Справа № 520/8618/24
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
О К Р Е М А У Х В А Л А
25 лютого 2025 р. справа №520/8618/24
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача від 08.10.2024 про визнання протиправними рішення та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, поданої в порядку ст. 383 КАС України, по справі № 520/8618/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 08.10.2024 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 по справі № 520/8618/24 в порядку статті 383 КАС України, в якій, просив суд:
- у зв`язку з допущеними порушеннями законодавства та приписів рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 у справі № 520/8618/24 винести окрему ухвалу, в якій поряд з вимогами про усунення порушень Закону поставити питання і про притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, винних в допущених порушеннях законодавства та невиконанні судового рішення.
В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 по справі № 520/8618/24 відповідачем 08.10.2024 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача, за результатами якого, його розмір значно зменшився, а саме, з 147140,00 грн до 117425,00 грн, що є порушенням приписів абзацу 2 пункту 9 розділу IV «Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України» від 25.01.2008 № 3-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20.03.2017 № 5-1 та постанови правління Пенсійного фонду України від 09.02.2023 № 7-2 (далі Порядок № 3-1). Крім того, наполягав, що відповідачем протиправно зменшено відсотковий показник суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді з якого обраховується щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з належних 80% до 50%, що призвело до порушення прав позивача на належне отримання зазначених виплат. Стверджував, що право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді підтверджено постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 по справі № 520/4137/2020, однак відповідачем вказаний факт проігноровано, що свідчить про небажання відповідача виконувати рішення суду у визначений законом спосіб.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 по справі № 520/8618/24 заяву позивача про визнання протиправними рішення та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, поданої в порядку статті 383 КАС України, по справі № 520/8618/24 залишено без задоволення.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду 16.01.2025 року Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 по справі № 520/8618/24 - скасовано. Справу № 520/8618/24 - направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України.
31.01.2025 року адміністративна справа № 520/8618/24 повернулась з Другого апеляційного адміністративного суду до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Відповідно до ч. 5 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.
Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення, суд зазначає таке.
Так, судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 по справі № 520/8618/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2024 по справі № 520/8618/24, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Суд наголошує, що за правилами статті 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.
Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Аналізуючи наведені норми, суд зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 року звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).
Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року в справі Горнсбі проти Греції суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будьяких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільноправових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (№ 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, № 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень (п. 40).
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".
Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України. Статтею 372 КАС України визначений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.
Відповідно до частин 2, 4 вказаної статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Частина перша статті 373 КАС України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
З наведених вище норм вбачається, що рішення суду в адміністративних справах може бути виконане добровільно, з моменту набрання рішенням законної сили, та примусово, після відкриття відповідного виконавчого провадження. При цьому, виконання судового рішення, у якому порядку воно б не відбувалось, є невід`ємною складовою права на судовий захист.
Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 383 КАС України особа позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
Заяву, зазначену в частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Так, стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.
Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.
Частиною 6 статті 383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Суд зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення по справі, що порушує права та законні інтереси позивача.
Судом встановлено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 у справі № 520/8618/24, яким частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , набрало законної сили 14.10.2024.
Наявним в матеріалах справи протоколом перерахунку пенсії «Версія: 1.6.78.1. Дата-час розрахунку:08.10.2024» (том 2 а.с. 130) підтверджено, що за результатами виконання рішення суду по справі № 520/8618/24 від 21.05.2024 та постанови про відкриття ВП № 75796654, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 склав з 01.01.2023, з 01.01.2024, з 01.03.2024 та з 01.04.2024- 117425,00 грн, що дійсно є меншим ніж позивач отримував раніше (147140,00 грн).
Суд зауважує, що норми статті 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Позивач, обґрунтовуючи свою заяву, подану в порядку статті 383 КАС України, протиправністю дій відповідача при виконанні рішення суду від 21.05.2024 у справі № 520/8618/24, стверджує, що при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у разі зменшення його розміру за результатами проведеного перерахунку, таке повинно виплачуватись у попередньо встановленій сумі, що в свою чергу, свідчить про фактичне невиконання ГУ ПФУ в Харківській області рішення у справі № 520/8618/24.
Суд зазначає, що за приписами абзацу другого пункту 9 розділу IV Порядку № 3-1, у разі якщо внаслідок перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання зменшується, щомісячне довічне грошове утримання виплачується в раніше встановленому розмірі, про що орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, повідомляє суддю.
Отже, виконуючи рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 у справі № 520/8618/24 та визначаючи розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача виходячи з 50% суддівської винагороди, відповідач, встановивши, що внаслідок перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача зменшиться, мав повідомити про це ОСОБА_1 (що ним було зроблено), та залишити виплату щомісячного грошового утримання позивача у раніше встановленому розмірі на рівні 147140,00 грн.
А відтак, зменшивши розмір вже призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 147140,00 грн. до 117425,00 грн. та виплачуючи таку суму з листопада 2024 року пенсійний орган діяв протиправно.
Щодо вимоги про винесення окремої ухвали про усунення порушень, суд зазначає наступне.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Таким чином, невиконання або неналежне виконання рішення суду суперечить вимогам ст. 6 Конституції України щодо здійснення державної влади в Україні на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.
З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований ст.383 КАС України.
Так, статтею 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Відповідно до положень ч.6 ст.383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу у порядку, передбаченому КАС України.
Суд враховує, що частиною 6 статті 383 КАС України встановлено, що за наявності підстав для задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду, суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 249 КАС України встановлено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Відповідно до частини 5 статті 249 КАС України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
В частині вимог про притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, винних в допущених порушеннях законодавства та невиконанні судового рішення, суд зазначає, що ч. 2 ст. 249 КАС України передбачено, що у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Суд зазначає, що в рамках розгляду вказаної заяви суд не встановив підстав необхідності притягнення до відповідальності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішення якого визнаються протиправними, а тому заява задоволенню не підлягає.
Відтак, постановлення окремої ухвали про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами, а не обов`язком суду.
Тобто, права позивача було відновлено належним чином.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви у вказаній частині.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241, 243, 248, 249, 370, 383 КАС України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 від 08.10.2024 про визнання протиправними рішення та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, поданої в порядку ст. 383 КАС України, по справі № 520/8618/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Копію ухвали направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області тридцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.
В іншій частині заяви відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бідонько А.В.