Справа № 200/8786/24
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року Справа№200/8786/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, м.Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 30 від 06.12.2024 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 28.11.2024 ОСОБА_1 з правом на зниження пенсійного віку відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до підземного пільгового стажу за списком №1 шахтарі підземні, що дає право на пенсію на пільгових умовах не врахованих періодів за підземною професією з повним робочим днем під землею з 21.03.1995 по 10.09.1996, з 15.11.1997 по 01.08.1998, 01.09.2004 по 07.03.2005, зарахувавши до страхового стажу періоду військової служби з 22.05.1990 по 11.06.1992 та при визначенні розміру пенсії та надбавок до пенсії врахувати статус заявника «учасник бойових дій».

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відмова відповідача у призначенні пенсії є протиправною, оскільки позивач на момент звернення із відповідною заявою мав трудовий стаж, який дає право на пільгову пенсію за Списком №1 зі зменшенням пенсійного віку, що підтверджується трудовою книжкою та довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Додатково позивач просив врахувати, що оскільки до моменту вступу до лав Радянської армії позивач працював на посаді гірничого майстра підземного, то період проходження строкової військової служби повинен зараховуватися до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 23.12.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача повідомив, що на підставі доданих до заяви про призначення пенсії документів та даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача склав 28 років 09 місяців 09 днів (в тому числі додатково за повних 07 років роботи за Списком №1). До страхового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби з 22.05.1990 по 11.06.1992, згідно з військовим квитком НОМЕР_2 від 22.05.1990, оскільки на першій сторінці відсутня фотокартка. Пільговий стаж за Списком № 1 склав 07 років 05 місяців 24 днів. Пільговий стаж за Списком № 1 обчислено за даними довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.11.2024 № 1/1513, без врахування періодів навчання в учбовому пункті. На день подання заяви про призначення пенсії вік позивача становить 52 роки 07 місяців. У зв`язку з викладеним, за наслідками розгляду заяви позивача від 28.11.2024 та доданих до неї документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення від 06.12.2024 № 0 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058, у зв`язку із відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Періоди роботи гірником очисного забою з 21.03.1995 по 10.09.1996, 15.11.1997 по 01.08.1998, з 01.09.2004 по 07.03.2005, згідно із записами трудової книжки, позивачем до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах не надано довідки відповідно до додатку 5 п. 20 Порядку № 637, та не підтверджено зайнятість повний робочий день на підземних роботах, на роботах із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1, то Головне управління не може зарахувати зазначені періоди до пільгового стажу.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, згідно якої заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, а доводи відповідача вважає такими, що жодним чином не спростовують підстав адміністративного позову.

Відповідач скористався правом на подання відзиву відповідно до статті 162 КАС України.

Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив відповідно до статті 163 КАС України.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 28.11.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №1.

06.12.2024 за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області розглянуто заяву від 28.11.2024 та додані до неї документи та прийнято рішення № 30 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058. На підставі доданих до заяви про призначення пенсії документів та даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача склав 28 років 09 місяців 09 днів (в тому числі додатково за повних 07 років роботи за Списком №1). До страхового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби з 22.05.1990 по 11.06.1992, згідно з військовим квитком НОМЕР_2 від 22.05.1990, оскільки на першій сторінці відсутня фотокартка. Пільговий стаж за Списком № 1 склав 07 років 05 місяців 24 днів. Пільговий стаж за Списком № 1 обчислено за даними довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.11.2024 № 1/1513, без врахування періодів навчання в учбовому пункті. На день подання заяви про призначення пенсії вік позивача становить 52 роки 07 місяців. У зв`язку з викладеним, за наслідками розгляду заяви позивача від 28.11.2024 та доданих до неї документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення від 06.12.2024 № 0 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058, у зв`язку із відсутністю у Позивача необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Незгода позивача із відмовою щодо призначення пенсії зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 22 Загальної Декларації прав людини кожна людина як член суспільства має право на соціальне забезпечення, здійснення необхідних для підтримки її гідності, вільного розвитку її особистості, прав в економічній, соціальній і культурній сферах за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва і відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статей 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно положень статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII, в редакції станом на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії) визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 7 Закону №1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Вказані норми кореспондують з положеннями статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що для призначення пенсії на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах за списком №1 позивачу, необхідним є настання наступних умов:

- стаж роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, що дають право на пільгову пенсію;

- за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, але наявності не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

З оскаржуваної відповіді-відмови відповідача вбачається, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з тим, що страховий стаж становить 28 років 09 місяців 09 днів, а стаж роботи за Списком №1 - 7 років 05 місяців 24 дні.

Тобто, відповідачем не заперечується наявність у позивача необхідного загального трудового стажу, а спірним в межах даних правовідносин є саме наявність стажу роботи на роботах, що дають право на пільгову пенсію.

Так, з наявної в матеріалах справи вбачається, що відповідачем у формі РС право невраховані до пільгового підземного стажу роботи наступні періоди:21.03.1995 по 10.09.1996 (1 рік 5 місяців 20 днів); 15.11.1997 по 01.08.1998 (0 р. 8 міс. 17 днів); 01.09.2004 по 07.03.2005 (0 р. 6 міс.7 днів)

Дані періоди підтверджується записами трудової книжки НОМЕР_3 (шахта «Добропільська»): запис №9 від 21.03.1995 прийнятий гірничим робітником очисного забою з повним робочим днем в шахті; запис №10 від 10.09.1996 звільнений згідно ст.38 КзпП України за власним бажанням. Крім того, як вбачається з запису №2 позивач проходив службу в армії з 22.05.1990 по 11.06.1992; дублікат трудової книжки НОМЕР_4 (ВО «Красноармійськвугілля» шахта «Стаханова»): запис №11 від 15.11.1997 прийнятий гірничим робітником очисного забою 5 розр. з повним робочим днем в шахті; запис №12 від 01.08.1998 звільнений згідно ст.38 КзпП України за власним бажанням. (ОП «Шахта «Родинська» ДП «Красноармійськвугілля»): запис №15 від 01.09.2004 прийнятий гірничим робітником очисного забою 5 розр. з повним робочим днем в шахті; запис №16 від 07.03.2005 звільнений згідно ст.38 КзпП України за власним бажанням.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що у період з 21.03.1995 по 10.09.1996, з 15.11.1997 по 01.08.1998, 01.09.2004 по 07.03.2005 працював гірничого очисного вибою з повним робочим днем під землею.

Статтею 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок N 383), передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що при зверненні позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії позивач подавав копію трудової книжки.

Водночас, суд зазначає, що вищенаведеними нормами чинного законодавства передбачено витребування уточнюючих довідок виключно у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, однак відповідачем наявність такої ситуації не підтверджена жодними доказами.

Суд зазначає, що записів в трудовій книжці для визначення пільгового стажу достатньо, оскільки в трудовій книжці зазначені періоди роботи, назви професій.

Крім того, в трудовій книжці міститься посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумніву щодо їх достовірності.

При цьому, зазначені записи в трудовій книжці позивача в установленому порядку недійсними не визнані.

Тобто, трудова книжка містить необхідні дані для підтвердження наявності у позивача спеціального пільгового трудового стажу.

Також суд зазначає, що згідно запису трудової книжки НОМЕР_3 №2 та копії військового квитка НОМЕР_2 позивач у період проходив службу в армії з 22.05.1990 по 11.06.1992 перебував на строковій службі в Армії.

Так, статтею 56 Закону №1788-ХІІ передбачено, що у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду військової служби з 22.05.1990 по 11.06.1992 згідно військового квитка НОМЕР_2 від 22.05.1990 із-за відсутності фотокартки, суд вказує, що перекладання обов`язку про перевірку документів на позивача є неправомірним, так як суб`єкт владних повноважень має відповідні права щодо перевірки достовірності наданих документів. Крім того, даний період підтверджено записом трудової книжки НОМЕР_3 під №2.

Щодо зарахування статусу позивача «учасник бойових дій» суд вказує, що відповідачем рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1058 не приймалось, то й вимога позивача про таке призначення з урахуванням статусу «учасник бойових дій», є передчасною.

Положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Верховний Суд України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що рішення відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV є протиправними. А похідні позовні вимоги у частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 28.11.2024 ОСОБА_1 з правом на зниження пенсійного віку відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до підземного пільгового стажу за списком №1 шахтарі підземні, що дає право на пенсію на пільгових умовах не врахованих періодів за підземною професією з повним робочим днем під землею з 21.03.1995 по 10.09.1996, з 15.11.1997 по 01.08.1998, 01.09.2004 по 07.03.2005, зарахувавши до страхового стажу періоду військової служби з 22.05.1990 по 11.06.1992, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, на думку суду, вимога в частині визначення розміру пенсії та надбавок до пенсії врахувати статус заявника «учасник бойових дій» є передчасною, адже відповідачем рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1058 не приймалось, відтак в цій частині вимог необхідно відмовити.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, позивачем надано суду достатні документальні докази, якими підтверджується протиправність рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1, в той час, як відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, м.Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 30 від 06.12.2024 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 28.11.2024 з правом на зниження пенсійного віку відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до підземного пільгового стажу за списком №1 шахтарі підземні, що дає право на пенсію на пільгових умовах, періодів за підземною професією з повним робочим днем під землею з 21.03.1995 по 10.09.1996, з 15.11.1997 по 01.08.1998, 01.09.2004 по 07.03.2005 та із зарахуванням до страхового стажу періоду строкової військової служби з 22.05.1990 по 11.06.1992.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Повне рішення судом складено 24.02.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов