Справа № 569/1510/25
Суддя: Першко О. О.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1510/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі головуючого судді Першко О.О. розглянувши у письмовому провадженні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить скасувати постанову № 4/968 від 25 грудня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову посилається на те, що він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Військово-облікові дані ним було оновлено своєчасно через програму «РЕЗЕРВ+» 13 липня 2024 року.

16 жовтня 2024 року ним в поштовій скриньці було виявлено повідомлення від AT «Укрпошта» про надходження на його ім`я листа з відміткою «Повістка ТЦК». До того часу будь-яких повідомлень від AT «Укрпошта» йому не надходило. Того ж дня він звернувся до відділення поштового зв`язку, де йому повідомили про те, що вказаний лист вже повернуто відправнику.

Відповідно до трекінгового номера AT «Укрпошта» № 612 15 жовтня 2024 року зафіксовано повернення повістки відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що не є належним підтвердженням оповіщення про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, як це передбачено ч. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16 травня 2024 року.

Враховуючи те, що він не був повідомлений про факт направлення йому повістки через смс-сповіщення від «Укрпошти», не отримав її вчасно, тому йому не було відомо дату та термін прибуття до Територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

З огляду на обставини навчання та роботи він мав можливість з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки лише 22 жовтня 2024 року.

При відвідуванні того дня кабінету № 16 ІНФОРМАЦІЯ_3 його було повідомлено, що відповідний запис про його звернення зафіксовано, та його запевнили, що в його діях відсутні будь-які порушення.

19 грудня 2024 року, перевіривши інформацію у програмі «РЕЗЕРВ+», він отримав повідомлення про порушення ним порядку проходження військового обліку, тобто фактично те, що він перебуває у розшуку. У зв`язку з цим він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де відповідальним виконавцем адміністративного відділення Андрощук А.О. складено протокол про адміністративне правопорушення №4/968 про те, що він 15 жовтня 2024 року не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1КУпАП. Він надав письмові пояснення щодо причин неявки за викликом. Пояснив, що не з`явився на виклик за повісткою, адже її фактично не отримував поштою, а отже, не був обізнаний про дату та час виклику, оскільки не був сповіщений належним чином.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення йому лише оголосили про наявність листа із повісткою, при цьому ані зміст такого листа, ані сам лист з його змістом надано не було, тому надати оцінку вкладенням до такого листа неможливо.

24 грудня 2025 року він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 10 год. 00 хв., однак на розгляд справи його так ніхто і не запросив, йому сказали що повідомлять час розгляду додатково.

Попри зазначені обставини, 25 грудня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 , без його участі, було розглянуто справу про вчинення адміністративного правопорушення, та винесено постанову № 4/968 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень. Вважає що, постанова № 4/968 від 25 грудня 2024 року була винесена безпідставно та неправомірно, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а справа підлягає закриттю.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

20 лютого 2025 року від відповідача надійшов відзив, в якому він просив відмовити в задоволенні позову.

У відзиві, зокрема, вказав, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, у відповідності до норм статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на момент отриманні повістки не користувався.

Позивач порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки під час особливого періоду не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових у встановлені строки, що є його обов`язком.

Позивачу за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку №338498, яку надіслано на його адресу засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, та за якою позивач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 11 год. 00 хв. 15 жовтня 2024 року. Однак позивач за вищезазначеною повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув та про причини неприбуття не повідомив.

В зв`язку з неприбуттям позивача за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС до Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, в порядку визначеному ст. 259 КУпАП, надіслано звернення щодо доставки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання протоколу в зв`язку із вчиненням ним адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Лише 19 грудня 2024 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де складено адміністративні матеріали про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 cт. 210-1 КУпАП за № 4/968 від 19 грудня 2024 року.

Позивачем у протоколі зазначено свої пояснення з приводу порушення ним законодавства про оборону, мобілізацію та мобілізаційну підготовку, але не надано змістовних та обґрунтованих доказів щодо скоєного адміністративного правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 24 грудня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , де 25 грудня 2024 року в присутності позивача винесено постанову №4/968 від 25 грудня 2024 року. Постанову отримано 15 січня 2025 року позивачем особисто, про що свідчить підпис на постанові. Під час винесення постанови позивачем також не пред`явлено жодного обґрунтованого змістовного пояснення з приводу не прибуття у встановлений у повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На момент надсилання повістки № 338498 позивач не оформив право на відстрочку на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як студент ВНЗ.

Отже, відповідно до вимог законодавства, в зазначений у повістці термін 15 жовтня 2024 року позивач зобов`язаний був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 уточнити свої військово-облікові дані, пройти військово-лікарську комісію та надати підтвердні документи стосовно наявного права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Позивач лише коли дізнався, що перебуває у розшуку за порушення правил військового обліку, почав вживати заходів щодо усунення наявних порушень, а саме оформив відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації як студент ВНЗ 25 жовтня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи, подані докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 05 жовтня 2024 року сформовано повістку № 338498 про прибуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 11 год. 00 хв. 15 жовтня 2024 року для уточнення даних.

Повістка направлена позивачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням, що підтверджується копією конверта, який повернувся відповідачу 15 жовтня 2024 року не врученим, з відміткою працівника АТ «Укрпошта» - адресат відсутній за вказаною адресою.

19 грудня 2024 року відповідальним виконавцем адміністративного відділення Андрощуком Л.О. складено протокол №4/968 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення ним абз.1 п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме за те, що позивач не прибув за викликом ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці (розпорядженні) на 10 год. 00 хв. 15 жовтня 2024 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 24 грудня 2024 року о 10 год. 00 хв. Про час та місце розгляду позивач також повідомлений під підпис.

25 грудня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та виніс постанову № 4/968 про накладення штрафу відповідно до ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп.

Відповідно до ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише в разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Як встановлено судом, 19 грудня 2024 року відповідальним виконавцем адміністративного відділення Андрощуком А.О. складено протокол №4/968 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 10 год. 00 хв. 24 грудня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: м. Рівне, вул. Грабник, буд. 2, каб. 17. Про час та місце розгляду позивач повідомлений під підпис.

25 грудня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та виніс постанову № 4/968 про накладення штрафу відповідно до ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач вказує, що розгляд справи було проведено у його відсутність, хоча 24 грудня 2025 року він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 10 год. 00 хв., однак розгляд проведено не було і про наступну дату 25 грудня 2024 року його не повідомлено. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, судом встановлено, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 розглянув справу про адміністративне правопорушення без участі позивача 25 грудня 2024 року та без його належного повідомлення про час, дату та місце розгляду справи, оскільки позивач був повідомлений про розгляд справи на 24 грудня 2024 року, що підтверджується його підписом в протоколі № 4/968 від 19 грудня 2024 року.

Наведене свідчить, що відповідачем не дотримана процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення визначена ст. 279 КУпАП та порушені права позивача, під час винесення постанови були порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення відповідачем процедури розгляду справи, тому належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови про накладання адміністративного стягнення та направлення справи на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 8 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами, відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, № 27, ст.385, введено в дію Постановою ВР № 2233-XII від 25.03.92, ВВР, 1992, № 27, ст.386) Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя.

Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає пропорційно стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_8 .

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_8 судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 302 грн 80 коп.

Окрім того, суд роз`яснює позивачу, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відтак, він має право звернутися до суду з клопотанням про повернення надміру сплаченого судового збору в сумі 605 грн. 60 коп., оскільки ним внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову № 4/968 про накладення штрафу відповідно до ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 25 грудня 2024 року, винесену відносно ОСОБА_1 , скасувати та направити справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 302 (триста дві) грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_10 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складене 25 лютого 2025 року.

Суддя О.О. Першко