Справа № 560/19174/24
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

24 лютого 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0-2206-UA0077185 від 16 квітня 2024 року на суму 17 667,90 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області нараховано податкове зобов`язання у вигляді податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки згідно з податковим повідомленням рішенням № 0-2206-UA0077185 від 16 квітня 2024 року на суму 17667,90 гривень.

Підставою для визначення вказаного вище податкового зобов`язання у вигляді податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, стало те, що ОСОБА_1 належить на праві власності зерносховище загальною площею 527,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, в силу того, зазначений об`єкт нерухомого майна не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, тому, відповідне податкове-повідомлення рішення є необґрунтованим та протиправним.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що відповідно до абз. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПКУ, не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Крім того, фізичні особи, які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою КВЕД з урахуванням Класифікатора ДК 016:2010, володіють та використовують будівлі, споруди, віднесені до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора НК 018-2023, відносяться до сільськогосподарських товаровиробників з метою визначення об`єкта оподаткування згідно з п.п. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПКУ.

Відповідач вважає, що позивач не підпадає під визначення «сільськогосподарський товаровиробник», а отже до нього не може бути застосована пільга, передбачена приписами пункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що у власності позивача наявне нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є зерносховищем, яке належить до будівлі сільськогосподарського призначення згідно із коду 1271 класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію Наказом Держстандарту України № 507 від 17 серпня 2000 року.

Згідно довідки наданої позивачем № 247, яка видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробут-Землевпоряд» від 17.09.2024 року, встановлено, що зерносховище використовується ОСОБА_1 відповідно до його цільового призначення під час ведення особистого селянського господарства.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області нараховано податкове зобов`язання у вигляді податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки згідно з податковим повідомленням-рішенням № 0-2206-UA0077185 від 16 квітня 2024 року на суму 17667,90 гривень.

Підставою нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, стало те, що ОСОБА_1 належить на праві власності зерносховище загальною площею 527,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VІ (далі - ПК України).

У відповідності до п. 6.1 ст. 6 ПК України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 265 ПК України податок на майно складається, зокрема, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п.п.266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно відмінного від земельної ділянки, є фізична особа та юридична особа, в тому числі нерезиденти, які є власником житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПКУ).

Відповідно п.п.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПКУ база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органом державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до відомостей інформаційної системи ДПС України та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 перебуває нежитлова будівля загальною площею 527,4 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п.п.266.2.1 п.266.2 ст.266 Кодексу об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено перелік об`єктів нерухомого майна, які не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, відповідно до абз. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПКУ, не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Фізичні особи, які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою КВЕД з урахуванням Класифікатора ДК 016:2010, володіють та використовують будівлі, споруди, віднесені до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора НК 018-2023, відносяться до сільськогосподарських товаровиробників з метою визначення об`єкта оподаткування згідно з п.п. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПКУ.

Відповідно до п.п. 14.1.235 ст. 14 ПКУ сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV ПКУ - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Зважаючи на те, що іншого визначення поняття «сільськогосподарський товаровиробник» приписи ПК не містять, тому можливо використовувати його при вирішенні спору, що розглядається, щодо платників податку на нерухоме майно (вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11 квітня 2023 року у справі №380/2434/20).

Суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 1 жовтня 2019 року у справі №0340/1905/18 зазначено, що «…Правовий аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності…».

Законодавець надає статус сільськогосподарського товаровиробника і, в т.ч., фізичним особам-підприємцям, які займаються виробництвом сільськогосподарської продукції та здійснюють операції з її постачання.

Згідно з відомостями інформаційних систем ДПС України позивач - ОСОБА_1 не зареєстрований фізичною особою - підприємцем.

Підсумовуючи викладене, позивач не підпадає під визначення "сільськогосподарський товаровиробник", а отже до нього не може бути застосована пільга, передбачена приписами пункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК.

Необхідно зазначити, що у 2023 році, за який нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ОСОБА_1 не мав статусу фізичної особи підприємця, у зв`язку з чим не може вважатись сільськогосподарським товаровиробником в розумінні вимог п.п.14.1.235 ст. 14 ПКУ, а об`єкт нерухомого майна, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у його власності не може звільнятись від оподаткування на підставі п.п. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПКУ.

Таким чином, на підставі наведеного відповідач дійшов правомірного висновку про те, що позивач не відповідає вимогам, які ставляться до суб`єкта-власника нежитлової нерухомості, для звільнення його від податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Суд звертає увагу, що позивачем до позовної заяви додано довідку № 247-, видану Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробут-Землевпоряд» від 17.09.2024 року, в якій зазначено, що зерносховище використовується ОСОБА_1 відповідно до його цільового призначення під час ведення особистого селянського господарства.

Су звертає увагу, що вищезгадана довідка датована 17.09.2024 року видана уже після винесення ГУ ДПС у Хмельницькій області та отримання (13.08.2024 року) позивачем податкового повідомлення-рішення № 0-2206-UA0077185 від 16.04.2024 року, а тому не може вважатись належним та допустимим доказом.

Отже, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми «Ф» від 16.04.2024 року №№0-2206-UA0077185 на суму 17667,90 гривень за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік винесено на підставі, у межах повноважень контролюючого органу та у спосіб, що передбачений чинним податковим законодавством України, із врахуванням всіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому підстави для визнання його протиправним відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем доведена правомірність свого рішення, відповідач діяв у спосіб визначений законом та у межах наданих законом повноважень, а тому підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

На підставі ст. 139 КАС України, у зв`язку з відмовою в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, судові витрати не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позовну ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-2206-UA0077185 від 16 квітня 2024 року - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя О.П. Шевчук