Справа № 600/4452/24-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/4452/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом №17 від 23.08.2024 року про відмову у наданні позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період;

- зобов`язати відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання йому відстрочки від призову за мобілізацією на підставі п.13 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» із урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача, засобами поштового зв`язку, із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як особа, що зайнята постійним доглядом за батьком інвалідом, та надав усі необхідні документи. Однак, позивач зазначає, що відповідач листом від 18.09.2024 р. повідомив про прийняття протоколу комісії №17 від 23.08.2024 р. про відмову у наданні відстрочки, з підстав відсутності підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Позивач не погоджується з доводами відповідача та зазначає, що надав повний пакет документів, які надають йому право на відстрочку та підтверджують, що він є єдиною особою, яка може здійснювати такий догляд. У зв`язку із вказаним позивач просить суд задовольнити позов.

Відповідач повідомлений належним чином про відкриття провадження по справі, однак у встановлений судом строк не подав відзив на позов.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач подав, засобами поштового зв`язку, до відповідача 03.09.2024 р. заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із здійсненням постійного догляду за батьком, особою з інвалідністю 2 групи.

До вказаної заяви було додано: нотаріально завірену копію паспорта та код РНОКПП позивача; витяг з реєстру Сторожинецької територіальної громади щодо місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; нотаріально чином завірена копія військового квитка позивача серія НОМЕР_1 ; нотаріально завірена копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; нотаріально завірена копія паспорту та РНОКПП батька позивача ОСОБА_2 ; витяг з реєстру Сторожинецької територіальної громади щодо місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; нотаріально завірена копія пенсійного посвідчення ОСОБА_2 № НОМЕР_2 від 17.04.2014 р.; нотаріально завірена копія свідоцтва НОМЕР_3 про смерть ОСОБА_3 ; заява ОСОБА_2 від 02.09.2024 р.; нотаріально завірена копія акту обстеження житлово-побутових умов № 122 від 29.08.2024р., в якій зазначено, що згідно висновку ЛКК №2927 від 15.05.2024 р. ОСОБА_2 потребує стороннього догляду, допомоги, а також те, що разом з ОСОБА_2 проживає його син ОСОБА_1 ; нотаріально завірена копія довідки № 101 від 29.08.2024р. про склад сім`ї позивача до якої входять ОСОБА_2 та безпосередньо ОСОБА_1 ; нотаріально завірена копія довідка МСЕК серія АВ № 0274417 від 26.02.2014 р. про встановлення ОСОБА_2 другої групи інвалідності; копія акту Сторожинецької міської ради про встановлення факту здійснення особою (позивачем) догляду ( постійного догляду) № 74 від 26.06.2024 р. за ОСОБА_2 (а.с.7 - 41 ).

18.09.2024 р. відповідач у формі листа №1/5789 повідомив, що за результатами розгляду заяви позивача прийнято рішення у формі протоколу від 23.08.2024 р. №17 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийняття оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та триває на момент виникнення спірних правовідносин.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлено Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ст. 1 Закону № 3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до положень ст. 23 Закону № 3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до п. 9 та п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

- зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду;

- які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

На підставі матеріалів справи встановлено, що позивач подав, засобами поштового зв`язку, 03.09.2024 р. заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із здійсненням постійного догляду за батьком, особою з інвалідністю 2 групи.

До вказаної заяви було додано відповідний пакет документів, який підтверджує проживання позивача за однією адресою з батьком ОСОБА_2 , який являється особою з інвалідністю 2 групи та потребує постійного догляду, а позивач здійснює догляд за ним. Крім того, позивач надав відповідні докази на підтвердження відсутності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за його батьком. Згідно заяви ОСОБА_2 від 02.09.2024 р. вказано про визначення особи, яка буде здійснювати за ним догляд ОСОБА_1 .

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення № 154), пунктом 1 якого визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Згідно з абз. 9 п. 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560), яким, зокрема визначено процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Відповідно до пунктів 56, 57 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

- голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

- члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з пунктом 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відповідно до п. 59 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з п. 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

З урахуванням наведеного, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права мав прийняти рішення за наслідком розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову, із зазначенням причин неврахування тих чи інших доказів.

При цьому, Порядком № 560 не передбачено повноважень відповідача залишати подану заяву без розгляду чи повертати подані документи, оформлюючи таке повернення листом.

На підставі матеріалів справи встановлено, що 18.09.2024 р. відповідач у формі листа №1/5789 повідомив, що за результатами розгляду заяви позивача прийнято рішення у формі протоколу від 23.08.2024 р. №17 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.

Однак, суд вважає необґрунтованим посилання на протокол від 23.08.2024 р., в той час як заява про надання відстрочки датована 03.09.2024 р. Крім того, суд зобов`язував відповідача надати відповідний протокол комісії, яким відмовлено позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу, однак вказаного доказу суду надано не було. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність прийнятого рішення відповідачем за результатами розгляду заяви позивача від 03.09.2024 р.

Отже, встановлені обставини дають підстави вважати, що заяву позивача з доданими документами по суті розглянуто не було, а проінформовано про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно пп.8 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі - Порядок №1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Таким чином, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

В той же час, суд звертає увагу, що обов`язок особисто подавати, повідомляти та особисто прибути не є тотожнім у спірних відносинах. При цьому, відповідачем не ставиться під сумнів, що заява позивача була направлена ним особисто.

З огляду на наведене, суд вважає, що подання позивачем засобами поштового зв`язку заяви про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідає вимогами чинного законодавства, а відповідач був зобов`язаний прийняти таку заяву до розгляду та ухвалити відповідне рішення.

Суд наголошує, що у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.

Отже, відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

У постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі №342/158/17 зазначено, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу чи його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону (або ж іншого нормативно-правового регулювання) віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 8 лютого 2022 року №160/6762/21, ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

Оскільки відповідач належним чином не розглянув заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та не прийняв будь-яке рішення, яке б породжувало для позивача юридичні наслідки, то суд в контексті спірних правовідносин може зобов`язати відповідача розглянути по суті заяву позивача, за результатом чого прийняти відповідне рішення, відповідно до вимог Порядку № 560.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом №17 від 23.08.2024 року про відмову у наданні позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, суд вважає помилковим обраний спосіб захисту порушеного права. На підставі матеріалів справи суд дійшов висновку про неможливість прийняття 23.08.2024 р. рішення за результатами розгляду заяви, яка була подана лише 03.09.2024 р., тобто пізніше за оскаржуване рішення. Крім того, відповідач не надав суду жодного рішення, прийнятого за результатами розгляду вказаної заяви позивача.

Відповідачем не надано суду доказів розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняття відповідного рішення за результатами її розгляду, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідачем допущено протиправну бездіяльність.

Отже, для належного способу захисту порушеного права позивача, необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправну бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви позивача від 03.09.2024 р.

Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання йому відстрочки від призову за мобілізацією на підставі п.13 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд звертає увагу на те, що у заяві від 03.09.2024 р. позивач просив надати відстрочку на підставі п.9 ч.1 ст. 23 Закону № 3543-XII. При цьому, суд встановив, що у позивача наявні підстави для отримання відстрочки, як на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, так і на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII. Однак, забезпечуючи послідовність вимог заяви позивача від 03.09.2024 р. суд вважає, що належним способом відновлення порушеного права буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання йому відстрочки від призову за мобілізацією на підставі п.9 ч.1 ст. 23 Закону № 3543-XII, із урахуванням висновків суду.

З вказаних підстав суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд звертає увагу, що відповідачем фактично проігноровано обов`язки, визначені ст. 77 та ст. 159 КАС України, у зв`язку із чим відзив на позов не був поданий без поважних причин, що кваліфікується судом як визнання позову.

Судові витрати

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви позивача від 03.09.2024 р.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому відстрочки від призову за мобілізацією на підставі п.9 ч.1 ст. 23 Закону № 3543-XII, та прийняти обґрунтоване та мотивоване рішення за результатами розгляду вказаної заяви, із урахуванням висновків суду.

4. В решті позову відмовити.

5. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в сумі 1211,20 грн згідно платіжної квитанції від 20.09.2024 р.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників процесу:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Суддя Т.М. Брезіна