Справа № 335/13075/24
Суддя: Алєксєєнко А. Б.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Мормуля П.В., звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, у якому просив скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі серії ББА №110304 від 15.11.2024 та серії ББА №110305 від 15.11.2024 винесені відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справах.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 15.11.2024 року ст.о/у Запорізького управління ДВБ НП України відділу протидії корупції майором поліції Азаровою О.В. відносно Позивача було складено постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №110304 та серії ББА №110305 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127-4 КУпАП.

Позивач вважає зазначені постанови незаконними та такими, що підлягають скасуванню оскільки не порушував встановлений порядок приймання іспитів для отримання права керування транспорнтими засобами, а зазначені в оскаржуваних постановах обставини не відповідають дійсності та не знайшли свого підтвердження під час розгляд справ.

Вказує, що Позивачу не було надано надано час на ознайомлення з матеріалами справ, в зв`язку з чим Позивач не зміг в повній мірі надати обгрунтовані заперечення щодо зазначених в постановах обставин. Вважає, що Відповідач справу про адміністративне правопорушення розглянув з порушенням повноважень та встановлено порядку розгляду справ, безпідставно та бездоказово склав постанову по справі про адміністративне правопорушення, внаслідок чого порушено Закон та права Позивача.

13 грудня 2024 року представником позивача адвокатом Мормуль П.В. подано до суду клопотання про роз`єднання позовних вимог та виділення в окреме провадження позовної вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №110305 від 15.11.2024 року відносно ОСОБА_1 та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року роз`єднано позовні вимоги та виділено в окреме провадження позовну вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №110305 від 15.11.2024 року відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

18 грудня 2024 року до суду надійшли письмові пояснення представника ГУНП в Запорізькій області у яких зазначено, що оскаржувана постанова винесена старшим оперуповноваженим Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України майором поліції Азаровою О.В. Відповідно до п.5 розділу V Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України визначено, що Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, має печатку із зображенням Державного Герба України, своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, інші печатки та штампи, бланки зі своєю повною та скороченою назвами, необхідними для здійснення поточної діяльності. Таким чином, ГУНП в Запорізькій області не є належним відповідачем у вказаній справі враховуючи відсутність будь-яких правовідносин з Позивачем.

23 грудня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мормуль П.В. про зміну відповідача та направлення справи за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м.Києва.

24 грудня 2024 року представником Позивача подано до суду клопотання про залучення до участі у якості співвідповідача Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України та залишення без розгляду клопотання від 23 грудня 2024 року.

Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мормуль П.В. про зміну відповідача та направлення справи за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м.Києва було залишено без розгляду, а клопотання про залучення співвідповідача було задоволено та залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України.

10 січня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування відзиву зазначено про те, що до Національної поліції України з Головного сервісного центру МВС надійшли матеріали щодо відкриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця ОСОБА_1 , адміністратора територіального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС), в діях якого вбачається можливе вчинення дисциплінарного проступку в частині дотримання встановленого порядку приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами. Листом від 28.10.2024 №СЕД-24501-2024 заступником начальника Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України розгляд даних матеріалів доручено Запорізькому управлінню Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України. З отриманих матеріалів було встановлено, що відділом організації реєстраційної діяльності та допуску водіїв до керування транспортними засобами регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях було здійснено вибіркову перевірку відеозаписів практичних іспитів для отримання права керування транспортними засобами, які були записані на технічні засоби контролю в ТСЦ МВС №2341. За результатми вибіркової перевірки були встановлені можливі порушення з боку адміністратора ТСЦ МВС №2341 ОСОБА_1 під час приймання практичних іспитів у окремих громадян.

В ході пернляду відео запису складання практичного іспиту ОСОБА_2 встановлено, що на відеореєстраторах не встановлена відповідна дата та час, час іспиту складає 19 год. 38 хв., а також кандидатом у водії допущено більше трьох помилок. Разом з цим, іспит вказаним громадянином було складено позитивно, а кзаменатором був адміністратор ТСЦ МВС №2341 ОСОБА_1 .

Таким чином адміністратором ТСЦ МВС №2341 ОСОБА_1 під час приймання практичного іспиту у кандидата у водії ОСОБА_2 порушено вимоги абзацу 2 пункту 22 розділу ІІІ Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом МВС від 07.12.2009 №515 та невиконано вимоги пункту 4 розділу І та пункту 2 розділу ІІ Інструкції про використання технічних засобів контролю під час складання іспитів, збереження отриманої за допомогою них інформації та доступ до неї, затвердженої наказом МВС від 22.05.2020 №408.

Також ОСОБА_1 всупереч вимогам п.20 розділу ІІІ Інструкції №515 не враховані всі помилки допущені кандидатом у водії ОСОБА_2 .

За результатми розгляду матеріалів 15.11.2024 майором поліції Азаровою О.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №110304 стосовно адміністратора ТСЦ №2341 ОСОБА_1 за ч.2 ст.127-4 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Також представник відповідача 2 вважає вимогу Позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. безпідставною з огляду на відсутність документального підтвердження понесених позивачем витрат та неспівмірністю розміру заявленої вимоги складності справи, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та не потребує дослідження великого обсягу доказів.

З урахуванням вказаних обставин представник Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України просить відмовити Позивачу у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

До відзиву представником відповідача додано диски з відеофіксацію обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказані критерії одночасно є вимогами для суб`єктів владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Судом встановлено, що 15.11.2024 старшим оперуповноваженим Запорізького управління ДВБ НП України відділу протидії корупції майором поліції Азаровою О.В. винесено постанову серія ББА № 110304 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

За змістом цієї постанови вбачається, що 20.09.2024 адміністратор ТСЦ №2341 Лісовий Д.Ю. під час приймання практичного іспиту у ОСОБА_2 на транспортному засобі «FIAT» номерний знак НОМЕР_1 , порушив абзац 2 пункту 22 розділу ІІІ Інстукції, затвердженої наказом МВС від 07.12.2009 №515, не виконав вимоги п.4 розділу І та п. 2 розділу ІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС від 22.05.2020 №408 та всупереч вимогам п.20 розділу ІІІ наказу 515 іспит ОСОБА_2 зарахований як складений позитивно про що винесено екзаменаційний лист №.

Не погоджуючись із вказаною постановою Позивач звернувся до суду оскільки вважає, що постанову прийнято з порушень повноважень та за відсутності належних, допустимих доказів вчинення Позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадської о порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106 - 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 1 10, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 1 19. частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121. статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123. статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4 , статті 128- 129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135. стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180. 181- 1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з абзацом першим пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (зі змінами) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з абзацом другим пункту 2 розділу III Інструкції № 1395 постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтею 127-3 КУгіАП поліцейськими підрозділу Департаменту патрульної поліції, Департаменту внутрішньої безпеки, а за частинами першою і другою статті 127-4 КУпАП поліцейськими підрозділу Департаменту внутрішньої безпеки, за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.2 ст.127-4 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Стаття 280 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 2 статті 127-4 КУпАП врегульовано, що порушення посадовими особами територіальних сервісних центрів Міністерства внутрішніх справ України встановленого порядку приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами або видачі посвідчення водія - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктом правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 127- 4 КУпАП, виступають посадові особи територіальних сервісних центрів Міністерства внутрішніх справ України.

Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є порушення встановленого порядку приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами або видачі посвідчення водія.

Як убачається з матеріалів справи наказом ГСЦ МВС від 23.11.2023 №2/29/190-кп ОСОБА_1 , адміністратора територіального сервісного центру №2341 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (філія ГСЦ МВС) переведено на рівнозначну посаду адміністратора територіального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) з 28 листопада 2023 року.

Згідно посадової інструкції адмінстратор територіального сервісного центру №2341 (на правах відділу, м.Запоріжжя) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) зокрема приймає теоретичний іспит, а також приймає практичний іспит на право керування транспортними засобами. З вказаною посадовою інстукцією ОСОБА_1 ознайомлений 28.11.2023 року.

Згідно наказу РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській Запорізькій областях від 02.09.2024 №223 «Про затвердження персонального складу екзаменаторів ТСЦ РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях з прийняття практичних іспитів» на ОСОБА_1 покладено обов`язки з прийняття практичних іспитів для отримання права керування транспортними засобами.

Як встановлено судом, підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало порушення останнім порядку приймання практичного іспиту у гр. ОСОБА_2 для отримання права керування транспортними засобами.

Порядок приймання іспитів для отримання особами права керування транспортними засобами, оформлення, видачі, обміну, повернення, зберігання, анулювання та знищення національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія) територіальними сервісними центрами МВС (далі - ТСЦ МВС) регуляється Інструкцією «Про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія», затверденої наказом МВС від 07.12.2009 №515 (із змінами).

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Інструкції практичний іспит приймається на транспортному засобі ТСЦ МВС або закладу на вибір особи, що складає іспит.

Під час проведення практичного іспиту на транспортному засобі ТСЦ МВС екзаменатор перебуває у транспортному засобі поруч з особою, що екзаменується, контролює правильність виконання вправ та фіксує помилки в екзаменаційному листі.

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що до початку проведення практичного іспиту на майданчику для навчання з початкового керування транспортним засобом екзаменатор перевіряє справність технічних засобів контролю процесу проведення практичних іспитів. У разі встановлення екзаменатором під час перевірки невідповідності однієї або кількох умов, визначених абзацами другим-четвертим цього пункту, практичний іспит не проводиться.

Відповідно до п.20 розділу ІІІ Інструкції практичний іспит вважається нескладеним, якщо особа: допустила більше трьох типових помилок; створила ситуацію, що викликала необхідність втручання екзаменатора або спеціаліста закладу (у разі його присутності в транспортному засобі, на якому проводиться практичний іспит) в управління транспортним засобом для запобігання аварійно-небезпечній ситуації та/або дорожньо-транспортній пригоді; відмовилася виконати вправу практичного іспиту, крім випадків, коли виконання команди екзаменатора може призвести до порушення ПДР або створення аварійно-небезпечної ситуації та/або дорожньо-транспортної пригоди.

Тривалість практичного іспиту на вулично-дорожній мережі повинна складати не менше 20 хвилин. (абзац 2 пункту 22 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно з п.4 розділу І Інструкції «Про використанняч технічних засобів контролю під час складання іспитів (у тому числі за допомогою фото-, відео-, аудіотехніки), збереження отриманої за допомогою них інформації та доступ до неї», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 22 травня 2020 року № 408 технічні засоби контролю під час складання іспитів у режимі реального часу забезпечують: фотографування, відеозапис даних (параметрів) рис обличчя особи, яка складає іспит, та екзаменатора; автоматичне відображення та фіксацію під час відтворення відеозапису дати, часу, тривалості складання іспитів; відео-, аудіозапис процесу складання іспитів протягом часу їх складання; відео-, аудіозапис особи, яка складає теоретичний іспит, у тому числі рухів її рук; відео-, аудіозапис екзаменатора під час приймання теоретичного іспиту, у тому числі рухів його рук; відеозапис усієї площі спеціально обладнаного приміщення, у якому проводиться теоретичний іспит; відеозапис екрана монітора автоматизованого робочого місця, на якому особа складає теоретичний іспит; відео-, аудіозапис особи під час складання практичного іспиту, у тому числі рухів її рук та ніг; відео-, аудіозапис екзаменатора та спеціаліста закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв (у разі присутності) під час приймання практичного іспиту, у тому числі рухів його (їх) рук та ніг; відео-, аудіозапис дорожньої обстановки попереду транспортного засобу, на якому складається практичний іспит; відео-, аудіозапис дорожньої обстановки позаду транспортного засобу, на якому приймається практичний іспит, у разі якщо конструкція цього транспортного засобу допускає можливість його (їх) здійснення; відеозапис органів керування транспортного засобу (рульового колеса, важеля перемикання передач, гальмівної педалі, педалі регулювання подачі палива, педалі зчеплення транспортного засобу з механічною коробкою передач), на якому приймається практичний іспит; фіксацію впливу на дублюючі механізми органів керування гальмовою системою транспортного засобу та трансмісією транспортного засобу з механічною коробкою передач; фіксацію маршруту та швидкості руху транспортного засобу, на якому складається практичний іспит; збереження фотографічного зображення, відео-, аудіозапису процесу складання іспитів на електронному носії, що забезпечує його цілісність у разі відключення живлення.

Водночас п.2 розділу 2 Інструкції №408 передбачено, що перед початком прийняття іспиту екзаменатор забезпечує: інформування особи, яка складає іспит, про використання технічних засобів контролю під час складання іспиту; перевірку справності технічних засобів контролю; перевірку правильності встановлення дати і часу на технічних засобах контролю; перевірку технічних засобів контролю щодо забезпечення належної їх роботи під час здійснення фотографування, відео-, аудіозапису процесу складання іспиту в режимі реального часу відповідно до вимог пункту 4 розділу I цієї Інструкції.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Слід також зазначити, що за положеннями ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваної постанови представник відповідача 2 до відзову на позовну заяву надав матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Так з досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом встановлено, що за результатами службової перевірки з приводу фактів викладених у доповіднй записці від 07.10.2024 року №31/29/05-10981 вн-2024 стосовно результатів вибіркової перевірки відеозаписів, практичних іспитів для отримання права керування транспортними засобами, які були записані на технічні засоби контролю в ТСЦ МВС №2341 в діях адміністратора ТСЦ МВС №2341 ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення вимог абзацу 2 пункту 22 розділу ІІІ Наказу №515, в частині тривалості практичного іспиту кандидата у водії ОСОБА_2 менше 20 хвилин, а також не виконання вимог п.4 розділу І та пункту 2 розділу ІІ Наказу №408, в частині не забезпечення відеозапису рухів ніг кандидата у водії і не здійснення перевірки правильності встановлення дати і часу на технічних засобах контролю та порушення вимог пункту 20 розділу ІІІ Наказу №515, в частині не врахування всіх помилок допущених кандидатами у водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які допустили більше трьох помилок кожен.

Також судом досліджено копію екзаменаційного листа № з якого вбачається, що гр. ОСОБА_2 20.09.2024 складав практичний іспит для отримання права керування транспортними засобами категорії «В», на транспортному засобі Fiat, номерний знак НОМЕР_1 , за маршрутом №4, іспит складено позитивно та не допущено жодної помилки, екзаменатор ОСОБА_1 .

Судом також досліджено письмові пояснення адміністратора ТСЦ МВС №2341 ОСОБА_1 від 15.11.2024 згідно яких останній пояснив: «Я адміністратор ТСЦ № 2341 ОСОБА_1 , 20.09.2024 були проведені практичні іспити з категорії «В» у гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Так я не мав взагалі досвіду з прийняття практичних іспитів, зазначаю те що час наданий мені на стажування та підготовку для того щоб набути навички екзаменатора який кваліфікований та достатньо підготовлений для прийому іспитів був критично малим. Таким чином я приймав іспити відповідним чином, на скільки був підготовлений».

Крім того, судом були досліджені відеофайли на яких зафіксовано проведення практичного іспиту гр. ОСОБА_2 та які об`єктивно підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127-4 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Аналізуючи вищевикладене та беручи до уваги досліджені письмові докази та надані до відзову на позовну заяву відеофайли, суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127-4 КУпАП є в повній мірі доведений відповідачем 2, а відтак старшим оперуповноваженим Запорізького управління ДВБ НПУ майором поліції Азаровою О.В. обгрунтовано прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Щодо доводів позивача про те, що відповідачем 2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення порушено вимоги ст. 280 КУпАП, то вони є безпідставними, оскільки докази порушення відповідачем процедури розгляду справи та винесення постанови про накладання адміністративного стягнення відсутні, а тому суд доходить висновку про дотримання старшим оперуповноваженим Запорізького управління ДВБ НПУ вимог КУпАП України при розгляді справи, що, з огляду на встановлені вище фактичні обставини, свідчить про те, що оскаржувана постанова є правомірною, прийнятою у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено, при цьому, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127-4 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами, а тому суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Разом з тим, суд зазначає, що вимоги позовної заяви, заявлені до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, які стосуються оскаржуваної постанови, не підлягають оцінці, виходячи з того, що останній є неналежним відповідачем у справі, оскільки оскаржувана постанова була винесена працівником саме Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, а не Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 7379, 134, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №110304 від 15.11.2024 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його складання до Третього адміністративного апеляційного суду (49005, м.Дніпро, вул.Василя Жуковського, 23).

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач 1: Головне управління Національної поліції в Запорізькій області (, адреса: м.Запоріжжя, вул.Дмитра Апухтіна, буд.29).

Відповідач 2: Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України (, адреса: м.Київ, вул.Богомольця, буд.10).

Повне рішення складено 25 лютого 2025 року.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко