з лікування з санаторію «Прикордонник Немирів» 09.01.2023. Згідно наказу начальника загону від 08.01.2023 №12-ОС «Про особовий склад» позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, з 10.01.2023 та вибув в розпорядження начальника НОМЕР_5 прикордонного загону. З урахуванням викладеного, позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода в повному розмірі.

Відповідач зазначає, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» 31.03.2022 Адміністрацією Держприкордонслужби видано наказ №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - наказ 164-АГ), який був уведений в дію з 24.02.2022, а з 30.07.2022 Адміністрацією Держприкордонслужби на виконання пункту 2-1 Постанови № 168 видано наказ № 392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі - Наказ № 392-АГ), який був уведений в дію з 01.08.2022. В подальшому, Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 09.12.2022 №628-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (наказ 628 АГ), який набирає чинності та застосовується з 01.12.2022 (цей наказ застосовувався за період грудень 2022 року січень 2023 року). Тобто, в період лютий липень 2022 року діяла постанова КМУ 168 та наказ 164-АГ, у період з серпня по листопад 2022 року постанова КМУ 168 та наказ 392-АГ (зі змінами), у період з грудня 2022 по січень 2023 постанова КМУ 168 та наказ 628- АГ. Відповідно до пункту 3 наказу 392-АГ виплата додаткової винагороди у розмірі до 100 тисяч гривень також здійснюється (не більше періоду дії воєнного стану) у разі, якщо військовослужбовець: поранений (отримав контузію, травму, каліцтво) у зв`язку із захистом Батьківщини та перебуває на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебуває у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії та на увесь час лікування. В подальшому, наказом Адміністрації Держприкордонслужби №508/0/81-22-АГ від 30.09.2022 (далі наказ 508-АГ) внесені зміни до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», зокрема: 1) у підпункті 4 пункту 3 слова «та перебуває» замінити словами «та вперше перебуває»; 2) у пункті 7 (виплата додаткової винагороди, зазначеної у пункті 1 цього наказу, не здійснюється, якщо військовослужбовець:): підпункт 4 викласти в такій редакції: «4) перебуває у відпустці (крім вперше наданої відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцю, звільненому після позбавлення особистої свободи незаконними збройними формуваннями, окупаційною адміністрацією та/або органами влади російської федерації (перебування в полоні)) або на лікуванні в закладах охорони здоров`я усіх форм власності (крім випадків, передбачених підпунктом 4 пункту 3 цього наказу, та лікування у закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби або лікування за їх направленнями в інших закладах охорони здоров`я) за весь період перебування у відпустці чи на лікуванні;». Таким чином, наказом 508-АГ були внесені зміни, відповідно до яких з отриманим пораненням (контузію, травмою, каліцтвом) у зв`язку із захистом Батьківщини, додаткова винагорода виплачується у разі перебування на стаціонарному лікуванні вперше та стосовно перебування у відпустці вказана додаткова винагорода не виплачується (із розрахунку до 100000,00 грн.).

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 07 грудня 2018 року по 10 січня 2023 року проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України та з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року безпосередньо брав участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування військової агресії російської федерації проти України в Донецькій та Луганській областях, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 22 липня 2023 року № 12/1503.

31 травня 2022 року за обставин безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації на території Донецької області, перебував у засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом кевларовий) на передових позиціях в м. Слов`янськ Донецької області, потрапив під ракетний обстріл з різних видів озброєння з боку незаконних збройних формувань на території України. Травма, поранення капітана ОСОБА_1 не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, не є наслідком заподіяння собі шкоди, не пов`язане з вчиненням кримінального або адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевказаним пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 04 червня 2022 року по 07 червня 2022 року у КП «РОКЛ ім.Ю.Семенюка» Рівненської обласної ради м. Рівне у відділенні серцево-судинна хірургія, відповідно до епікризу № 5009 з поставленим діагнозом: Вогнепальне кульове наскрізне поранення н/3 правого стегна з вогнепальним дірчастим переломом н/3 стегна, повним розривом підколінної артерії, крайовим ушкодженням підколінної вени, неповним розривом малогомілкового нерву. Стан після протезування підколінної артерії аутовеною. ушивання крайового поранення підколінної вени, фасціотоміїстегна, гомілки, ПХО вогнепальних ран (31.05.2022). Закритий перелом медіального виростка правої стегнової кістки беззміщення. Післятравматична невропатія правого малогомілкового нерву.

Також рекомендовано продовжити лікування на етапах медичної евакуації в умовах Львівського клінічного госпіталя ДПС України, переведення узгоджено із начмедом Рівненського обласного військового госпіталя.

З 07 червня 2022 року по 27 червня 2022 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні у Львівському військово-медичному клінічному центрі ДПСУ.

27 червня 2022 року Госпітальною ВЛК ОСОБА_1 надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів.

05 вересня 2022 року ОСОБА_1 був оглянутий гарнізонною ВЛК ЛВМКЦ ДПСУ. На підставі статей 76в.,78в, графи ІІІ, визнаний: обмежено придатним до військової служби.

Відповідно до виписки з історії хвороби № 083474 від 25 жовтня 2022 року, позивач проходив реабілітацію з 06 жовтня 2022 року по 26 жовтня 2022 року в DRAUGYSTES SANATORIJA, Литовська республіка.

Згідно з випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) № 2558 від 23 листопада 2022 року позивач знаходився на лікуванні з залишковими явищами після вогнепального наскрізного кульового поранення у Львівському військово-медичному клінічному центрі у період з 27 жовтня 2022 року по 23 листопада 2022 року.

Відповідно до довідки ВЛК від 23 листопада 2023 року № 160 після проведеного медичного огляду ВЛК Львівського військово-медичного клінічного центру встановлено причинний зв`язок захворювання (травми, поранення каліцтва, контузії) Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням служби та Захворювання, ТАК пов`язане з проходженням військової служби. Також, зазначено, що позивач потребує реабілітації в умовах санаторію «Прикордонник Немирів».

Згідно з випискою з медичної картки стаціонарного хворого № 321 ОСОБА_1 проходив реабілітацію у період з 24 листопада 2022 року по 09 січня 2023 року.

Згідно з наказом начальника загону від 27 листопада 2022 року № 3989-ВВ «Про особовий склад» позивач знаходився на лікуванні з 24 листопада 2022 року в санаторії «Прикордонник Немирів».

Відповідно до довідки гарнізонної ВЛК від 24 січня 2023 року ОСОБА_1 на підставі статей 42 б, 76 б, 78 в графи ІІІ Розкладу хвороб визнаний обмежено придатним до військової служби.

Згідно з наказом начальника загону від 22 січня 2023 року № 20-ВВ «Про особовий склад» позивач прибув з лікування з санаторію «Прикордонник Немирів» 09 січня 2023 року.

Наказом начальника загону від 08 січня 2023 року № 12-ОС «Про особовий склад» позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, з 10 січня 2023 року та вибув в розпорядження начальника НОМЕР_5 прикордонного загону.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1215 ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 24 квітня 2023 року по 05 травня 2023 року.

22 вересня 2023 року в інтересах позивача направлено адвокатський запит до відповідача з метою надання інформації, а саме:

надати обґрунтовану відповідь про підстави і причини ненарахування та невиплати щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, військовослужбовцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з пораненням та лікуванням за період з 06 жовтня 2022 року по 26 жовтня 2022 року щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн, передбачені Постановою № 168;

у разі непроведення виплат вищевказаної підвищеної додаткової грошової винагороди у зв`язку з притягненням до дисциплінарної або адміністративної (кримінальної) відповідальності військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надати копії документів, які стали підставою для позбавлення такого виду грошового забезпечення, а саме: матеріали службового розслідування з додатками до нього, витяг із наказу командира військової частини про завершення службового розслідування, витяги із наказу командира військової частини про притягнення до відповідальності та витяг із наказу командира військової частини про позбавлення додаткової грошової винагороди;

надати інформацію чи було проведено службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 , 31 травня 2022 року поранення;

якщо так, надати копію матеріалів службового розслідування та довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

У відповідь відповідачем надано лист від 02 жовтня 2023 року № 32/7070-23-вих, у якому зазначено: «В період з 06 жовтня 2022 року по 26 жовтня 2022 року капітан ОСОБА_1 , перебував на лікуванні з залишковими явищами після отриманого вогнепального поранення. У відповідності до архівної відомості за період з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року (перебування на лікуванні з отриманим пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини) капітану ОСОБА_1 було нараховано грошове забезпечення та додаткову винагороду загальною сумою 51 971,80 грн».

Судом встановлено з архівних відомостей, що у період з жовтня по грудень 2022 року позивачеві виплачувалась додаткова винагорода, передбачена Постановою №168 у розмірі 30 000 грн на місяць, а у січні 2023 року вказана винагорода не виплачувалась.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 06.10.2022 по 27.10.2022 та з 27.10.2022 по 09.01.2023, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

У Рішенні від 06 квітня 2022 року №1-р(II)/2022 Конституційний Суд України зазначив, що частину п`яту статті 17 Конституції України викладено так, що реалізація права на соціальний захист осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей потребує якісного і ефективного законодавчого регулювання та запровадження механізмів забезпечення їх державної підтримки" (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини); а також, що з урахуванням вимог частини п`ятої статті 17 Конституції України метою законодавчого регулювання в цій сфері є як усебічне соціальне забезпечення військовослужбовців, яке компенсуватиме установлені законом обмеження та умови служби, властиві цій категорії громадян, так і підвищення мотивації особового складу Збройних Сил України у виконанні ними покладених на них функцій щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (частина друга статті 17 Основного Закону України).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

За змістом частини першої статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03 квітня 2003 року № 661-IV (далі - Закон № 661-IV) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; .

За пунктом 1 Положення про Адміністрацію Держприкордонслужби, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 533 (далі - Положення № 533), Адміністрація Держприкордонслужби є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до пункту 5 Положення № 533 Адміністрація Держприкордонслужби з метою організації своєї діяльності: 3) організовує планово-фінансову роботу в апараті Адміністрації Держприкордонслужби, органах Держприкордонслужби, на підприємствах, в установах, що належать до сфери її управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та вдосконалення бухгалтерського обліку в установленому законодавством порядку; 4) забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів; 5) контролює діяльність органів Держприкордонслужби, підприємств, установ, що належать до сфери її управління.

Частиною першою статті 14 Закону № 661-IV визначено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно зі статтею 16 Закону № 661-IV умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Пунктами 2,3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №556 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі Інструкція №556).

Пунктом 2 Інструкції №556 передбачено, що у цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із:

посадового окладу;

окладу за військовим званням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії);

одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Місячне грошове забезпечення складається із:

основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням);

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, було введено воєнний стан. Строк дії Указу в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №50/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 08.05.2024, №469/2024 від 23.07.2024, №704/2024 від 28.10.2024, №26/2025 від 14.01.2025) з 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Підпунктом 2 пункту 4 Указу №64/2022 Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», статті 9-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та абзаців другого восьмого пункту 2 розділу IІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28 червня 2023 р. № 3161-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» Кабінет Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ №217 від 07.03.2022, №350 від 22.03.2022, №400 від 01.04.2022, №754 від 01.07.2022, №793 від 07.07.2022, №1066 від 27.09.2022, №1146 від 08.10.2022, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Постанову №168 доповнено пунктом 2-1 згідно з Постановою КМ №793 від 07.07.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року.

Так, пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

31 березня 2022 року Адміністрація Держприкордонслужби видала наказ №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», який був уведений в дію з 24 лютого 2022 року.

30 липня 2022 року Адміністрація Держприкордонслужби, посилаючись на пункт 2-1 постанови №168, видала наказ №392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», який був уведений в дію з 1 серпня 2022 року.

Згідно з пунктом 12 наказу №392-/0/81-22-АГ виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).

До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

З 1 грудня 2022 року був уведений в дію наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168».

Підпункт 2 пункту 9 наказу №628/0/81-22-АГ установлював, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, також включаються військовослужбовці, які вперше перебувають у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Підпункт 6 пункту 11 наказу №628/0/81-22-АГ передбачав, що додаткова винагорода не виплачується військовослужбовцям, які перебувають на лікуванні в закладах охорони здоров`я усіх форм власності (крім випадків, передбачених підпунктом 2 пункту 9 цього наказу, стаціонарного або амбулаторного лікування у закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби чи лікування за їх направленнями в інших закладах охорони здоров`я, а також проведення медичного огляду військово-лікарською комісією Держприкордонслужби) - за весь період перебування на лікуванні.

Верховний Суд у постанові від 21.12.2023 у справі №200/193/23, керуючись частиною третьою статті 117 Конституції України, Указом Президента України від 03.10.1992 №493 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» і Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 №731, дійшов висновку, що подібні накази центрального органу виконавчої влади підлягають обов`язковій державній реєстрації Міністерством юстиції України, оскільки містять норми, що зачіпають права, свободи та законні інтереси осіб і встановлюють організаційно-правовий механізм їх реалізації. На основі вказаного, Верховний Суд зазначив про недотримання Адміністрацією Держприкордонслужби вказаних вимог законодавства при прийнятті наказів від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ, які не пройшли державну реєстрацію в Мін`юсті у встановленому порядку. Проте у спірний період, який є схожим до періоду у справі, що розглядається, виключно зазначені накази Адміністрації Держприкордонслужби визначали механізм реалізації постанови Кабінету Міністрів України №168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби під час дії воєнного стану, адже наказ Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 №36 «Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за №196/39252) набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовувався з 01 лютого 2023 року, тобто не підлягав ретроспективному застосуванню. Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку про те, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ. Протилежний висновок поставив би питання необхідності повернення вже виплачених на підставі цих наказів сум додаткової винагороди.

Повертаючись до обставин справи, що розглядається, суд зазначає, що за змістом спірних правовідносин позивач просить нарахувати йому додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди з 06.10.2022 по 27.10.2022 та з 27.10.2022 по 09.01.2023. Відповідач у свою чергу зазначає, що наказом 508-АГ були внесені зміни, відповідно до яких з отриманим пораненням (контузію, травмою, каліцтвом) у зв`язку із захистом Батьківщини, додаткова винагорода виплачується у разі перебування на стаціонарному лікуванні вперше та стосовно перебування у відпустці вказана додаткова винагорода не виплачується.

Суд приходить до висновку про наявність колізії між двома нормативними актами, які врегульовують порядок виплати додаткової винагороди на період воєнного стану, оскільки вказаними наказами Адміністрації ДПС України було встановлено, що додаткова винагорода не виплачується військовослужбовцям, які перебувають на лікуванні в закладах охорони здоров`я усіх форм власності крім тих військовослужбовців, які вперше перебувають у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, в той час як нормами Постанови №168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було чітко передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, підлягають включенню військовослужбовці, у тому числі ті, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а отже не містила в собі такої додаткової вимоги як перебування військовослужбовця на лікуванні у зв`язку із пораненням вперше.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).

Отже, суд приходить до висновку, що в спірних правовідносинах слід застосовувати саме норми Постанови №168 як акту вищої юридичної сили порівняно з наказами Адміністрації ДПС України від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ. Відтак позивач має право на отримання додаткової винагороди відповідно до вказаної Постанови, за умови перебування на лікуванні саме у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

За змістом спірних правовідносин позивач просить нарахувати йому додаткову винагороду в розмірі до 100 000 грн за період з 06.10.2022 по 27.10.2022 та з 27.10.2022 по 09.01.2023.

Судом встановлено з матеріалів справи, що у період з 06.10.2022 по 26.10.2022 позивач проходив реабілітацію у ЗАТ «DRAUGYSTES SANATORIJA», м. Друскінінкай, Литовська Республіка, що підтверджується випискою з історії хвороби від 25.10.2022 №083474. Діагноз: вогнепальне наскрізне кульове поранення дистальної третини правого бедра з переломом дистального метадіафізу правої бедренної кістки із задовільним стоянням фрагментів, повним розривом підколінної артерії, крайовим пошкодженням підколінної вени, неповним розривом правого великоберцового нерва і голені, протезування підколінної артерії аутовенної, ушивання крайового поранення підколінної вени; ПХО рани правого бедра і підколінної ділянки, накладення первинних відстрочених швів на рани правої голені; ХО ран бедра і підколінної ділянки, з накладенням вторинних швів у вигляді комбінованої згинально-розгинальної контрактури правої нижньої кінцівки з незначними порушеннями функцій, посттравматичної невропатії великоберцового нерва справа, з незначними порушеннями функцій. Рекомендації після проходження лікування: продовжувати лікувальну реабілітацію.

З наведеної довідки випливає, що позивач перебував на лікуванні у ЗАТ «DRAUGYSTES SANATORIJA» саме у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а відтак за період перебування на такому лікуванні позивачу належить додаткова винагорода, передбачена Постановою №168. Водночас, оскільки останнім днем перебування позивача на лікуванні є 26.10.2022, вказана додаткова винагорода підлягає нарахуванню саме до вказаної дати включно, а не до 27.10.2022, як зазначає позивач.

Щодо вимоги позивача про нарахування додаткової винагороди за період з 27.10.2022 по 09.01.2023 суд зазначає таке.

У матеріалах справи наявна виписка із медичної карти стаціонарного хворого №2558, видана Львівським військово-медичним клінічним центром Державної прикордонної служби України, з якої вбачається, що позивач проходив лікування у стаціонарі з 27.10.2022 по 23.11.2022 у зв`язку з вогнепальним пораненням, яке пов`язане з проходженням військової служби та довідка військово-лікарської комісії від 23.11.2022 №160, з якої вбачається, що позивач потребує продовження лікування (реабілітації) у санаторії «Прикордонник-Немирів». Також у матеріалах наявна виписка із медичної карти стаціонарного хворого №321, видана Санаторієм «Прикордонник-Немирів» Державної прикордонної служби України, з якої вбачається, що позивач проходив лікування у стаціонарі з 24.11.2022 по 09.01.2023. Згідно з довідкою військово-лікарської комісії при Львівському військово-медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби України від 24.01.2023 №96 поранення позивача пов`язане із захистом Батьківщини.

Порядок проведення військово-лікарськими комісіями Держприкордонслужби медичного огляду громадян призовного віку, військовозобов`язаних та жінок, які приймаються на військову службу за контрактом, кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах (далі - ВВНЗ), військовослужбовців Держприкордонслужби та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), колишніх військовослужбовців Держприкордонслужби та військових частин прикордонних військ СРСР та їх органів управління, дислокованих на території України, працівників Держприкордонслужби, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I, II груп патогенності, працівників суден забезпечення плавскладу та працівників льотного складу Держприкордонслужби з метою визначення їх придатності за станом здоров`я до військової служби (роботи за фахом), установлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв та визначення необхідності і умов застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям визначає Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затверджене наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.05.2009 № 333 (далі Положення №333).

Згідно з пунктом 2 розділу І Положення №333, медичний огляд - огляд, який проводять військово-лікарські комісії, включає вивчення та оцінку стану здоров`я та фізичного розвитку особи на момент огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за відповідним рівнем освіти та військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмової постанови;

придатність до військової служби - стан здоров`я та фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, посадовими інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності в Держприкордонслужбі в мирний та воєнний час

За пунктом 1 глави 1 розділу ІI Положення №333, основними завданнями військово-лікарських комісій Держприкордонслужби є:

організація та проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;

медичний відбір громадян України для проходження військової служби за контрактом у Держприкордонслужбі;

оцінка результатів медичного огляду військовослужбовців, осіб, які є кандидатами на військову службу в Держприкордонслужбі, осіб, які вступають до навчальних закладів Держприкордонслужби, і розроблення пропозицій щодо вдосконалення цієї роботи;

визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби, причинного зв`язку захворювань, поранень, травм контузій і каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу у Держприкордонслужбі;

визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у колишніх військовослужбовців Держприкордонслужби;

визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв, що спричинили смерть військовослужбовців Держприкордонслужби;

визначення за станом здоров`я можливості проживання за кордоном членів сімей військовослужбовців, які направляються за кордон у довгострокові закордонні відрядження, на навчання, при виїзді останніх за кордон або при переміщенні їх по службі з переїздом в інші регіони України;

розроблення методичних рекомендацій до медичного огляду, вимог до стану здоров`я, фізичного розвитку та індивідуальних психофізіологічних особливостей військовослужбовців Держприкордонслужби, кандидатів на військову службу в Держприкордонслужбі, кандидатів до вступу на навчання до ВВНЗ.

Пунктами 3 і 4 цієї ж глави передбачено, що ЦВЛК та ВЛК(ЛЛК) приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу (додаток 1), довідкою військово-лікарської комісії (далі - довідка ВЛК) (додаток 2), протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (додаток 3). Строк оформлення ВЛК свідоцтва про хворобу становить не більше 5 робочих днів із дня огляду.

У прийнятті постанов усі ВЛК та ЛЛК є незалежними. У своїй роботі вони керуються Основами законодавства України про охорону здоров`я, Законами України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 глави 3 розділу ІІ Положення №333 визначено, що з метою проведення медичного огляду у Держприкордонслужбі утворюються:

постійно діючі ВЛК (ЛЛК);

тимчасово діючі ВЛК (ВЛК ВВНЗ (далі - ТдВЛК ВВНЗ) для медичного огляду кандидатів на навчання у ВВНЗ Держприкордонслужби, кандидатів на військову службу за контрактом).

Членами постійно та тимчасово діючих ВЛК (ЛЛК) призначаються особи, які мають кваліфікаційну категорію за однією з лікарських спеціальностей. Головою ВЛК (ЛЛК) призначається один із лікарів, що входить до її складу, має досвід роботи з питань проведення медичного огляду ВЛК, а також пройшов підготовку (удосконалення) з військово-лікарської експертизи. Секретарем ВЛК (ЛЛК) призначається військовослужбовець або працівник - молодший спеціаліст з медичною освітою.

Постійно діючі, тимчасово діючі ВЛК (ЛЛК) створюються у складі не менше трьох лікарів (терапевт, хірург, невропатолог). Якщо до складу комісії входять понад три лікарі, до неї також призначаються лікарі інших спеціальностей. Для проведення огляду ВЛК осіб із психічними захворюваннями та розладами психіки до складу госпітальної (гарнізонної) комісії включається лікар-психіатр.

Пунктом 1 глави 4 розділу ІІ Положення №333 передбачено, що до постійно діючих військово-лікарських комісій відносяться госпітальні (гарнізонні) ВЛК, які утворюються:

госпітальна ВЛК - в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби, за клінічними профілями в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби може бути створено декілька госпітальних ВЛК;

гарнізонна ВЛК - при клініках амбулаторно-поліклінічної допомоги, поліклініках закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби.

Організація проведення медичного огляду госпітальної (гарнізонної) ВЛК в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби покладається на начальника закладу.

На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладаються:

проведення медичного огляду, контрольного та повторного оглядів осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;

проведення медичного огляду водолазів;

ведення книги протоколів засідань ВЛК (ЛЛК) (додаток 4) та здавання її в архів;

контроль за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення, строком проведення обстеження;

проведення разом із медичними спеціалістами клінічних госпіталів та начальниками служб охорони здоров`я органів Держприкордонслужби, що перебувають у зоні відповідальності закладу охорони здоров`я Держприкордонслужби, аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо поліпшення стану здоров`я військовослужбовців, їх узагальнення та надання до ЦВЛК.

Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право:

приймати постанови відповідно до цього Положення;

за погодженням з керівниками відповідних органів Держприкордонслужби залучати до роботи на правах членів комісії медичних та інших фахівців.

Як встановлено судом, позивач проходив медичний огляд у гарнізонній військово-лікарській комісії при Головному військово-медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби України. Позивач вказує, що за результатами медичного огляду не було прийнято висновку щодо придатності позивача до військової служби.

Порядок проведення медичного огляду ВЛК передбачено розділом ІІІ Положення №333.

Пунктом 1 глави 1 розділу ІІІ Положення №333 передбачено, що медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Пунктом 4 глави 1 розділу ІІІ Положення №333 передбачено, що постанови ВЛК приймаються на підставі розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 5), таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 6). Розклад хвороб розроблено відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (далі - МКХ-10).

Суд зазначає, що довідки ВЛК, наявні у матеріалах справи, підтверджують факт отримання позивачем поранення внаслідок участі у заходах, пов`язаних із захистом Батьківщини, відсіччю та стримуванням збройної агресії російської федерації, відповідають вимогам, викладеним у Положенні №333, постанови ВЛК є чинними, у адміністративному та судовому порядку не оскаржувались.

В матеріалах справи також міститься направлення Львівського військово-медичного клінічного центрі ДПС України на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) № 40 від 25 січня 2023 року, в якому підтверджена тривалість тимчасової непрацездатності, а саме: у Львівському військово-медичному клінічному центрі ДПС України з 27 жовтня 2022 року по 23 листопада 2022 року; у санаторії ДПС України "Прикордонник-Немирів" з 23 листопада 2022 року по 09 січня 2023 року, тобто у спірні періоди, за які позивач просить нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, у збільшеному розмірі. При цьому у направленні Львівського військово-медичного клінічного центру ДПС України на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) № 40 від 25 січня 2023 року підтверджується факт отримання поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 за вказаний період, яка протиправно позивачу не виплачувалась.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування і невиплати позивачу з 06.10.2022 по 26.10.2022 та з 27.10.2022 по 09.01.2023 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини з 06.10.2022 по 26.10.2022 та з 27.10.2022 по 09.01.2023 з урахуванням раніше проведених виплат.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір", а доказів понесення сторонами інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не представлено, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 250, 257-262, пп. 15.5 п.15 розділу Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 з 06.10.2022 по 26.10.2022 та з 27.10.2022 по 09.01.2023 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Зобов`язати військову частину ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) з 06.10.2022 по 26.10.2022 та з 27.10.2022 по 09.01.2023 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяЧаплик Ірина Дмитрівна