Справа № 686/4237/25
Суддя: Заворотна О. Л.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/4237/25
Провадження № 2-а/686/100/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Мартьянової Р.А.

представника відповідача Мельничук О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про скасування рішення про примусове видворення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про скасування рішення про примусове видворення, в обґрунтування якого вказав, що 12 лютого 2025 року Управлінням Державної міграційної служби в Хмельницькій області відносно громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було прийнято рішення № 000293 про примусове видворення з України.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що 12.02.2025 працівниками поліції було виявлено та доставлено до УДМС у Хмельницькій області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина рф для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 30.11.2018 дійсний до 30.11.2023. Також зазначено, що зі слів ОСОБА_1 , востаннє він прибув на територію України в 1994 році та порушив правила перебування іноземців та осіб без громадянства, а саме вчасно не залишив територію України після закінчення відповідного терміну перебування.

Позивач вважає, що рішення про примусове видворення від 12.02.2025 прийняте без належних на це правових підстав, є передчасним, протиправним, незаконним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 17.02.2025 відкрито у справі спрощене позовне провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

20.02.2025 на адресу надійшов відзив на позов, де представник відповідача зазначила, що оскільки відповідач порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та не має підстав для перебування на території України, то наявні законні підстави для прийняття рішення про примусове видворення.

Наявності громадянства України, наявності паспорта громадянина України чи паспорта громадянина для виїзду закордон, в тому числі паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року у позивача Управлінням не встановлено.

З заявою щодо отримання дозволу на імміграцію в Україну, документування посвідкою на тимчасове/постійне місце проживання в Україні, продовження строку перебування на території України позивач не звертався.

Таким чином, у позивача відсутні підстави для знаходження на території України в порушення законного терміну перебування відповідно до вимог Закону №3773-VI, а отже, рішення про примусове видворення є цілком обґрунтованим, просить в позові відмовити.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

12.02.2025 начальником відділу УДМС України в Хмельницькій області М. Радомським прийнято рішення № 000293 про примусове видворення з України громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись з рішенням про примусове видворення, позивач звернувся з позовом до суду.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України №3773-VI від 22 вересня 2011 року «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон №3773-VI).

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.30 Закону №3773-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Рішення про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства може бути оскаржено в порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.3 ст.30 Закону №3773-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Таким чином, зі змісту вказаних норм слідує, що прийняття уповноваженим органом рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, на підставі ч.1 ст.30 Закону №3773-VI, може мати місце у разі:

якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України

є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення

якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення

а також в інших передбачених законом випадках.

Сторонами у справі не заперечується, що позивач не затримувався за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України, відносно нього рішення про примусове повернення не приймалося, яке ОСОБА_1 не виконав у встановлений строк чи є обґрунтовані підстави вважати, що він ухилятиметься від його виконання.

Підставами для прийняття рішення визначено: порушення правил перебування іноземців та осіб без громадянства, а саме, вчасно не залишив територію України після закінчення відповідного терміну перебування.

Суд зазначає, що порушення іноземцем законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства є достатньою підставою для прийняття рішення про примусове повернення іноземця в країну походження у відповідності до ч.1 ст.26 Закону №3773-VI.

Як стверджує відповідач рішення про примусове повернення ОСОБА_1 органом ДМС не приймалося на підставі ч.8 ст.26 Закону №3773-VI, оскільки позивач не має документів, що дають право на виїзд з України.

Так, частиною восьмою статті 26 Закону №3773-VI передбачено, що примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Таким чином, примусове повернення не застосовується до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України.

Сторонами у справі не заперечується факт відсутності у ОСОБА_1 документів, що дають право на виїзд з України, враховуючи закінчення 30.11.2023 строку дії його паспортного документу громадянина рф для виїзду за кордон.

При розгляді справи, предметом спору у якій є правомірність рішення суб`єкта владних повноважень, суд перевіряє відповідність такого рішення критеріям, передбаченим ч.2 ст.2 КАС України.

Вказаною нормою передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, серед іншого, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Строк дії паспортного документу громадянина рф для виїзду за кордон у позивача закінчився 30.11.2023, тобто в період дії правового режиму воєнного стану на території України.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо примусового видворення іноземця, органи ДМС зобов`язані враховувати не лише обставини, які визначаються Законом як підстави для можливості примусового видворення іноземця, а і інші обставини, які мають значення для прийняття обґрунтованого та виваженого рішення, яке б, зокрема, забезпечувало необхідний баланс між несприятливим наслідками для прав, свобод та інтересів іноземця і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1994 року проживає з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №432 від 04.09.2020, актом про встановлення фактичного місця проживання від 21.02.2025 № 31. ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства серія НОМЕР_2 , свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 . Згідно характеристики Хмельницького РУП від 21.02.2025 ОСОБА_1 зарекомендував себе позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, алкогольними напоями не зловживає.

Встановлені обставини у цій справі свідчать про те, що позивач, перебуваючи на території України, проживає зі своєю матір`ю, яка є громадянкою України, має повнолітнього сина, який також є громадянином України.

За таких обставин суд не може погодитися з позицією відповідача про те, що примусове видворення позивача є пропорційним втручанням у його права по відношенню до тих цілей, на досягнення яких прийнято спірне рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 132, 139, 286 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення начальника відділу управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 12 лютого 2025 року № 000293 про примусове видворення з України громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, м. Хмельницький, вул. Грушевського, 87, .

Дата складення повного тексту рішення 25.02.2025.

Суддя: