Справа № 280/11736/24
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 лютого 2025 року (15:00)Справа № 280/11736/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2024 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (далі відповідач), в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 18.07.2023 по 31.07.2023 та з 10.08.2023 по 30.08.2023;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 18.07.2023 по 31.07.2023 та з 10.08.2023 по 30.08.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у спірні періоді позивач перебував на лікуванні за наслідками поранення, отриманого під час виконання бойового завдання. Вважає, що оскільки поранення отримане під час захисту Батьківщини, то має право на нарахування додаткової винагороди за період, коли позивач проходив стаціонарне лікування, у відповідності до приписів Постанови КМУ №168 від 28 лютого 2022 року, виходячи із 100000 грн. на місяць.

Ухвалою суду від 23.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення позовної заяви та ухвали до його електронного кабінету. Зазначені документи доставлені відповідачу 18.12.2024 та 23.12.2024 відповідно.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно зі ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України, 23.06.2023 внаслідок мінометного обстрілу противника отримав травму при виконання бойового завдання в населеному пункті Мала Токмачка (акт про розслідування нещасного випадку (в тому числі поранення) №343/23 від 19.08.2023, а.с.17-20).

Після отриманої мінно-вибухової травми, з 23.06.2023 по 27.06.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «ЗОКЛ» ЗОР з діагнозом: струс головного мозку. Акубаротравма, вестибуло-атактичний синдром (а.с.20-21).

З 28.06.2023 по 17.07.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні у ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області» з діагнозом: МВТ (23.06.23 при ВСО) ЗЧМТ. Струс головного мозку. Вестибуло-атактичний с-м, цефалгічний с-м. Синдром венозної дисгемії. Низхідна атрофія зорового нерву обох очей. Викривлення перетинки носа вліво. Хронічний ларингіт, стадія ремісіїї. Посткомоційний синдром. Розлад адаптації з тривожно-депресивним синдромом. Направлений для реабілітації до Медичного реабілітаційного центру «Пуща-Водиця» строком на 14 днів (а.с.21-22).

З 18.07.2023 по 31.07.2023 знаходився на реабілітації у Медичному реабілітаційному центрі «Пуща-Водиця» з діагнозом: Наслідки МВТ (23.06.2023): ЗЧМТ, струс головного мозку з вестибуло-атактичним та цефалгічним синдромами. Синдром венозної дисгемії. Посткомоційний синдром. СКХ, вторинний хронічний пієлонефрит в ст.н/реміссії. Нефроптоз. Нисхідна атрофія зорового нерву обох очей. Викривлення перетинки носа. Хронічний ларингіт, ремісія (а.с.23-24).

З 01.08.2023 по 08.08.2023 знаходився на амбулаторному лікуванні (реабілітація) в ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області» з діагнозом: Наслідки МВТ (23.06.2023): ЗЧМТ, струс головного мозку з вестибуло-атактичним та цефалгічним синдромами. Синдром венозної дисгемії. Посткомоційний синдром. СКХ, вторинний хронічний пієлонефрит в ст.н/реміссії. Нефроптоз. Нисхідна атрофія зорового нерву обох очей. Викривлення перетинки носа. Хронічний ларингіт, ремісія.

З 10.08.2023 по 30.08.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «ОКЗНПД» ЗОР з діагнозом: Посткомаційний синдром. Постравматичний стресовий розлад (а.с.24).

За період перебування на стаціонарному лікуванні з 18.07.2023 по 31.07.2023 та з 10.08.2023 по 30.08.2023 відповідач не нарахував та не виплатив позивачу додаткову винагороду, та у відповідь на адвокатський запит щодо не виплати такої винагороди зазначив, що посткомаційний синдром є відстроченою або затяжною реакцією на стресогенну подію, а збільшена до 100000грн. винагорода виплачується за поранення (контузію, травму, каліцтво), а не за захворювання. Тому, на думку відповідача, підстави для виплати додаткової винагороди за спірний період відсутні (а.с.30-31).

З огляду на те, що відповідач, на думку позивача, протиправно не нараховує та не виплачує збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду з розрахунку на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному за період з 18.07.2023 по 31.07.2023 та з 10.08.2023 по 30.08.2023, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

В силу статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно пункту першого статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Так, позивач вважає, що має право на нарахування та виплату додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 у розмірі виходячи зі 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 18.07.2023 по 31.07.2023 та з 10.08.2023 по 30.08.2023.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно частини 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відповідно до п. 1-2 вказаної Постанови, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі Порядок №260) визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач 23.06.2023 отримав мінно-вибухову травму під час виконання бойового завдання, про що зазначено у Акті розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) №343/23.

Згідно доданої до позову виписки із медичної карти стаціонарного хворого №169, у період з 18.07.2023 по 31.07.2023 позивач проходив стаціонарне лікування, а саме, знаходився на реабілітації у Медичному реабілітаційному центрі «Пуща-Водиця» з діагнозом: Наслідки МВТ (23.06.2023): ЗЧМТ, струс головного мозку з вестибуло-атактичним та цефалгічним синдромами. Синдром венозної дисгемії. Посткомоційний синдром. СКХ, вторинний хронічний пієлонефрит в ст.н/реміссії. Нефроптоз. Нисхідна атрофія зорового нерву обох очей. Викривлення перетинки носа. Хронічний ларингіт, ремісія (а.с.23-24).

При цьому, таке лікування (реабілітацію) позивач проходив за направленням, відповідно до виписки ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області» (а.с.21-22).

Також, з 10.08.2023 по 30.08.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «ОКЗНПД» ЗОР з діагнозом: Посткомаційний синдром. Постравматичний стресовий розлад (а.с.24).

Отже, лікування позивача після отриманого поранення (вибухова травма) продовжувалось на стаціонарному лікуванні.

Суд зазначає, що у спірні періоди позивач проходив лікування саме через отриману 23.06.2023 під час виконання бойового завдання мінно-вибухову травму, про що прямо зазначено у виданих медичними закладами виписках за відповідні періоди.

Отже, на думку суду, матеріали справи містять докази, з яких вбачається, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 18.07.2023 по 31.07.2023 та з 10.08.2023 по 30.08.2023 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд зауважує, що відповідачем відзив на позовну заяву не наданий, доводи позивача не спростовані.

Відтак, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ч. 1, 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 18.07.2023 по 31.07.2023 та з 10.08.2023 по 30.08.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 18.07.2023 по 31.07.2023 та з 10.08.2023 по 30.08.2023.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 21.02.2025.

Суддя Ю.В. Калашник