Справа № 620/15933/24
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року Чернігів Справа № 620/15933/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі також ФОП ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі також ГУ ДПС у Чернігівській області, відповідач) з остаточними позовними вимогами, про визнання рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 02.07.2024 № 222/АП/25-01-71-02-06 щодо відмови у взятті фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на облік як платника єдиного податку другої групи з 01.07.2024 протиправним; зобов`язання Головне управління ДПС у Чернігівській області взяти фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 на облік як платника єдиного податку другої групи з 01.07.2024.

В обґрунтування позову зазначено, що 29.06.2024 позивач до податкового органу подала заяву про реєстрацію фізичної особи-підприємця та обрала реєстрацію платником єдиного податку другої групи за ставкою 20% з 01.07.2024. Водночас листом ДПС у Чернігівській області від 02.07.2024 № 222/АП/25-01-71-02-06 їй відмовлено з підстав порушення термінів подання заяви. Вважає таку відмову протиправною, оскільки законодавчі підстави для прийняття спірного рішення відсутні.

24.12.2024 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у відзиві просив відмовити у задоволенні позову, оскільки новостворені фізичні особи - підприємці для обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, повинні подати заяву про застосування спрощеної системи оподаткування до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація. При цьому, для обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, законодавчо не передбачено перенесення термінів подачі заяви для фізичних осіб - підприємців, які були зареєстровані в останні дні місяця. У разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний надати письмову вмотивовану відмову протягом двох робочих днів з дня подання суб`єктом господарювання відповідної заяви, яка може бути оскаржена таким платником у встановленому порядку (п. 299.5 ст. 299 ПКУ). Зважаючи на вищевикладені обставини ФОП ОСОБА_1 у визначені ПКУ терміни направлено лист про відмову в застосуванні спрощеної системи оподаткування вих. №2229/АП/25-01-71-02-06 від 02.07.2024 року. Зазначений лист направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення 02.07.2024.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

29.06.2024 ОСОБА_1 через Єдиний портал державних послуг «Дія» подала заяву про реєстрацію її як фізичної особи-підприємця та обрала реєстрацію платником єдиного податку другої групи за ставкою 20% з 1 липня 2024 року.

29.06.2024 ОСОБА_1 зареєстровано як фізичну особу-підприємця, що визнається відповідачем у відзиві.

За результатами розгляду заяви, відповідач листом від 02.07.2024 № 222/АП/25-01-71-02-06 повідомив позивача про наступне: «Згідно пп. 298.1.2 п. 298.1 ст. 298 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зареєстровані в установленому порядку фізичні особи - підприємці, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, вважаються платниками єдиного податку з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулася державна реєстрація. Згідно наявних відомостей з Реєстру самозайнятих осіб Вас зареєстровано фізичною особою - підприємцем 29.06.2024. З огляду на вищевикладене, заява від 01.07.2024 року залишається без задоволення, оскільки подана з порушенням термінів подання.».

Позивач вважаючи вказану відмову протиправною звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлено у главі 1 розділу XIV Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями (далі -ПК України).

Відповідно до приписів пунктів 291.2, 291.3 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку першої - третьої груп здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1-298.1.4 цієї статті (пункт 298.1. статті 298 ПК України).

Підпунктом 298.1.1 пункту 298.1. статті 298 ПК України визначено, що для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу за місцем податкової адреси заяву.

Заява подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один з таких способів:

1) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

2) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

3) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги»;

4) державному реєстратору під час державної реєстрації створення юридичної особи або державної реєстрації фізичної особи - підприємця. Відповідна заява або відомості передаються до контролюючих органів у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначає статтею 299 ПК України.

В пункті 299.1 статті 299 ПК України зазначено, що реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Реєстрація електронних резидентів (е-резидентів) платниками єдиного податку третьої групи здійснюється контролюючим органом протягом двох робочих днів з дати отримання від державного реєстратора відомостей про реєстрацію електронного резидента як фізичної особи - підприємця у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку (пункт 299.2 статті 299 ПК України).

У разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати надходження заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування зареєструвати таку особу платником єдиного податку (пункт 299.3 статті 299 ПК України).

У випадках, передбачених підпунктом 298.1.2 п. 298.1 та підпунктом 298.8.5 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу, контролюючий орган, у разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови, здійснює реєстрацію суб`єкта господарювання як платника єдиного податку з дати, визначеної відповідно до зазначеного підпункту, протягом двох робочих днів з дати отримання контролюючим органом заяви щодо обрання спрощеної системи оподаткування або отримання цим органом від державного реєстратора електронної копії заяви, виготовленої шляхом сканування, одночасно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, якщо така заява додана до реєстраційної картки (пункт 299.4 статті 299 ПК України).

У разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб`єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб`єктом господарювання у встановленому порядку (пункт 299.5. статті 299 ПК України).

Згідно з пунктом 299.6. статті 299 ПК України підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно:

1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу;

2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;

3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку законодавцем визначений виключний перелік підстав, зазначених вище.

Верховний Суд, у постанові від 24.01.2020р. у справі №804/2506/16, зазначив, що відповідно до п. 299.6 ст. 299 ПК України підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно: 1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу; 2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації; 3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Відтак, нормами ПК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку.

Суд встановив та підтверджується матеріалами справи, що 29.06.2024 позивач звернулась до податкового органу із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, що підтверджується відповідним витягом з ЄДР, доданим до позовної заяви.

01.07.2024 заяву позивача зареєстровано за № 39033216 та взято на податковий облік, що визнається відповідачем у відзиві.

Відповідач у листі від 02.07.2024 зазначає, що заява позивача про застосування спрощеної системи оподаткування від 01.07.2024 залишається без задоволення, а на обгрунтування відмови контролюючий орган посилається на порушення термінів її подання.

Оцінюючи оскаржувану відмову податкового органу суд звертає увагу, що такі обґрунтування, відповідно до приписів пункту 299.6 статті 299 Податкового кодексу України, не могли слугувати підставою для відмови у реєстрації платником єдиного податку, оскільки такі підстави чітко визначенні нормами податкового законодавства та є вичерпними відповідно до вищезазначеного.

Інших підстав, визначених пунктом 299.6 статті 299 Податкового кодексу України, відповідачем не наведено.

Отже, спірне рішення прийнято за відсутності підстав, передбачених пунктом 299.6 статті 299 Податкового кодексу України, тому відмова, яка оформлена відповідачем листом від 02.07.2024 № 222/АП/25-01-71-02-06 є протиправною.

Наведене спростовує висновки контролюючого органу про наявність правових підстав, передбачених положенням податкового законодавства, для відмови у задоволенні поданої позивачем заяви, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Водночас позовні вимоги про зобов`язання Головне управління ДПС у Чернігівській області взяти фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 на облік як платника єдиного податку другої групи з 01.07.2024, суд відхиляє відповідно до наступного.

Це пов`язане з тим, що лише визнання протиправним оскаржуваного рішення не призведе до «автоматичного» визнання відповідачем права позивача на перебування на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до пункту 299.1 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Тобто контролюючий орган повинен вчинити відповідні дії за результатами розгляду заяви позивача, щоб він на законних підставах міг перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Вчинення таких дій є наслідком саме належного розгляду заяви позивача з врахуванням, в даному випадку, висновків суду.

Згідно частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Зі змісту наведених норм випливає, що втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження).

Разом з тим, у даній справі зобов`язання податкового органу взяти на облік та вважати платником єдиного податку другої групи з 01.07.2024 є втручанням у дискреційні повноваження відповідача як суб`єкта владних повноважень, так як в даному випадку судом будуть вирішені питання, які належать до функцій і компетенції відповідача, а суд у даному випадку може лише змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки.

Отже, слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування спрощеної системи оподаткування з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24.03.1988 року), запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

У відповідності до вимог частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 1514,00 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області, оформлене листом від 02.07.2024 № 222/АП/25-01-71-02-06.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області повторно розглянути заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування спрощеної системи оподаткування з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області, відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1514,00 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень), сплачений відповідно до платіжної інструкції від 29.11.2024 №367.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області відокремлений підрозділ Державної податкової служби України вул. Реміснича, 11,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000 .

Повний текст рішення виготовлено 21 лютого 2025 року.

Суддя І.І. Соломко