Справа № 260/8567/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2025 року м. Ужгород№ 260/8567/24
Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Лукинюк Володимир Васильович в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ,) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), військової частини НОМЕР_3 (далі відповідач 2), яким просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.11.2024 року в частині призову ОСОБА_1 на військову службу за під час мобілізації, на особливий період та направлення до військової частини для проходження військової служби.

2. Визнати протиправними та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_3 в частині зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до списків особового складу військової частини, а також всі інші накази командира військової частини НОМЕР_3 , прийняті по відношенню до ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 Міністерства оборони України звільнити з військової служби ОСОБА_1 та виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що починаючи з осені 2020 року до моменту призову 20.11.2024 року, він здійснював постійний сторонній догляд за своїм батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалідом ІІІ групи, який починаючи з 14.10.2020 року має когнітивні розлади (діагноз F07.8), є особою зазначеною у пункті 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 28.10.2024 року позивач отримав відстрочку до 09.11.2024 року, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_4 №18256.

Зазначає, що після спливу дії відстрочки (09.11.2024 року) він повідомив ІНФОРМАЦІЯ_5 про здійснення дій, направлених на отримання вищезгаданого акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду у зв`язку з чим йому була вручена ІНФОРМАЦІЯ_5 повістка на уточнення облікових даних, з датою прибуття 28.11.2024 року.

Однак 20.11.2024 року позивача було зупинено на блокпосту в Тячівському районі Закарпатської області працівниками Державної прикордонної служби, після чого безпідставно та примусово затримано та доставлено спочатку до відділення Державної прикордонної служби, а потім до ІНФОРМАЦІЯ_6 , внаслідок чого, 20.11.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 видано наказ про призов ОСОБА_1 , на військову службу за мобілізацією, відповідно до якого ОСОБА_1 , направлено до місця проходження військової служби та зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою форми 5 від 12.12.2024 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Також, даною ухвалою було витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_8 письмові докази.

Представник відповідача 1 подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення адміністративного позову заперечує та зазначає, що 20.11.2024 року позивача було взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_9 . При цьому, згідно з наявною інформацією, під час прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_6 в зазначені вище періоди, було опрацьовано питання щодо надання йому можливості реалізувати своє право на відстрочку від призову на військову службу в умовах мобілізації, на період особливого часу, відповідно до вимог ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Однак, станом на 20.11-21.11.2024 року під час перевірки військово-облікових даних ОСОБА_1 , відомості про наявність у нього права відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, згідно ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» були відсутні.

Також вказує, що за період 20.11-21.11.2024 року доказів про надання до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 та довідки про отримання такої відстрочки позивач не надав.

Зазначає, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним ТЦК). При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу (категорії) військовослужбовця.

У зв`язку з вищенаведеним, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача 2 подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення адміністративного позову заперечив та зазначив, що не погоджується із доводами позивача, в обґрунтування своєї позиції, посилається на те, що позовні вимоги до відповідача 2 є необґрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами. Як зазначено у позовній заяві, підставою для визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_3 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини, є протиправність наказу відповідача 1 про призов позивача на військову службу, тобто позовні вимоги до відповідача 2 є похідними. Крім зазначеного вище, у позовній заяві не наведено обґрунтування, а стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження неправомірності саме рішення відповідача 2. Враховуючи викладене, представник відповідача 2 заперечує проти задоволення позову в цій частині у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог.

13 січня 2025 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій останній заперечує проти відзиву відповідача 1 на позовну заяву та зазначає, що позиція відповідача 1 говорить про недосконале трактування ним норм права та тягне за собою порушення прав позивача. Просить задоволити позовну заяву у повному обсязі.

13 січня 2025 року надійшла заява про уточнення позовних вимог. Позовні вимоги, були викладені в наступній редакції:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ №1032 від 21.11.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу за призовом під час мобілізації, до військової частини НОМЕР_3 з 21.11.2024 року.

2. Визнати протиправними та скасувати наказ №334 від 22.11.2024 року командира військової частини НОМЕР_3 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини, та призначення ОСОБА_1 - кулеметником 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 Міністерства оборони України звільнити з військової служби ОСОБА_1 та виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_1 , є громадянином України та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно довідки №18256 від 28.10.2024 року, яка видана ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації», на строк до 09 листопада 2024 року, у зв`язку із зайнятістю постійним доглядом за хворим батьком.

Також судом встановлено, що 11.11.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_5 , була вручена громадянину ОСОБА_1 повістка №415-11/2024/Х про виклик для уточнення персональних даних на 29.11.2024 року о 16:00 год.

Згодом, 20.11.2024 року позивача було зупинено на блокпосту в Тячівському районі Закарпатської області працівниками Державної прикордонної служби, та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно довідки від 20.11.2024 року №623/27, виданою військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_9 , солдата запасу ОСОБА_1 було визнано придатним до військової служби.

20.11.2024 року ОСОБА_1 було вручено мобілізаційне розпорядження №1.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №1032 від 21.11.2024 року про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації та інші заходи, солдата ОСОБА_1 , 1988 р.н., ВОС НОМЕР_6 , було призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до військової частини НОМЕР_3 з 21.11.2024 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_1 з 22 листопада 2024 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та на всі види грошового забезпечення та призначено на посаду кулеметника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону.

Позивач вважає такі дії відповідачів протиправними, у зв`язку з чим, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону

Пунктом 20 ч.1 ст.106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент розгляду адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із статтею 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

З моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій (частина восьма статті 4 Закону №3543-ХІІ).

Абзацом другим частини першої статті 22 Закону №3543-ХІІ визначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (частина третя статті 22 Закону №3543-ХІІ).

Поряд з цим статтею 23 Закону №3543-XII передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Як встановлено судом однією із підстав звернення до суду з даним позовом позивачем визначено протиправність дій РТЦК щодо призову на військову службу за наявності у позивача права на відстрочку.

Так, згідно п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до положень п.9 Положення №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, окрім іншого:

- оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

- розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Згідно з пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Аналіз наведеного свідчить про те, що до повноважень районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить оформлення військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку.

Таким чином, саме територіальні центри комплектування та соціальної підтримки оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560).

Відповідно п.1 Порядку №560 цей Порядок визначає, серед іншого, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.

Відповідно п. 6 Порядку №560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється у строки та в обсягах, визначених мобілізаційними планами, мобілізаційними директивами (розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил або Генерального штабу Збройних Сил.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:

- оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;

- прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

- перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;

- документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;

- відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

Відповідно до п.56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з п.57 цього Порядку №560, для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

- голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

- члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Відповідно до п.58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відповідно до п.60 Порядку №560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

З аналізу наведених норм слідує, що прийняттю рішення комісією про надання або відмову у наданні відстрочки передує звернення військовозобов`язаного на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу із заявою за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5 Порядку №560.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів звернення позивача до районного територіального центру комплектування з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

За період 20.11-21.11.2024р. доказів про надання до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 та довідки про отримання такої відстрочки позивач не надав.

Іншої підстави протиправності дій ІНФОРМАЦІЯ_6 позивачем не визначено та судом не встановлено.

Щодо аргументів позивача про протиправність дій працівників ІНФОРМАЦІЯ_6 стосовно позивача та порушення відповідачем процедури здійснення мобілізаційних дій.

Оцінюючи доводи представника позивача, суд зазначає, що відповідно до абзацу дванадцятого пункту 9 Положення №154 призов громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки незалежно від місця перебування громадян на військовому обліку (абзац дванадцятий пункту 9 Положення №154).

Як передбачено пунктом 81 Порядку №560, у разі призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Пунктом 3 Постанови КМУ від 16.05.2024 року №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», передбачено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Згідно пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022р. №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Отже, підстав, які б перешкоджали призову ІНФОРМАЦІЯ_9 військовозобов`язаного позивача на військову службу під час мобілізації, судом не встановлено.

Відтак, з огляду на те, що доводи позивача про повідомлення представників ТЦК та СП про його право на відстрочку, а також їх відмова у прийнятті та розгляді документів, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо призову солдата ОСОБА_3 на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_3 .

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу №334 від 22.11.2024 року командира військової частини НОМЕР_3 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини, та призначення ОСОБА_1 - кулеметником 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону, суд виходить з такого.

Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п.4 ч.1 та абз.1 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається, зокрема, день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 №280, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.11.2022 за №1407/38743, затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - Інструкція 280, в редакцій чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 1, 3 Розділу XII Інструкції №280 облік особового складу в особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців щодо прихованої мобілізації або з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, ведеться у порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.

Військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 13 і 14 розділу II цієї Інструкції.

Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині до закінчення заходів відмобілізування незалежно від номенклатури посад для призначення.

Пунктом 14 Розділу ІІ Інструкції №280 встановлено, що зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є, зокрема, для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

З вказаних норм у їх сукупності слідує, що організація обліку та призову громадян в особливий період, покладена на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Разом з тим, зарахування до штату військової частини та виключення з нього здійснюється наказами по стройовій частині відповідної військової частини. Відповідне зарахуванням здійснюється не на власний розсуд, а на підставі іменних списків команд, які надходять від територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

З урахуванням наведеного суд не вбачає правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_3 №334 від 22.11.2024 року про зарахування до списків частини солдата ОСОБА_3 .

У зв`язку з викладеним не підлягає задоволенню і похідна вимога про зобов`язання військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України звільнити з військової служби ОСОБА_1 та виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 .

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.69 КАС України, доказами у справі є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства та з огляду на положення ч.2 ст.77 КАС України, обов`язок доказування покладається в даному випадку на відповідача, яким доведено правомірність своїх дій, вимоги про визнання дій протиправними не відповідають вимогам закону та обставинам справи, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич