Справа № 300/8184/24
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" лютого 2025 р. справа № 300/8184/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №015873/2408, №015875/2408 та №015874/2408 від 03.07.2024
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі також відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №015873/2408, №015875/2408 та №015874/2408 від 03.07.2024.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.48-49).
Позивач скористалася своїм правом на подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 04.12.2024. У даній відповіді на відзив позивач, зокрема зазначає, що доводи відповідача, які вказані у відзиві на позовну заяву, не знаходять свого підтвердження, що підтверджується наведеними позивачем нормами податкового законодавства та доказами, доданими до позовної заяви. Просила позов задовольнити.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
Відповідно до наказу від 28.03.2024 за №806-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків громадянина ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ", повідомлення від 28.03.2024 №69 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманих доходів за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 рік громадянина ОСОБА_1 , про що складено акт №1119/09-19-24-08/ НОМЕР_1 .
Перевіркою встановлено порушення:
- пп. 49.18.1, п.49.18 ст. 49, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, а саме не подання податкової декларації з податку на доходи фізичних осіб за 2022 рік;
- п.п.163.1 ст. 163, п.164.1 ст. 164, пп.164.2.17 "д", п.164.2 ст.164, п.168.2.1 п. 168.2 ст.168 Податкового кодексу в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб в розмірі 136 162,01 грн.;
- п.1.2, п.п.1.6, п.161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу в результаті чого донараховано військового збору в розмірі 11 346,83 грн (а.с.9-16).
На підставі акта перевірки від 27.05.2024 за №1119/09-19-24-08/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області 03.07.2024 прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення: форми Р за №015873/2408, яким ОСОБА_1 , збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 170 202,52 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями 136 162,01 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 34 040,51 грн (а.с. 36); форми "Р" за №015875/2408, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в загальному розмірі 14 183,54 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями 11 346,83 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 2 836,71 грн; форми Р за №015874/2408, яким ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію за неподання податкової декларації з податку на доходи фізичних осіб за 2022 рік у сумі 340,00 грн (а.с.).
Підставою для винесення оскаржуваних рішень слугувало встановлення податковим органом факту неподання ОСОБА_1 , податкової декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік, внаслідок чого позивачем не задекларовано та не сплачено податок та військовий збір з доходу, отриманого у 2022 року як додаткове благо у вигляді анульованої (прощеної) основної суми боргу (кредиту) в розмірі 756 455,61 грн.
Судом встановлено, що 20.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Електронбанк" (Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір за № 71/46, згідно якого, Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 60 000,00 доларів США до 19.06.2020 на умовах, наведених у цьому договорі, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором (а.с. 28-29).
09.02.2022 між АТ "Таксомбанк" (Кредитор) та ОСОБА_2 (Сторона) укладено меморандум до договору №71/46 від 20.06.2008, відповідно до якого сторони домовились про співпрацю щодо погашення заборгованості за вищевказаним договором, який укладений між ОСОБА_1 , поручителем за яким на підставі договору поруки №71/46П2 від 20.06.2008, є сторона 2. Відповідно п. 1.3 даного меморандуму сторони дійшли згоди щодо погашення стороною 2 перед стороною 1 боргу за кредитним договором в розмірі 376 201,86 грн із встановленим графіком погашення до 09.02.2022 в сумі 224 000,00 грн та 31.08.2022 в сумі 152 501,86 грн, всього на вищевказану суму.
ОСОБА_1 на виконання додаткової угоди сплачено частину боргу в сумі 224 000,00 грн, що підтверджується копією квитанції №14967802 від 09.02.2022 (а.с. 39).
АТ "Таскомбанк" у "Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма №1-ДФ)" відобразив: за 2022 рік по ОСОБА_1 розрахунок сум та ознак доходів у звіті за формою 1-ДФ.
У розрахунку зазначено: валюта - гривня, дата прощення - 28.10.2022, вид прощення кредит, сума прощення (гривня) 758 080,61 грн, ознака доходу в звіті 1-ДФ "126" - 758 080,61 грн (а.с.42).
Позивач, не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 03.07.2024 №015873/2408, №015875/2408 та №015874/2408 звернулася з позовною заявою до суду за захистом свого порушеного права.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.
Частиною 1 статті 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Суд зазначає, що правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем були врегульовані положеннями Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Згідно пункту 6.1. статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до пункту 8.1. статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.
Згідно підпункту 9.1.2. пункту 9.1. статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків належить податок на доходи фізичних осіб.
Підпунктом 16.1.3. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків і зборів зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.
Правові засади справляння податку на доходи фізичних осіб встановлюються розділом IV Податкового кодексу України.
Підпунктом 162.1.1. пункту 162.1. статті 162 розділу IV Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Об`єкти оподаткування визначено статтею 163 ПКУ, зокрема - загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
Відповідно до п. 164.1 статті 164 ПКУ, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Відповідно до пп. 164.2.17 "д", до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Крім того, відповідно до пункту 161 Підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" ПКУ, Тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір, Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу, Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу, Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.
Правові позиції викладені Верховним Судом з даного питання, полягають в такому: "Колегія суддів КАС ВС вказала, що 7 травня 2015 року набув чинності Закон України № 321-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань", згідно з яким підрозділ 1 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктом 8 у такій редакції: "не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності".
Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися, починаючи з 1 січня 2015 року.
У відповідності до пп. 168.1.3 п. 168.1 статті 168 ПКУ, якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.
Відповідно до статті 179 ПКУ, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу та самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.
ОСОБА_1 в період проведення перевірки 17.05.2024 подано до Косівської ДПІ декларацію про доходи і майновий стан за №3518 від 17.05.2024 в якій позивач задекларувала отриманий дохід за ознакою "126" дохід отриманий у вигляді додаткового блага в розмірі 756 455,61 грн в тому числі дохід в сумі 619 045,95 грн, який не підлягає оподаткуванню та дохід в сумі 42 501,86 грн, з якого нарахувала податку на доходи фізичних осіб в сумі 7 650,33 грн та військового збору в сумі 637,53 грн.
Поряд з цим, в даній ДПІ залишила копії підтверджуючих документів, які на думку платника податків спростовують отримання нею доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 756 455,61 грн, а саме кредитний договір №71/46 від 20.06.2008, рішення Косівського районного суду №347/2371/14-ц від 09.12.2014, постанову Косівського відділу виконавчої служби, меморандум про співпрацю по погашенню боргу від 09.02.2022 до кредитного договору та додаткову угоду до даного меморандуму від жовтня 2022.
Косівською ДПІ надані документи направлено до Головного управління ДПС в Івано- Франківській області, які в подальшому використані при проведенні невиїзної документальної перевірки даного платника.
Крім того, Коломийським відділом податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС в Івано- Франківській області подану Декларацію про майновий стан і доходи ОСОБА_1 від 17.05.2024 №3518 за заявою платника визнано, як таку, що подана "до відома" і по обліку не проведено.
Так, згідно наданого кредитного договору №71/46 від 20.06.2008 між ВАТ "Електрон банк" та ОСОБА_1 укладено даний договір згідно якого банк як позикодавець надав кредит позичальнику в сумі 60 000,00 доларів США за курсом 484,97 грн за 100 доларів США станом на дату видачі кредиту 24.06.2008, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% річних, терміном на 12 років, з кінцевим терміном повернення не пізніше 19.06.2020. Поручителями перед банком за виконання позичальником зобов`язань являються ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які зобов`язалися відповідати перед банком за виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором.
Позичальник порушив строки виконання грошового зобов`язання по вищевказаному кредитному договору, в зв`язку з чим станом на 23.09.2014 його заборгованість визначена відповідно представленого розрахунку ПАТ "ВІЕс Банк" становить 36 190,27 доларів США, (що еквівалентно 488 196,21 грн), з якої 460 626,62 грн - заборгованість по кредиту, 25 894,04 грн - заборгованість по відсотках, 124,21 грн - заборгованість по пені. В добровільному порядку позичальник відмовився погасити вказану суму заборгованості і позикодавець ПАТ "ВІЕ с БАНК", як правонаступник банку ВАТ "Електрон банк" звернувся до Косівського районного суду про стягнення боргу, який рішенням по справі №347/2371/14-ц від 09.12.2014 визнав в сумі 488 196,21 грн і виконавчим листом №347/2371/14-ц від 07.09.2015 зобов`язав Косівську ВДВС у Косівському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції стягнути його в користь ПАТ "ВІЕсБАНК" в повній сумі.
Косівський ВДВС у Косівському районі на стягнення даного боргу виніс постанову ВП №49613994 від 11.04.2017 "Про звернення стягнення на зарплату, пенсію, стипендію та інші доходи платника", якою звернув стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , яка отримує дохід у Косівській РДА і зобов`язав здійснювати відрахування із доходів в розмірі 20 відсотків до виплати загальної суми боргу в сумі 488 196,21 грн, яка вказана у виконавчому листі Косівського районного суду.
Косівський відділ державної виконавчої служби у Косівському районі, Івано- Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 20.01.2022 №2234/20.6-27/20.6-20 повідомляє ОСОБА_1 , що станом на 20.01.2022 з її доходів в погашення боргу утримано 111 694,35 грн і залишок боргу на дану дату складає 376 501,86 грн.
АТ "Таскомбанк" листом №5244/47.5-Д від 22.04.2024 повідомляє ОСОБА_1 про те, що він є правонаступником ПАТ "ВІЕсБАНК" і кредитний договір №71/46 укладений 20.06.2008 між нею та ВАТ "Електрон банк", правонаступником якого виступив ПАТ "ВІЕсБАНК" припинили свою дію 02.11.2022.
Для подальшого погашення боргу в сумі 376 501,86 грн АТ "Таксомбанк" (далі сторона 1) заключає меморандум від 09.02.2022 за кредитним договором №71/46 від 20.06.2008 з громадянином України ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п НОМЕР_2 ) (далі - сторона 2) предметом якого є те, що сторони домовились про співпрацю щодо погашення заборгованості за вищевказаним договором, який укладений між стороною -1 та ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), поручителем за яким на підставі договору поруки №71/46П2 від 20.06.2008, є сторона - 2.
Відповідно п.1.3 даного меморандуму сторони дійшли згоди щодо погашення стороною - 2 перед стороною - 1 боргу за кредитним договором в розмірі 376 501,86 грн із встановленим графіком погашення до 09.02.2022 в сумі 224 000,00 грн та 31.08.2022 в сумі 152 501,86 грн, всього на вищевказану суму.
Відповідно п.1.5 меморандуму вказано, що за умови виконання п.1.3 цього меморандуму та після погашення заборгованості в сумі 376 501,86 грн за кредитним договором Сторона -1 здійснить таке:
п.1.5.1 виведе з обтяження предмет іпотеки (домоволодіння загальною площею 30,3 кв. м. та земельну ділянку загальною площею 0,2500 га;
п.1.5.2 не застосовувати нараховану пеню в повному обсязі за кредитним договором;
п.1.5.3 припиняє ведення претензійно позивної роботи зі сторони банку за кредитним договором, не застосовуватиме пеню в повному обсязі;
п. 1.5.4 здійснить прощення залишку заборгованості по основному боргу та нарахованим процентам по кредитному договору шляхом укладення договору прощення або здійснить відступлення залишку заборгованості за кредитним договором позичальника на фінансову компанію/установу;
п.1.5.5 сторони домовились, що всі витрати, пов`язані з припиненням обтяжень, іпотек та вилученням записів з відповідних державних реєстрів та будь-які інші витрати, несе сторона - 2.
Для виконання п.1.3 вищевказаного меморандуму ОСОБА_1 (сторона - 2) погасила частину боргу в сумі 224 000,20 грн, що підтверджується квитанцією про оплату №14967802 від 09.02.2022 в сумі 224 000,20 грн, а іншу частину боргу в сумі 152 501,66 грн не погасила, чим порушила умови виконання даного меморандуму і сторони домовилися внести зміни до вищевказаного пункту меморандуму і заключили в жовтні 2022 року додаткову угоду до нього в якій погодили погасити залишок боргу в сумі 100 000,00 грн до 31.10.2022 року.
На виконання додаткової угоди меморандуму сторона - 2 погасила даний борг 26.10.2022, квитанція від 26.10.2022 №16241759 (а.с.40).
АТ "Таскомбанк" сторона - 1 згідно з умовами меморандуму прийняла договір прощення боргу від 28.10.2022 згідно якого простила борг позичальнику в розмірі заборгованості за кредитом (основна сума боргу), що становить 756 455,61 грн, і відобразила її в податковому розрахунку за 4-й квартал 2022 року за ознакою доходу "126", як додаткове благо без утримання податку на доходи фізичних осіб, та за ознакою доходу "189" "Дохід у вигляді основної суми боргу прощеного кредитором за його самостійним рішенням" відображено дохід отриманий платником податку від прощення (анулювання) заборгованості за відсотками банку нарахованими за несвоєчасне погашення боргу в сумі 619 045,95 грн.
Поряд з цим, в даному повідомленні вказано, що сума прощеного (анульованого) боргу буде включена до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на її користь, за підсумками звітного періоду, в якому такий борг анульовано, а також вказується, що ОСОБА_1 на підставі підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового Кодексу України необхідно даний дохід відобразити в річній податковій декларації, яка подається за звітний рік до 01 травня року наступного за звітним та самостійно сплатити податок з даних доходів.
Документальною позаплановою невиїзною перевіркою ФОП ОСОБА_1 , встановлено, що позивачем в порушення вищесказаного, одержаний дохід від прощення основного боргу (126 ознака доходу) в розмірі 756 455,61 грн не задекларовано і податок на доходи фізичних осіб в сумі 136 162,01 грн (756 455,61 x 18%) та військовий збір в сумі 11 346,83 грн (756 455,61) х 1,5%), з нього не нараховано.
Податковим правопорушенням, у відповідності із п. 109.1 ст. 109 Кодексу, є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (у т. ч. осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Таким чином, умовами які визначають вину особи, у розумінні ст. 112 Кодексу є встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте цією особою не вжито достатніх заходів щодо їх дотримання.
Вимогами Податкового кодексу встановлено:
- п. 112.1. ст. 112 особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
- п. 112.2. ст. 112 особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Поряд з цим, вимогами Податкового кодексу України, зокрема нормами ст.16, ст.36 встановлений обов`язок для платника податків щодо дотримання норм чинного податкового законодавства, в тому числі обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.
В даному випадку платник податків допустив умисне порушення норм чинного податкового законодавства, оскільки мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) передбачена відповідальність, однак вказаного не здійснив та не виконав свого податкового обов`язку, незважаючи на те, що Косівський відділ ГУ ДПС в Івано-Франківській області повідомив його рекомендованим листом про вручення за №1309/6/09-19-24-11-06 від 08.02.2023 про декларування доходів та подання декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік до 01.05.2023.
У постанові від 16.03.2023 у справі № 600/747/22-а Верховним Судом зазначено, що "умисел у діях платника податків відсутній якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру. Затримка сплати узгоджених податкових зобов`язань при обізнаності про їх обов`язкову сплату та за наявності обов`язку щодо своєчасної сплати податкового зобов`язання визначається як протиправна дія платника податків. Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків закріплених для платника податків".
Однак, ОСОБА_1 , одержаний дохід від прощення основного боргу (126 ознака доходу) в розмірі 756 455,61 грн не задекларувала і податок на доходи фізичних осіб в сумі 136 162,01 грн (756 455,61 х 18%) та військовий збір в сумі 11 346,83 грн (756 455,61) х 1,5%), з нього не нарахувала, чим порушила вимоги пп. 49.18.4 п.49.18 ст. 49, п.179.1 ст.179, пп.164.2.17 "д" п. 164.2, ст. 164 та п. 1.2, п.п. 1.6, п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового Кодексу.
Отже, свідоме не нарахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору від прощення основної суми боргу вказує на умисність своїх дій та порушення обов`язку платника податків з урахуванням норм ст. ст. 16, 36 Податкового кодексу України, що призвело до донарахування податку з доходів в сумі 136 162,01 грн., та військового збору в сумі 11 346,83 грн.
Згідно з п. 179.1 статті 179 Податкового кодексу платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до Податкового Кодексу або інших законів України.
Відповідно до пп. 49.18.4, п. 49.18 ст. 49 Кодексу податкові декларації, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним.
Якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем (п. 49.20 ст. 49 Податкового кодексу).
Відповідно до п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.
Згідно з нормами ст.16, ст. 36 Податкового Кодексу встановлений обов`язок для платника податків щодо дотримання норм чинного податкового законодавства, в тому числі обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.
Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 в порушення пп. 49.18.4, п.49.18 ст.49, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI із змінами і доповненнями декларацію про майновий стан і доходи за 2022 рік не подано, дохід у вигляді додаткового блага в сумі 756 455,61 грн не задекларовано, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір не нараховано та не сплачено.
Окрім того, відповідно до положень п.123.1 ст.123 ПКУ у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання передбачено накладення на платника податків штрафних санкцій.
Пунктом 120.1. статті 120 Податкового кодексу України встановлено, що неподання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори, податкових декларацій (розрахунків) тягнуть за собою накладення штрафних санкцій за кожне таке неподання.
За таких обставин, відповідачем згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 03.07.2024 за №015873/2408, №015875/2408 та №015874/2408 від 03.07.2024 правомірно донараховано позивачу по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 170 202,52 грн штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 340,00 грн та по військового збору у розмірі 14 183,54 грн (а.с. 18-20).
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2. ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За змістом ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахуванням вищезазначеного, суд на підставі наданих учасниками справи письмових доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень.
Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Сторонам рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.