Справа № 400/573/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 лютого 2025 р. № 400/573/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), АДРЕСА_3 ,

треті особиВійськова частина НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) (далі - відповідач), третя особа Військова частина НОМЕР_3 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо ненарахуванні та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік, виходячи з грошового станом на день виключення зі списків особового складу, а саме 01.10.2022;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ненарахувати та невиплати ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік, виходячи з грошового станом на день виключення зі списків особового складу, а саме 01.10.2022.

Ухвалою суду від 24.01.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

05.02.2025 від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

З огляду на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач в зазначеному клопотанні, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд ухвалою від 07.02.2025 витребував у відповідача додаткові докази, а саме належним чином засвідчені докази вручення (отримання) позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні з військової частини НОМЕР_1 .

На виконання ухвали суду від 07.02.2025 відповідачем надано до суду пояснення, що для зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , у тому рахунку окремо на позивача надано припис військової частини НОМЕР_1 від 29.09.2022 №633/1218, також видано грошовий, продовольчий, речовий атестати до військової частини НОМЕР_3 , а також військовий квиток позивача, зазначені документи передано посадовим особам військової частини НОМЕР_3 , про усі належні виплати на день виключення позивачу було відомо ще тоді, оскільки з ним був проведений повний розрахунок при виключенні зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , про усі виплачені суми було повідомлено особисто кожному у телефонному режимі, та шляхом передачі особистих документів з додаванням копій наказів про виключення через безпосередніх командирів підрозділів, зазначене не оспорюється позивачем, а лише підтверджується доданим до позовної заяви військовим квитком. Позивачем також не заперечується що він дав згоду на виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , без чого виключення не можливе, а значить з ним був проведений повний розрахунок, з яким він погодився, оскільки не оскаржив протягом встановленого законом строку.

Розглядаючи клопотання відповідача про залишення позову без розгляду з врахуванням зазначених вище пояснень, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Завданням адміністративного судочинства в силу приписів частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до абзацу 1 статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно зі статтею 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Суд зазначає, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство належить застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Водночас, у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 №2352-ІХ були внесені зміни до норм КЗпП України.

Так, частини перша та друга статті 233 КЗпП України викладені в новій редакції, згідно якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Згідно з новою редакцією статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Завданням адміністративного судочинства в силу приписів частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до абзацу 1 статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно зі статтею 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Апеляційний суд зазначає, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство належить застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Водночас, у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 №2352-ІХ були внесені зміни до норм КЗпП України.

Так, частини перша та друга статті 233 КЗпП України викладені в новій редакції, згідно якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Згідно з новою редакцією статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

На момент виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_4 та з усіх видів забезпечення (30.09.2022) частина друга 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-ІХ, яка у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, встановлює тримісячний строк звернення до суду з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Як встановив суд та вбачається з позовних вимог, предметом позову є право позивача на отримання належних позивачу сум при звільненні з військової служби з військової частин НОМЕР_1 30.09.2022, та такими сумами позивач вважає грошову компенсацію відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік.

Частина друга статті 233 КЗпП України встановлює, що у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, із заявою про вирішення трудового спору працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

При цьому частиною 1 статті 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Отже, перебіг тримісячного строку звернення до суду починає облік з дня одержання працівником повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати.

Матеріали справи не містять, та відповідач не вказує про надання позивачу у день звільнення письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати.

З пояснень відповідача, які надані на вимогу суду щодо повідомлення позивача про нараховані і виплачені суми при звільненні, вбачається, що про усі виплачені суми було повідомлено позивача у телефонному режимі.

Суд зауважує, що такий спосіб повідомлення не є належним, позаяк норма статті 116 КЗпП України вимагає здійснення роботодавцем письмового повідомлення.

Суд звертає увагу про неможливість пропуску строку, який не почав свій відлік.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем з дотриманням строку звернення до суду, який встановлений частиною 2 статті 233 КЗпП України.

Відтак, заява відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 122, 240, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні заяви про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду.

2. Ухвалу направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Л.Л. Дерев`янко