Справа № 274/10056/24
Суддя: Корбут В. В.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
25.02.25 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд),
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є Ковальчук А.О.,
доГоловного управління Національної поліції в Житомирській області, представником якого є Панасюк Г.Л.,
проскасування постанови,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить скасувати постанову серії ББА № 741074 від 24.12.2024 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі Постанова), якою до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400,00 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративних правопорушень, вказаних у Постанові, оскільки транспортним засобом взагалі не курував, під час прийняття Постанови ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, він не міг скористатися правовою допомогою, йому не було надано доказів вчинення правопорушень.
Головне управління Національної поліції в Житомирській області просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Постанова є законною, ОСОБА_1 вчинив порушення, які вказані у Постанові, що підтверджується відеодоказами (відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського), ОСОБА_1 не подано доказів, які б вказували, що під час винесення Постанови були допущені порушення законодавства України.
Судом з`ясовано, що відповідно до Постанови ОСОБА_1 24.12.2024 р. о 14:10 у м. Бердичеві по вул. Чуднівська, 42, керував автомобілем Mitsubishi Mirage, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,, будучи позбавленим права керування транспортними засобами на дванадцять місяців постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2024 р., та за відсутності страхового полісу цивільно-правової відповідальності, чим порушив підпункти "а" та "ґ" пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР), та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою та четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 11).
Цією ж Постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн.
Також у Постанові зазначено, що до неї додається відеозапис з нагрудної камери (реєстратора) поліцейського.
Згідно з частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Частиною четвертою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Частиною третьою статті 6 Закону України " Про доступ до судових рішень" визначено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Керуючись наведеними нормами, Судом на підставі даних Державного реєстру судових рішень (у режими повного доступу) встановлено, що постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2024 р. у справі 274/8649/24 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Матеріали справи не містять відомостей щодо набрання постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2024 р. у справі 274/8649/24 законної сили.
Разом з тим, частиною першою статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
У матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2024 р. у справі 274/8649/24 була оскаржена ОСОБА_1 або його захисником протягом десяти днів з дня її винесення, тобто що вона не набрала законної сили.
Крім того, у позові ОСОБА_1 не посилається на те, що постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2024 р. у справі 274/8649/244 не набрала законної сили.
За таких обставин Суд виходить з того, постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2024 р. у справі 274/8649/24 набрала законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (десять днів з дня винесення постанови), тобто станом на 24.12.2024 р. була такою, що набрала законної сили.
При цьому ОСОБА_1 жодного разу не заперечував, що саме він керував автомобілем Mitsubishi Mirage, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а не будь-яка інша особа, на що він посилається у позовній заяві, та не надає будь-яких доказів не підтвердження цих обставин.
У подальшому на відеозаписі зафіксовано, як поліцейський зачитує ОСОБА_1 записані зі слів останнього письмові пояснення, які також підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та передає їх тому для підпису, ОСОБА_1 підписує ці пояснення без заперечень.
З наведеного беззаперечно випливає, що саме ОСОБА_1 24.12.2024 р. у м. Бердичеві по вул. Чуднівська, 42, керував автомобілем Mitsubishi Mirage, реєстраційний номер НОМЕР_1 ..
Також з відеозапису з нагрудної камери (реєстратора) поліцейського, доданим до відзиву, випливає, що ОСОБА_1 не мав при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Ця обставина, крім того, не заперечується самим ОСОБА_1 у позовній заяві, у якій він не посилається на те, що такий поліс в нього був при собі.
Таким чином ОСОБА_1 24.12.2024 р. у м. Бердичеві по вул. Чуднівська, 42, керував автомобілем Mitsubishi Mirage, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, та не мав при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Згідно з частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою та четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього правомірно, урахуванням частини другої статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень) накладено стягнення, встановлене частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 грн.
Крім того, Постанова містить підпис ОСОБА_1 про те, що права за статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення йому роз`яснено.
Доводи ОСОБА_1 у позові про те, що він не міг скористатися правовою допомогою, також є безпідставними, так як з відеозапису з нагрудної камери (реєстратора) поліцейського, доданого до відзиву, випливає, що він не заявляв про намір (клопотання) нею скористатися, у тому числі після того, як йому було роз`яснено таке право поліцейським.
Враховуючи викладене,Суд вважає, що Постанова є законною, підстави для її скасування відсутні.
Частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Приймаючи до уваги наведене та зважаючи на встановлені вище обставини, Суд вважає, що Постанова підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.
Керуючись статтями 126, 251, 288, 289 та 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 242 246, 286, Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення його у повному обсязі.

Суддя В.В. Корбут