Справа № 420/40660/24
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши у письмовому загальному судовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю НОВІНТЕР про стягнення суми податкового боргу вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача Головного управління ДПС в Київській області то Товариства з обмеженою відповідальністю НОВІНТЕР , у якій позивач просить суд:

- стягнути з розрахункових рахунків у банку, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю НОВІНТЕР () кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 4 498 505 (чотири мільйони чотириста дев`ятсот вісім п`ятсот п`ять), 45 грн. з рахунків у банках , що обслуговують такого платника податків за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач стверджує, що відповідно до інформаційних баз даних ДПС за відповідачем обліковується податковий борг по пені та порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства.

Заборгованість по пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства виникли на підставі документальної позхапланової перевірки та винесення податкового повіджолмлення-рішення.

Вказане податкове повідомлення-рішення було вручено відповідачу та є узгодженим, оскільки в адміністративному та судовому порядку відповідач рішення не оскаржував.

З метою погашення податкового боргу позивач сформував податкову вимогу та направив відповідачу рекомендолваним листом засобами поштового зв`язку за податковою адресою, яка повернулася на адресу позивача через закінчення терміну зберігання.

(б) Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, хоча був належним чином повідомлений про судове провадження за позовом проти нього з надсиланням на його податкову адресу позовної заяви з додатками та ухвали про відкриття загального позовного провадження із зазначенням дати та часу судового засідання.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

08.01.2025 суд ухвалив відкрити загальне позовне провадження.

04.02.2025 оскільки на призначене судове засідання сторони не з`явилися, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

IV. Обставини, встановлені судом

Відповідач зареєстрований за податковою адресою: м.Одеса, вул. Спиридонівська, 31.

Позивач за результатами позапланової виїзної перевірки склав акт №31573/10-36-07-10/41933327 від 20.05.2024. В акті він зробив висновки про порушення відповідачем термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, порушення вимог валютного законодавства.

04.07.2024 позивач виніс податкове повідомлення-рішення форми С №33075/0709 на суму 4 498 505,45 грн. та направив його поштовим зв`язком на податкову адресу платника. Вказане рішення повернулося за закінченням терміну зберігання.

З метою погашення податкового боргу позивач сформував податкову вимогу №0-1036 від 05.09.2024 та направив відповідачу рекомендованим листом засобами поштового зв`язку на податкову адресу відповідача. Вимога була повернута після закінчення терміну зберігання.

Відповідно до інформаційних баз даних ДПС за відповідачем обліковується податковий борг по пені за порушенн термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 4 498 505,45 грн.

Станом на день звернення до суду вимога не оскаржувалася, не скасована, не відкликана та є дійсною.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII Про валюту і валютні операції (далі - Закон №2473): Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Підпунктом 21 розділу ІІ Положення граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Згідно з ч.2 ст.13 Закону №2473: У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Відповідно до ч.3 цієї статті: У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Частиною 5 ст.13 Закону №2473 визначено: Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

У разі якщо виконання договору, передбаченого ч.2 або 3 цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору (контракту).

Відповідно до п.58.3. ст.58 Податкового кодексу України (далі - ПК) податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з п. 42.2. ст. 42 ПК документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

З огляду на матеріали справи позивач направив податкове повідомлення - рішення за податковою адресою відповідача. Таким чином, суд робить висновок , що спірне рішення було належним чином вручене позивачу. Також з урахуванням, що рішення не оскаржувалося, є чинним, а тому податковий борг вважається узгодженим.

У п.59.1 ст.59 ПК зазначено: Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пункт 59.4. ст.59 ПК встановлює: Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.5. ст.59 ПК: У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був ппогашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Станом на день звернення до суду відповідач податкову вимогу не сокражував, вона є чинною.

Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК: Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п.95.2. ст.95 ПК: Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до ст.102 ПК податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 днів з дня виникнення такого боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду , строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визнання боргу безнадійним.

На підставі викладеного суд робить висновок про існування правових підстав для стягнення податкового боргу.

VI. Судові витрати

З урахуванням п.27 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, суд не здійснює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Стягнути з розрахункових рахунків у банку, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю НОВІНТЕР () кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 4 498 505 (чотири мільйони чотириста дев`ятсот вісім п`ятсот п`ять), 45 грн. з рахунків у банках , що обслуговують такого платника податків за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО