Справа № 127/38013/24
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/307/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА №3459147 від 11 листопада 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, -

вимоги позивача: скасувати постанову інспектора 1 взводу б роти 3 батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції Кобзаря Максим Юрійовича серії ЕНА №3459147 від 11.11.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити відносно нього провадження в справі про адміністративне правопорушення; стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гри. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА №3459147 від 11 листопада 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА №3459147 від 11.11.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні).

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що 11.11.2024 він здійснював рух на автомобілі у м. Києві. Жодних порушень ПДР, які могли б стати підставою для зупинки, не вчиняв. Проте даний автомобіль було зупинено працівниками поліції, які звинуватили позивача у тому, що покажчики поворотів його транспортного засобу червоного кольору. У відповідь ОСОБА_1 повідомив, що за конструкцією світлових приладів червоні - це габаритні вогні, а покажчики поворотів ззовні - автожовті (яскраво оранжеві), а не червоні. При цьому позивачем було наголошено, що під час використання вони подають сигнал повороту саме автожовтого, а не червоного кольору. Також звертав увагу інспекторів, що автомобіль пройшов сертифікацію в Україні, якою підтверджено, що всі комплектуючі і складові автомобіля відповідають стандартам України, та автомобіль дозволено для експлуатації на території України, він пройшов державну експертизу в сервісному центрі МВС із проведенням відповідної державної реєстрації. Доказів керування автомобілем із увімкненими покажчиками поворотів начебто червоного кольору чи інших доказів порушень ПДР інспекторами поліції надано не було.

Отже, факт сертифікації та первинної реєстрації транспортного засобу, на переконання позивача, свідчить про те, що вказаний автомобіль за своїми характеристиками відповідав обов`язковим вимогам правил та нормативів, відомостям Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації та у зв`язку з чим компетентним органом було здійснено реєстрацію транспортного засобу. Однак, як стверджує ОСОБА_1 , інспекторами поліції його доводи до уваги взяті не були, натомість винесено постанову, згідно якої він порушив п. 31.4 ПДР, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспекторами патрульної поліції були порушені його права, а саме не було роз`яснено його прав, передбачених законодавством України, надано можливості скористатися правовою допомогою.

Також до позовної заяви ОСОБА_1 було долучено компакт-диск із відеозаписом, де при денному освітленні видно, що задні покажчики поворотів у його автомобілі при спрацюванні мають жовтий колір.

Тож вищевказану постанову позивач вважає незаконною та безпідставною, а відтак такою, що підлягає скасуванню.

На адресу відповідача судом було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копію позовної заяви та доданих до неї документів, які ним отримані.

Від представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Нестерович А.С. 30.12.2025 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 .

У відзиві на позовну заяву зазначено, що 11.11.2024 о 22 год. 20 хв. в м. Київ, б-р Лесі Українки, 36 ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW7501, номерний знак НОМЕР_1 , технічний стан якого не відповідав вимогам п.п. 6.1.5 ДСТУ 36449:2010, так як задні світлові покажчики поворотів червоного кольору. Дані покажчики повороту повинні бути авто жовтого кольору, чим порушив п.31.4 ПДР. Внаслідок цього позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Також відповідач звертає увагу суду на те, що наявність сертифіката відповідності конструкції і технічного стану транспортного засобу BMW7501, номерний знак НОМЕР_1 на момент здійснення його державної реєстрації, не підтверджує відповідність його технічного стану на момент винесення постанови.

Окрім того, відповідач зазначає, що на місці розгляду справи позивач отримав роз`яснення суті адміністративного правопорушення, йому були роз`яснені ст. 63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП. Будь-яких обмежень у позивача, щоб зателефонувати адвокату та отримати правову допомогу, з боку інспекторів патрульної поліції не було. З усним клопотанням про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач звернувся уже після розгляду справи по суті. Викладені обставини зафіксовані відеозаписом.

Тому, на підставі викладеного, Департамент патрульної поліції Національної поліції України вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення був досліджений та встановлений інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, твердження ОСОБА_1 , викладені в позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи

здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

За змістом ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕНА №3459147 від 11.11.2024 ОСОБА_1 , 11.11.2024 о 22:20 год. в м. Київ, бульвар Лесі Українки, керував транспортним засобом BMW7501, д.н.з. НОМЕР_1 , технічний стан якого не відповідав вимогам п.п. 6.1.5 ДСТУ 3 6449:2010, так як задні світлові покажчики поворотів

червоного кольору, чим порушив п.31.4 ПДР - керування транспортним засобом, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч.1 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно зі ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та правил технічної експлуатації.

Пункт 31.4 Правил дорожнього руху передбачає заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності перерахованих у даному пункті технічних несправностей. Зокрема, відповідно до п.31.4.3 (а) забороняється експлуатація транспортного засобу, у разі, якщо кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Адміністративним правопорушенням, відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП визначається керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

В Україні відповідність технічного стану автомобіля, перевіряється згідно з ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затвердженого наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.12.2010 №630.

Дія даного стандарту поширюється на колісні транспортні засоби категорій М, МЄ, М, N0, О (згідно зі «Зведеною резолюцією щодо конструкції транспортних засобів»), призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

В даному випадку автомобіль позивача BMW7501, д.н.з. НОМЕР_1 підпадає під категорію М (в разі підвищеної прохідності - МЄ) - самохідні КТЗ (автомобілі або

автомобільні транспортні засоби), що мають не менше ніж чотири колеса і призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, мікроавтобуси, автобуси, тролейбуси).

Пунктом 6.1.5 ДСТУ 3649:2010 передбачено чіткі вимоги до кольору покажчиків поворотів, а саме передні та задні повинні бути жовтими. Ця вимога введена в дію з 2017 року.

Відповідно до пп. 9.1 «а» ПДР, покажчики поворотів є попереджувальними сигналами.

Хоча Україна і підписала Женевську Конвенцію, додатком до якої є, зокрема, Правила ЄЕК ООН №48-02, які, начебто, допускають використання задніх покажчиків повороту червоного кольору, однак з 01.01.2016 в Україні оцінка відповідності колісних транспортних здійснюється відповідно Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 №521. зареєстрованим Міністерством юстиції України 14.09.2012 № 15 86/21898, який запроваджує в Україні процедури допуску КТЗ до експлуатації, адаптовані до законодавства ЄС і передбачені міжнародними договорами, ратифікованими Верховною Радою України, зокрема Конвенцією про дорожній рух 1968 року та Женевською угодою 1958 року з доданими до неї аналогічними директивам ЄС. У додатку 4 даного Порядку визначено перелік технічних приписів, на відповідність вимогам яких проводиться дослідження.

Вказаний перелік містить відомості щодо використання стандарту ЄЕК ООН №48 з поправкою 03 до нього, який визначає, що всі покажчики повороту, встановлені на транспортному засобі (передні, бокові та задні), повинні бути автожовтого кольору.

Крім того Наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 21.11.2016 №392 «Про скасування національних нормативних документів, національних нормативних документів, гармонізованих з міждержавними нормативними документами, та міждержавних нормативних документів в Україні» з 01.01.2017 скасовано ДСТУ UN/ЕСЕ R 48-02:2004 «Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх транспортних засобів стосовно встановлення пристроїв освітлення та світлової сигналізації», які допускали використання задніх покажчиків повороту червоного кольору.

Окрім того, відповідно до переглянутого судом відеозапису події від 11.11.2024, наданого разом із відзивом на позовну заяву ОСОБА_1 . Департаментом патрульної поліції Національної поліції України, позивачем не заперечувався той факт, що він керував транспортним засобом із задніми покажчиками повороту червоного кольору, хоча ним і було зазначено про подальше звернення за правовою допомогою та можливе майбутнє оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за дане правопорушення в разі її винесення, оскільки не вбачає у своїх діях порушення ПДР та складу адміністративного правопорушення.

Твердження позивача про порушення інспектором поліції норм законодавства та прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення і притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не знайшли свого підтвердження.

Зокрема, згідно вищевказаного відеозапису, інспектором патрульної о 22:23:30 год. (02 хв. 13 с відео) позивачу було повідомлено про притягнення його до адміністративної відповідальності та роз`яснено суть правопорушення.

О 22:23:41 год. (02 хв. 24 с відео) інспектором були роз`яснені ОСОБА_1 ст. 36 Конституції України та ст.ст. 268 КУпАП. На запитання, інспектора, чи не бажає позивач скористатися якимись із передбачених законодавством прав, останній відмовився.

Заявлене позивачем усне клопотання про відкладення розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності для того, щоб скористатися правовою допомогою, висловлене уже після фактичного розгляду справи по суті та винесення інспектором постанови, суд оцінює критично, оскільки в даному випадку не вбачає порушення чи обмеження інспектором під час розгляду даної справи такого права особи.

Також критично суд оцінює відеозапис автомобіля BMW7501, д.н.з. НОМЕР_2 , долучений позивачем до його позовної заяви, оскільки даний відеозапис не може свідчити про те, якого кольору задні світлові покажчики повороту були у вищевказаного автомобіля на момент його зупинки інспектором патрульної поліції та притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно з положеннями ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак, разом з тим, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд у відповідності до ст. 90 цього ж Кодексу оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку, що обставини, викладені в позовній заяві ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження.

Отже, на переконання суду, постанова серії ЕНА №3459147 від 11.11.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП є законною, правомірною, винесеною у відповідності до норм чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VІ (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, то судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 7, 9,33, ч. 1 ст.121,ст.ст. 222,245, 247, 251,258, 268, 287 КУпАП, ст.ст. 2, 20, 72-77, 90, 132, 229, 241- 243,246,250,271,286 КАС України, ЗУ «Про Національну поліцію», Правилами Дорожнього руху України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА №3459147 від 11 листопада 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 24 лютого 2025 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУММЕНЮК