Справа № 693/291/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року справа № 693/291/24
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, наказів та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ТЦК, відповідач-1), Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу під час мобілізації громадянина ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.03.2023 № 47 про призов на військову службу під час мобілізації громадянина ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.08.2023 № 221 про зарахування солдата ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і призначення його на посаду;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про виключення солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і про направлення його на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік призовників.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на момент прийняття рішення начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов на військову службу під час мобілізації позивач досяг призовного віку відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, повинен був перебувати на обліку призовників та не міг вважатися військовозобов`язаним в контексті ст. 39 вказаного Закону, що свідчить про порушення ІНФОРМАЦІЯ_3 правил ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних, передбаченого Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487. У свою чергу протиправність дій уповноважених посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації, на думку представника позивача, вказує на протиправність наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.03.2023 № 47 в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації.

Ухвалою від 06.05.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відзиви на позов від відповідачів до суду не надходили.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що відповідно до витягу з книги протоколів Жашківської районної приписної комісії від 24 січня 2017 року протокол № 7, громадянин ОСОБА_1 , 2000 року народження, рішенням приписної комісії згідно з Положенням про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України визнаний придатним до військової служби і підлягає зняттю з військового обліку призовників та взяттю на військовий облік військовозобов`язаних згідно статті 14 п. 9 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу як такий, що раніше був засуджений до 3-х років позбавлення волі за статтею 185 частини 3 Кримінального кодексу України з іспитовим строком 1 рік згідно вироку Жашківського районного суду від 23.03.2015.

Відповідно до постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформленої довідкою від 20.02.2023 № 193, ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.

Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.03.2023 № 47, ОСОБА_1 , як військовозобов`язаний, відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 Про загальну мобілізацію, призваний на військову службу.

Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 05.08.2023 № 221 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 .

Позивач вважає накази відповідачів про його призов на військову службу та про зарахування до списків особового складу ВЧ протиправними, а тому звернувся в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України Про військовий обов`язок і військову службу № 2232-XII від 25.03.1992 (далі Закон № 2232-XII, в редакції, чинній станом на час прийняття спірних наказів). Він же визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з частинами першою, другою статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частини першої, другої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Частиною шостою цієї статті передбачені наступні види військової служби, зокрема: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався, тривав станом на час виникнення спірних правовідносин та триває станом на час розгляду справи.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону № 2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно ч. 5 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (в редакції, чинній станом на час прийняття спірних наказів) призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин.

Таким чином, призов на військову службу під час мобілізації здійснюється із числа резервістів та військовозобов`язаних.

Відповідно до абз. 11 ч. 9 ст. 14 Закону № 2232-XII на районні (міські) комісії з питань приписки покладаються зняття з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання.

Згідно з абз. 7 ч. 10 вказаної статті за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання.

Таким чином, особи, які раніше були засуджені до позбавлення волі за рішення комісії з питань приписки можуть зніматись з військового обліку призовників та братись на військовий облік як військовозобов`язані.

Під час дослідження питання наявності підстав для призову позивача на військову службу під час мобілізації, суд врахував, що відповідно до витягу з книги протоколів Жашківської районної приписної комісії від 24 січня 2017 року, протокол № 7, ОСОБА_1 , 2000 року народження, рішенням приписної комісії згідно з Положенням про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України визнаний придатним до військової служби і підлягає зняттю з військового обліку призовників та взяттю на військовий облік військовозобов`язаних згідно статті 14 п. 9 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу як такий, що раніше був засуджений до 3-х років позбавлення волі за статтею 185 частини 3 Кримінального кодексу України з іспитовим строком 1 рік згідно вироку Жашківського районного суду від 23.03.2015.

Аналіз встановлених обставин вказує на те, що позивач, як особа, яка раніше була засуджена до позбавлення волі, в силу приписів абз. 11 ч. 9 та абз 7 ч. 10 ст. 14 Закону № 2232-XII підлягав зняттю з військового обліку призовників та мав бути взятий на військовий облік як військовозобов`язаний.

Покликання представника позивача на те, що позивач повинен був перебувати на обліку призовників та не міг вважатися військовозобов`язаним з огляду на його вік, суд вважає необґрунтованим, оскільки Закон передбачає й інші випадки, за яких громадяни підлягають зняттю з військового обліку призовників та беруться на військовий облік як військовозобов`язані, безвідносно до віку, що і мало місце у спірних правовідносинах.

Посилання представника позивача на висновки Верховного Суду, викладені у низці постанов 2023 року, суд також відхиляє, оскільки предмет, підстави позову та обставини справ суттєво відрізняються від справи, що розглядається, відтак висновки Верховного Суду, у цих справах не є релевантними до спірних правовідносин.

За вказаних обставин, суд доходить висновку, що доводи позову не знайшли свого підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, оскільки не відповідають чинному нормативно-правовому регулюванню та фактичним обставинам справи. Будь-яких інших суттєвих ознак порушення процедури призову позивача на військову службу під час мобілізації, що впливали б на правомірність спірного наказу від 08.03.2023 № 47 суд не встановив.

Таким чином, позовні вимоги у частині протиправності дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову та його наказу від 08.03.2023 № 47 суд вважає необґрунтованими та такими, у задоволенні яких слід відмовити.

Крім того, суд врахував, що інша частина позовних вимог є похідними від зазначених, у зв`язку із чим у їх задоволенні також належить відмовити.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких належить відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача, звільненого від сплати судових витрат не підлягають задоволенню, а відповідачі не надали доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 );

2) відповідач-1 ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 );

3) відповідач-2 Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 25.02.2025.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК