Справа № 815/178/16
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/178/16
УХВАЛА

24 лютого 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., суддів Бойко О.Я, Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 року за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №3131к від 14.12.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора прокуратури м.Одеси з 14.12.2015 року та поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в структурі прокуратури Одеської області, про стягнення з Прокуратури Одеської області на користь позивача відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 року за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №3131к від 14.12.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора прокуратури м.Одеси з 14.12.2015 року та поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в структурі прокуратури Одеської області, про стягнення з Прокуратури Одеської області на користь позивача відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заяви зазначено, що прийняття Конституційним Судом України 18.12.2024 року рішення у справі № 3-157/2023(290/23) щодо неконституційності положення пункт 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697, який унормовує відносини зі звільнення прокурора, та які були застосовані судом при попередньому розгляді справи та прийнятті рішення від 22.08.2016 про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , є підставою для скасування даного судового рішення за виключними обставинами.

Відповідачем подано до суду відзив на заяву, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 11-р(ІІ)/2024 від 18.12.2024, пункт 9 частини першої ст.51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, який визнаний неконституційним, утрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

В той же час, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їхнього окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, передусім має значення як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, уже встановленої остаточним судовим рішенням у справі.

Таким чином, на переконання представника відповідача, рішення Конституційного Суду України від 18.12.2024 № 11-р(ІІ)/2024 у справі № 3-157/2023(290/23) на спірні правовідносини у справі № 815/178/16 не може вплинути, оскільки правовідносини у цій справі виникли та припинились до прийняття такого рішення, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

Крім того, представник відповідача зазначає, що позивач у цій справі просить переглянути за виключними обставинами в порядку статті 361 КАС України судове рішення, яким їй у задоволенні позову відмовлено, тобто судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, що виключає можливість його перегляду відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.

Ураховуючи викладене, представник відповідача вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами, з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 18.12.2024 № 11-р(ІІ)/2024 (справа № 3-157/2023(290/23), та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 у справі № 815/178/21, яким відмовлено у задоволенні її позову, не підлягає задоволенню.

Заявником подано письмові пояснення, в яких наполягає на задоволенні заяви, а також вважає, що наразі відсутні жодні законодавчі обмеження для застосування рішення Конституційного Суду України від 18.12.2024 № 11-р(ІІ)/2024 у справі № 3-157/2023(290/23).

Ухвалою суду від 27.01.2025 року відкрито провадження за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №3131к від 14.12.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора прокуратури м.Одеси з 14.12.2015 року та поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в структурі прокуратури Одеської області, про стягнення з Прокуратури Одеської області на користь позивача відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Визначено, що заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження колегією у складі трьох суддів.

В судовому засіданні, призначеному на 24.02.2025 року о 11:00 учасники справи участі не приймали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог КАС України.

Заявник подала до суду заяву про те, що у зв`язку з повітряною тривогою не заперечує проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представником відповідача подано до суду заяву про те, що у зв`язку з повітряною тривогою не заперечує проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 проходила службу в органах Прокуратури України з 24.06.1998 року, коли була прийнята на посаду стажиста помічника прокурора Київської природоохоронної прокуратури.

У подальшому на підставі наказу прокурора Одеської області від 06.12.1999 року №287 була за переводом прийнята на посаду помічника прокурора м.Одеси.

Наказом прокурора Одеської області від 14.12.2015 року №3131к позивача було звільнено із займаної посади прокурора Прокуратури м.Одеси у зв`язку із проведенням реорганізації та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Одеської області №3131к від 14.12.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора прокуратури м.Одеси з 14.12.2015 року. Поновлено ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в структурі прокуратури Одеської області. Стягнуто з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14.12.2015 р. по день фактичного поновлення на посаді.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.07.2018 року касаційну скаргу Прокуратури Одеської області задоволено. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2016 у справі №815/178/16 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 у справі №815/178/16 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити в силі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що мали місце підстави, встановлені пунктом 9 частини 1 статті 51 Закону №1697-VII, для звільнення позивача з займаної посади.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 за виключними обставинами покликаючись на те, що рішенням Конституційного Суду України від 18.12.2024 № 11-р(ІІ)/2024 (справа № 3-157/2023(290/23) за конституційною скаргою ОСОБА_2 визнано неконституційним пункт 9 частини першої статті 51 Закону України „Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697VІІ зі змінами, а отже є підстави для перегляду цього судового рішення у зв`язку з виключними обставинами.

Так, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 (справа № 808/1628/18, розглянута у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду) сформував правовий висновок щодо практичного застосування положень зазначеної норми КАС України.

Так, Верховний Суд зазначив, що «положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

Слід звернути увагу, що словосполучення "ще не виконане", яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також "розширеного тлумачення" про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2020 року, якою справу №808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством».

Окремо Верховний Суд зазначив: «…не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання».

Зважаючи на вищенаведене, суд не знаходить підстав для не врахування правового висновку об`єднаної палати у справі, що розглядається.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач у цій справі просить переглянути за виключними обставинами в порядку статті 361 КАС України судове рішення, яким йому у задоволенні позову відмовлено.

У випадку, що є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

Таким чином, з огляду на наведений вище правовий висновок правові підстави для задоволення заяви позивача в цьому випадку - відсутні.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що рішення Конституційного Суду України від 18.12.2024 № 11-р(ІІ)/2024 (справа № 3-157/2023(290/23) може бути підставою для перегляду відповідного судового рішення, проте за певних умов (якщо рішення ще не виконане).

При цьому, слід зауважити, що пунктом 3 рішення Конституційного Суду України від 18.12.2024 № 11-р(ІІ)/2024 (справа № 3-157/2023(290/23) визначено, що пункт 9 частини першої статті 51 Закону України „Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697VІІ зі змінами, визнаний неконституційним, утрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Крім того, рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 4819/49/19).

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 04.08.2022 у справі №280/5907/19.

З урахуванням встановлених судом обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 року за виключними обставинами, скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 року та прийняття нового рішення.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які наявні у справі щодо їх належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів вважає що заява задоволенню не підлягає.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295, 368, 369 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами та залишити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року по справі №815/178/16 в силі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255, 369 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Одеська обласна прокуратура (, адреса: вул. Пушкінська, 3, м. Одеса, 65026);

Відповідач: Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області (, адреса: вул.Садова, 1-А, Одеса, Одеська область, 65023)

Головуючий суддя П.П. Марин

Суддя О.Я. Бойко

Суддя О.В. Скупінська