Справа № 340/6254/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 340/6254/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року (суддя Казанчук Г.П.) у справі № 340/6254/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 87 від 17.09.2024 про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років від 10.09.2024 та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. ''е'' ст. 55 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' від 09.07.1991 №1788-ХІІ та надав необхідний пакет документів для призначення пенсії. Проте, рішенням в ГУ ПФУ в Одеській області № 87 від 17.09.2024 року відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. ''е'' ст. 55 ЗУ №1788-ХІІ, у зв`язку з відсутністю пенсійного віку та пільгового стажу. Позивач вважає, що він має необхідний вік та пільговий стаж для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. ''е'' ст. 55 Закону України ''Про пенсійне забезпечення''.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.

Судом першої інстанції зазначено, що обмеження пунктом 2.1 розділу XV ''Прикінцеві положення'' Закону № 1058-IV врахування спеціального стажу, здобутого після 11.10.2017 для набуття права на призначення пенсії за вислугою років, є порушенням принципу юридичної визначеності та верховенства права.

Суд вказав, що доводи відповідача, що спеціальний стаж роботи позивача підлягає обрахунку саме по 11.10.2017 є помилковими. Суд встановив, що позивач має право на зарахування до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. ''е'' ст. 55 ЗУ №1788-ХІІ періоди роботи, навчання та строкової служби з 09.09.1983 по 25.08.1984 та з 01.09.1984 по 21.06.1991.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління

Пенсійного фонду України в Одеській області № 87 від 17.09.2024 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років є протиправним та підлягає скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що відмовляючи у призначенні пенсію позивачу, скаржник правомірно керувався приписами п.2-1 розділу XV Закону №1058, згідно яких має враховуватися спеціальний стаж роботи особи станом на 11.10.2017, який в спірному випадку має становити не менше 26 років 6 місяців. Зазначає, що вік позивача становить 58 років, спеціальний стаж станом на 11.10.2017 складає 26 років 01 місяців 20 днів, а отже у позивача відсутнє право на пенсію за вислугу років.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою від 10.09.2024 року про призначення пенсії за вислугою років, яка згідно принципу екстериторіальності передана на вирішення ГУ ПФУ в Одеській області.

Рішенням про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 87 від 17.09.2024 року відмовлено позивачу в призначені пенсії. В обґрунтування відмови зазначено про відсутність необхідного спеціального стажу 26 років 06 місяців. Дата з якої заявник матиме право на пенсійну виплату 09.09.2026 року. Вік позивача становить 58 років, страховий стаж складає 34 роки 11 місяців 06 днів, спеціальний стаж станом на 11.10.2017 - 26 років 01 місяць 20 днів. До спеціального стажу зараховано всі періоди до 11.10.2017 року, до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1984 по 21.06.1991 згідно диплому від 21.06.1991, оскільки період навчання перетинається з періодом проходженням військової строкової служби (уточнюючу довідку позивачем не було надано); період роботи в колгоспі з 09.09.1983 по 25.08.1984 згідно трудової книжки від 10.09.1983, оскільки відсутня інформація про відпрацьований та встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві.

Вважаючи рішення пенсійного органу протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-XII (в редакції, що діяла до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон №213-VIII) та Законом України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон №911-VIII), право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набув чинності з 01.04.2015 пункт «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ було викладено в іншій редакції, згідно якої право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

У подальшому, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII до статті 55 Закону № 1788-ХІІ з 01.01.2016 також було внесено зміни, відповідно до якого пункт «е» вказаної статті має наступний зміст: право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 50 років - які народилися з 1 січня 1966 року по 30 червня 1966 року; 50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року; 51 рік - які народилися з 1 січня 1967 року по 30 червня 1967 року; 51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року; 52 роки - які народилися з 1 січня 1968 року по 30 червня 1968 року; 52 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1968 року по 31 грудня 1968 року; 53 роки - які народилися з 1 січня 1969 року по 30 червня 1969 року; 53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року; 54 роки - які народилися з 1 січня 1970 року по 30 червня 1970 року; 54 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1970 року; 55 років - які народилися з 1 січня 1971 року.

Отже, Закон № 911-VIII встановив раніше не передбачений законодавством вік виходу на пенсію для окремих категорій громадян, а саме: 55 років - при наявному спеціальному стажі діяльності не менше 25 років.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року № 2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.

Ці норми втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, тобто з 04 червня 2019 року.

Отже, з 04 червня 2019 року при вирішенні питання про призначенні позивачу пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII необхідно керуватися вказаною нормою у редакції до внесення змін Законом №213-VIII та Законом № 911-VIII.

Таким чином, з 04 червня 2019 року при визначенні права на отримання пенсії за вислугу років необхідно виходити з наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон № 1058-ІV.

03 жовтня 2017 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, яким з 11 жовтня 2017 року розділ XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV доповнено пунктом 2-1.

Згідно пункту 2-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Також, Законом № 2148-VІІІ були внесені зміни до пункту 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-XII, після внесених яких вказаний пункт викладений у наступній редакції:

«До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії».

Таким чином, враховуючи положення п.2-1 та п.16 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, визначальним для встановлення права особи на призначення пенсії за вислугу років є наявність в особи спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії станом на 11.10.2017. У спірному випадку, враховуючи вищенаведені положення пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», такий стаж повинен становити від 25 до 30 років.

Подібна позиція висловлена Верховним Судом у справі №440/1286/20 (постанова від 27.07.2022).

Відтак, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що він правомірно керувався приписами п.2-1 розділу XV Закону №1058, згідно яких має враховуватися спеціальний стаж роботи особи станом на 11.10.2017, який в спірному випадку має становити не менше 26 років 6 місяців.

Також, апеляційний суд враховує, що суд першої інстанції встановив наявність у позивача права на зарахування до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону №1788-ХІІ, періодів навчання та строкової служби з 09.09.1983 по 25.08.1984 та з 01.09.1984 по 21.06.1991. Доводи про помилковість цих висновків суду першої інстанції скаржником не наведено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне рішення пенсійного органу № 87 від 17.09.2024 про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугу років є протиправним та підлягає скасуванню. Аргументи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо обмеження врахування спеціального стажу, здобутого після 11.10.2017 року, для набуття права на призначення пенсії за вислугою років та про наявність підстав для зарахування стажу набутого після 11.10.2017, саме для визначення права на пенсію, оскільки такі висновки суду першої інстанції суперечать вищенаведеному правовому регулюванню набуття права на пенсію, в контексті наявності необхідного спеціального стажу.

Отже, керуючись приписами ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Мотивувальну частину рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі № 340/6254/24 змінити, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі № 340/6254/24 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 24.02.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк