Справа № 560/14113/24
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2025 рокум. Ужгород№ 560/14113/24

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючої судді Плеханова З.Б. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), яким просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не прийняття до розгляду рапорту ОСОБА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , щодо звільнення з військової служби відповідно до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку з загибеллю рідного брата під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 за до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку з загибеллю рідного брата під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.09.2024 року у відповідності до ст.29 КАС України дану позовну заяву надіслано для розгляду до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10. 24 року, справу №560/14113/24 передано на розгляд судді Плеханова З.Б.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження в справі та зобов`язано Військову частини НОМЕР_1 надати суду в термін 7 днів з дня отримання даної ухвали: копію рапорту позивача від 16.08.2024 р. та результати його розгляду.Дана ухвала була надіслана в електронний кабінет військової частини.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року повторно зобов`язав Військову частини НОМЕР_1 ( код НОМЕР_3 ) надати суду в термін 3 дні з дня отримання даної ухвали: копію рапорту ОСОБА_1 від 16.08.2024 р. та результати його розгляду.

16 грудня 2024 року від представника військової частини НОМЕР_4 надійшла заява, що ними отримано в електронний кабінет військової частини НОМЕР_4 ухвалу по даній справі про витребування доказів, однак вони не є учасником судового розгляду, а військова частина, зазначена позивачем як відповідач має інший код ЄДРПОУ.

З врахування вищеподаної інформації 18 грудня 2024 року було замінено відповідача у справі на належного з належним кодом ЄДРПОУ та зобовязано військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_3 ) виконати вимоги ухвали.

23 грудня 2024 року на виконання вимог ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду про витребування доказів від 16 грудня 2024 року у справі №560/14113/24 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що рапорт про звільнення з військової служби ОСОБА_2 надійшов на адресу військової частини НОМЕР_1 26.08.2024 року №1991, що підтверджується записом в Журналі реєстрації вхідних документів (листування) військової частини НОМЕР_1 . Однак згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №241 від 21.08.2024 року солдат ОСОБА_3 21.08.2024 року виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_5 . Таким чином, з огляду на те, що солдат ОСОБА_3 вибув з військової частини НОМЕР_1 21.08.2024 року, а рапорт про звільнення з військової служби ОСОБА_2 надійшов 26.08.2024 року, тому солдату ОСОБА_2 було відмовлено у звільненні з військової служби.

Та надано копії витребовуваних документів.

24 грудня 2024 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позов, відповідно до якого зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 повідомляє, що рапорт про звільнення з військової служби ОСОБА_2 надійшов на адресу військової частини НОМЕР_1 23.08.2024 року та був зареєстрований 26.08.2024 року №1991, що підтверджується записом в Журналі реєстрації вхідних документів (листування) військової частини НОМЕР_1 . Однак згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №241 від 21.08.2024 року солдат ОСОБА_3 21.08.2024 року виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_5 . Таким чином, з огляду на те, що солдат ОСОБА_3 вибув з військової частини НОМЕР_1 21.08.2024 року, а рапорт про звільнення з військової служби ОСОБА_2 надійшов 23.08.2024 року, а був зареєстрований 26.08.2024 року, тому рапорт не було задоволено. У зв`язку з цим, військова частини НОМЕР_1 не зможе звільнити солдата ОСОБА_3 із військової служби оскільки він являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_5 .Отже, військова частина НОМЕР_1 діяла в межах законодавства, рапорт солдата ОСОБА_4 було зареєстровано у Журналі реєстрації вхідних документів (листування) військової частини НОМЕР_1 , а в подальшому розглянуто у встановленому законом порядку відповідно до вимог наказу Міністерства оборони України від 06.08.2024 року № 531. Просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 , викладених в позовній заяві, відмовити в повному обсязі.

Обставини встановлені судом

Відповідно до Довідки ( форма 5) Військової частини НОМЕР_1 від 04.07.2024 р. №2675, солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 23.06.2024 року по теперішній час.

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_6 .

Відповідно до Свідоцтва про народження Сервї НОМЕР_7 від 26.11.1984 р. рідним братом позивача є ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер , про що ІНФОРМАЦІЯ_3 складено відповідний актовий запис №174.,місце смерті Україна, Харківська обл., Чугуївський р-н , м. Вовчанськ, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 виданого 03.08.2024 р.

Згідно Довідки про причини смерті №10-12/1693-ДМ/24 від 01.08.2024 р. , ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 від вибухової травми, що також підтверджується Лікарським свідоцтвом про смерть №10-12/1693 від 01.08.2024.

На підставі наведеного, 16.08.2024 року , солдат ОСОБА_1 звернувся на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , якому був направлений рапорт, з проханням звільнити з військової служби згідно ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в якій зазначено що особи жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, за сімейними обставинами, у зв`язку із загибеллю рідного брата військовослужбовця який загинув під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки, та під-час виконання службових обов`язків.

Разом з рапортом було надано додаткові документи:

1. Копія ID-карти ОСОБА_1 .

2. копія РНОКПП ОСОБА_1 .

3. копія довідки №267$ від 04.07.2024 року.

4. копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 .

5. копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 .

6. копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 .

7. копія довідки про причину смерті форми 106/ о №10-12/1693-Дм/24.

8. копія лікарського свідоцтва про смерть №10-12/1693-8м/24.

9. копія військового квита ОСОБА_7 серії НОМЕР_11 .

10. копія рапорту про призначення службового розслідування.

11. копія витягу із наказу №146 від 13.04.2024 року.

12. копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_12 .

13. копія сповіщення сім`ї на зниклого безвісти №5544 від 01.07.2024 року.

14. копія сповіщення сім`ї на зниклого безвісти №6140 від 01.08.2024 року.

Вказаний вище рапорт з доданими до нього документами було направлено 16.08.2024 року засобами поштового зв`язку на адресу Військової частини НОМЕР_1 та був зареєстрований 26.08.2024 року №1991, що підтверджується записом в Журналі реєстрації вхідних документів (листування) військової частини НОМЕР_1 .

З дослідженої копії рапорту позивача судом встановлено, що на рапорті капітаном ОСОБА_8 проставлено відмітку "Згідно наказу №241 від 21.08.2024 року солдат ОСОБА_1 вибув до в/ч НОМЕР_5 , рапорт задовольнити неможливо" .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №241 від 21.08.2024 року солдат ОСОБА_3 21.08.2024 року виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_5 .

Мотиви та норми права застосовані судом

Згідно з частинами 1, 2 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.92 N 2232-XII (далі - Закон N 2232-XII).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону N2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 статті 2 Закону N2232-XII передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

За змістом статті 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Підстави звільнення з військової служби, зокрема, під час дії воєнного стану, передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

18.05.2024 набув чинності Закон України №3633-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку".

Відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII у редакції з 18.05.2024, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Відповідно до п.3 ч.12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану: якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Порядок звільнення врегульований пунктами 233-243 Положення №1153/2008.

Відповідно до пункту 233 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорт та документи, які підтверджують підстави звільнення. За наявності передбачених законом підстав, звільнення з військової служби можливе на будь-якому етапі проходження військової служби.

Подання рапорту «по команді» означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, нерозгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.

Відповідно до пункту 14.10 Розділу XIV "Особливості проходження військової служби, служби в резерві та виконання військового обов`язку в запасі в особливий період" Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009№ 170, звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.

Командири військових частин зобов`язані забезпечити своєчасне здавання посади, проведення усіх необхідних розрахунків з військовослужбовцями, стосовно яких видано наказ по особовому складу про звільнення з військової служби, у порядку, визначеному пунктом 242 Положення, та направлення їх на військовий облік до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.

Порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини) визначає Інструкція про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 № 735 (далі - Інструкція № 735).

Згідно з пунктом 5 розділу ІІІ Інструкції № 735 звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін розв`язати порушені у зверненні питання неможливо, то керівник відповідного органу військового управління, командир військової частини або особа, що тимчасово виконує його обов`язки, установлює термін, потрібний для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.

Відповідно до пункту 241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Згідно з правовими нормами пункту 242 Положення №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

З наведеного слідує, що наслідком розгляду рапорту військовослужбовця про його звільнення з військової служби посадові особи, які мають право на його звільнення з військової служби, зобов`язані видати наказ по особовому складу про звільнення такого військовослужбовця з військової служби чи надати обґрунтовану відмову у задоволенні рапорту. Розглянутим, на переконання суду, вважається рапорт, по якому прийнято рішення та це рішення чи відповідь доведена до військовослужбовця належним чином. Відповідь на рапорт має містити рішення з посиланням на акти законодавства та роз`ясненням порядку оскарження. Якщо в місячний термін розв`язати порушені у зверненні питання неможливо, то керівник відповідного органу військового управління, командир військової частини або особа, що тимчасово виконує його обов`язки, установлює термін, потрібний для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Відтак, наслідком написання рапорту військовослужбовця про звільнення з військової служби є наказ по особовому складу про звільнення з військової служби чи відмова у задоволенні рапорту із зазначенням її підстави.

З дослідженої копії рапорту позивача судом встановлено, що на рапорті капітаном ОСОБА_8 проставлено відмітку "Згідно наказу №241 від 21.08.2024 року солдат ОСОБА_1 вибув до в/ч НОМЕР_5 , рапорт задовільнити неможливо" . Разом з тим доказів належного результату розгляду цього рапорту позивача, у тому числі таких, як прийняття наказу про звільнення або відмови у прийнятті наказу, з посиланням на акти законодавства та з роз`ясненням порядку оскарження, матеріали справи не містять та сторонами під час судового розгляду справи до суду не надано.

За таких обставин, на думку суду, відповідачем не вирішено питання про задоволення або відмову у задоволенні рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби, та відповідного рішення за результатами розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби відповідачем не було прийнято.

Отже, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду по суті рапорту про звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на встановлену бездіяльність суб`єкта владних повноважень та для ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 16.08.2024 року про звільнення з військової служби та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 від 16.08.2024 року про звільнення з військової служби та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду рапорту.

Ураховуючи те, що рішення відповідачем за результатом розгляду рапорту позивача не приймалося, питання звільнення ОСОБА_1 є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу, та адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звернені на майбутнє, відповідно не підлягають задоволенню.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ) щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 16.08.2024 року про звільнення з військової служби.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ) розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 від 16.08.2024 року про звільнення з військової служби та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду рапорту з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЗ.Б.Плеханова