Справа № 420/5571/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5571/25
УХВАЛА

24 лютого 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати

визнати протиправними дії відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які не відповідають вимогам ст.ст.43,63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, рішенню Одеського окружного адміністративного суду в справі № 420/12644/24 від 27.05.2024 року справі № 420/21608/23 від 23.10.2023 року щодо зменшення з 01 лютого 2023 року основного розміру пенсії ОСОБА_2 за підсумком: 43108,07 грн. та обмеженням пенсії максимальним розміром: 27742,53 грн і письмової відмови вих. №3982-1664/C-02/8-1500/25 від 17.02.2025 року сплачувати пенсію з 01 лютого 2023 року за нарахованим підсумком: 43108,07 грн без обмеженням обчисленої пенсії максимальним розміром: 27742,53 грн;

зобов`язати відповідача-Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати ОСОБА_3 пенсію з 01 лютого 2023 року в розмірі фактично нарахованої суми: 43108,07 грн з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), із врахуванням рішень Одеського окружного адміністративного суду в справі рішення № 420/21608/23 від 23.10. 2023 року та № 420/12644/24 від 27.05. 2024 року та без обмеження підсумку пенсії максимальним розміром в сумі: 27742,53 грн та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом із врахуванням раніше виплачених сум.

визнати протиправними дії відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо письмової відмови вих. №3982-1664/C-02/8-1500/25 від 17.02.2025 року та припинення ОСОБА_3 нараховувати та виплачувати до пенсії з 01.02.2023 року щомісячної доплати в розмірі 2000 грн, які не відповідають вимогам Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р вимог Постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та рішенню Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/21290/23 від 10.11.2023 року;

зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати і сплатити ОСОБА_3 , починаючи з 01.02.2023р., без обмеження будь-яким тимчасовим періодом, щомісячну доплату в сумі: 2000, гривень до розміру пенсії визначеної відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., із врахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/21290/23 від 10.11.2023 року із врахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправними дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо письмової відмови вих. №3982-1664/C-02/8-1500/25 від 17.02.2025 року сплачувати до пенсії ОСОБА_3 індексацію за 2022 рік з 01.03.2022 року з коефіцієнтом 0.140 (ОСНП33283,25) в розмірі: 4659,65 грн;

зобов`язати відповідача-Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області сплачувати ОСОБА_3 починаючи з 01.03.2022р. індексацію за 2022 рік із коефіцієнтом 0.140 від (ОССИП 33283,25) в розмірі: 4659,65- грн та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом із врахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправними дії відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо письмової відмови вих. №3982-1664/С-02/8-1500/25 від 17.02.2025 року сплачувати до пенсії ОСОБА_3 індексацію за 2023 рік з 01.03.2023 року з коефіцієнтом 0.197 (ОСНП 37942,9) в розмірі: 1500,- грн;

зобов`язати відповідача-Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області сплачувати ОСОБА_3 починаючи з 01.03.2023. індексацію за 2023 рік із коефіцієнтом 0.197 від (ОСНП 37942,9) в розмірі: 1500,- грн та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом із врахуванням раніше виплачених сум.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом 21.02.2025 з приводу оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обчислення та виплати його пенсії з 01 лютого 2023 року.

Беручи до уваги періодичний характер пенсійних виплат, об`єктивність та відчутність різниці в отримуваній кожного місяця зменшеній сумі пенсії та правові висновки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2024 по справі № 240/27663/23, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення з цим адміністративним позовом до суду.

Так, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Суд підкреслює, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду із заявою, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, в межах кожної конкретної справи, суд повинен надати оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

В даному випадку позивач звернувся до суду із порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України, оскільки звернення до суду відбулося 21.02.2025 про оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обчислення та виплати пенсії з 01.02.2023.

Про цьому, позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

При викладених вище обставинах, суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Отже, позивачу необхідно подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням причин пропуску такого строку та наданням відповідних доказів.

На підставі викладеного, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, керуючись ст. 169 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху, надавши десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Завальнюк