Справа № 420/37108/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 24.02.2022 р. по 13.05.2022 р. включно у розмірі 30000 грн. за кожен місяць служби;

- зобов`язати Державну установу "Херсонський слідчий ізолятор" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 24.02.2022 р. по 13.05.2022 р. включно у розмірі 30000 грн. за кожен місяць служби.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач з 02.06.2014 р. проходила службу в органах ДКВС України, яка неодноразово зазначала реорганізаційних змін. З 15.10.2019 р. позивача було призначено на посаду заступника начальника відділу по роботі з персоналом ДУ "Херсонський слідчий ізолятор", а наказом від 25.01.2023 р. № 6/ОС - на посаду старшого інспектора (з виховної роботи з персоналом) сектору по роботі з персоналом. ДУ "Херсонський слідчий ізолятор" розташована на території м.Херсона, який з 01.03.2022 р. по 11.11.2022 р. перебував в окупації. З початку введення в Україні воєнного стану Кабінет Міністрів України встановив додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. щомісячно, зокрема, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка". Отже, ОСОБА_1 , як особа, що проходила службу в Державній кримінально-виконавчій службі та несла службу на території м.Херсона в ДУ "Херсонський слідчий ізолятор", в період з 24.02.2022 р. по 13.05.2022 р. включно мала право на отримання додаткової грошової винагороди в розмірі 30000 грн., передбаченої п.1 Постанови № 168, щомісячно. Між тим, відповідач за вказаний період не виплатив додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, що стало підставою звернення до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою від 03.12.2024 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

17.12.2024 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що з травня 2022 року Головне управління Державної казначейської служби України в Херсонській області призупинило проведення платежів по розпорядникам бюджетних коштів, які перебувають у тимчасовій окупації до окремого доручення. Додаткова винагорода є окремим тимчасовим додатковим видом грошового забезпечення, який виплачується під час проходження служби та виконання службових обов`язків, тобто є додатковим стимулюючим заохоченням саме за виконання службових обов`язків, проте доказів виконання позивачем своїх посадових обов`язків (несення служби у вигляді чергувань, нарядів тощо) за місцем служби у період окупації території Херсонської області, до суду не надано. Крім того, виплата додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168, здійснюються лише на підставі наказів командирів (начальників), наказ про виплату позивачу додаткової винагороди по установі не видавався, однак вимогу зобов`язати відповідача прийняти наказ про виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 у відповідності до вимог Постанови № 168 позивачем не заявлено, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

27.12.2024 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в зазначає про безпідставність викладених у ній обставин, оскільки вони не спростовують доводи, викладені в позовній заяві. Стосовно тверджень відповідача про те, що позивач не залучалася до участі в оперативних заходах, несення варти, у тому числі в нічний час, несення служби у наряді та інших заходах, спрямованих на забезпечення безпеки в умовах воєнного стану, не входила до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, позивач послався на постанову Верховного Суду від 02.11.2023 р. у справі № 160/11851/22, якій зазначено, що в даному випадку поняття "несення служби", яке зазначено у пункті 1 Постанови № 168, тотожне поняттю "проходження служби".

Ухвалою від 13.01.2025 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме подання заяви про поновлення строку звернення до суду з наведенням обставин на підтвердження поважності причин пропуску такого строку та надання відповідних доказів.

У встановлений строк позивач усунула недоліки позовної заяви та ухвалою від 27.01.2025 р. визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено позивачу строк звернення до суду, продовжено розгляд справи.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 02.06.2014 р. проходила службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, а саме в Державній установі "Херсонський слідчий ізолятор" з 17.11.2021 р. по 25.01.2023 р. на посаді старшого інспектора (з виховної та соціально-психологічної роботи з персоналом) відділу по роботі з персоналом, з 25.01.2023 р. по 23.11.2023 р. - старшого інспектора (з виховної роботи з персоналом) сектору по роботі з персоналом.

Наказом Міністерства юстиції України від 13.05.2022 р. № 1951/5 "Про оголошення простою установ виконання покарань, слідчих ізоляторів та медичних реабілітаційних центрів, які тимчасово знаходяться на непідконтрольній Україні території" в Державній установі "Херсонський слідчий ізолятор" з 14.05.2022 р. оголошено простій та дозволено працівникам установи до закінчення простою бути відсутніми на робочих місцях та не виконувати дистанційну роботу поза межами установи.

У подальшому, наказом Міністерства юстиції України від 06.07.2022 р. № 2829/5 припинено з 11.07.2022 р. простій, оголошений відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 13.05.2022 р. № 1951/5, зокрема, в Державній установі "Херсонський слідчий ізолятор".

Наказом Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" від 11.07.2022 р. № 44/ОС-пр оголошено простій персоналу установи з 11.07.2022 р. до закінчення дії воєнного стану та дозволено працівникам установи до закінчення простою бути відсутніми на робочих місцях та не виконувати дистанційну роботу поза межами адміністративних будівель установи.

Наказом Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" від 25.01.2023 р. № 6/ОС ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора (з виховної та соціально-психологічної роботи з персоналом) відділу по роботі з персоналом ДУ "Херсонський слідчий ізолятор".

Згідно витягу з наказу Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" від 23.11.2023 р. № 43/ОС ОСОБА_1 звільнено з ДКВС України на підставі п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

У період з 24.02.2022 р. по 14.05.2022 р. відповідач не виплачував позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, у розмірі 30000 грн., що підтверджується листом Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" від 27.01.2023 р. № 117/ВС.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не виплати додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. щомісячно у період з 24.02.2022 р. по 13.05.2022 р. протиправною, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 р. № 2713-IV (далі - Закон № 2713-IV).

Згідно ч.4 ст.21 Закону № 2713-IV особи рядового і начальницького складу та працівники кримінально-виконавчої служби, а також члени їхніх сімей знаходяться під захистом держави, їх безпека, честь і гідність охороняються законом.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.23 Закону № 2713-IV держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.

Частиною 1 статті 24 Закону № 2713-IV передбачено, що фінансування діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, передбачених законом. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом, надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

З метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України Міністерством юстиції України 28.03.2018 р. наказом № 925/5 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - Порядок № 925/5).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 925/5 грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 925/5 при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного за повний місяць, на кількість календарних днів цього місяця.

Таким чином, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, а саме щомісячні його види, виплачуються пропорційно відпрацьованому часу на підставі законодавства, яке є спеціальним у спірних правовідносинах.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дія якого в подальшому продовжувалась, у тому числі воєнний стан діяв у період спірних правовідносин.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168).

У пункті 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 Постанови № 168 Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

У пункті 5 Постанови № 168 зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 р. № 350 до пункту 1 Постанови № 168 були внесені зміни, згідно з якими абзац 1 пункту 1 після слів "та поліцейським" доповнено словами "а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка".

При цьому, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 р. № 350 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022 р.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. № 204-р "Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка" затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка" згідно з додатком.

Відповідно до вказаного Переліку програма "єПідтримка" поширюється на Херсонську область, де розташовується Державна установа "Херсонський слідчий ізолятор", в якому працювала позивач на момент виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, з 24.02.2022 р. на період дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах Херсонської області, повинна була виплачуватись додаткова винагорода в розмірі 30000 грн. щомісячно.

У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 р. № 754 (яка набрала чинності 08.07.2022 р. та застосовується з 01.06.2022 р.) внесено такі зміни до пункту 1 Постанови № 168, а саме: в абзаці першому слова "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" замінено словами "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)"; після слова "щомісячно" доповнено словами "(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)".

Тобто, з 01.06.2022 р. право на отримання щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. залишилось лише у тих співробітників, які несуть службу в межах територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Спірним у даній справі є питання щодо нарахування додаткової винагороди у період 24.02.2022 р. до 13.05.2022 р., тобто до оголошення простою установ виконання покарань, слідчих ізоляторів та медичних реабілітаційних центрів, які тимчасово знаходяться на непідконтрольній Україні території

З матеріалів справи вбачається, що позивач у період з 02.06.2021 р. проходила службу в Державній установі "Херсонський слідчий ізолятор", яка розташована в Херсонській області (м.Херсон).

Суд зазначає, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. № 204-р "Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка", Херсонська область (без визначення окремих територіальних громад та населених пунктів) була включена до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка".

Постановою № 168 у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. щомісячно особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка".

Відповідні зміни внесено до Постанови № 168 постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 р. № 754, які застосовуються з 01.06.2022 р., тобто не поширюються на період спірних правовідносин.

Відтак, у період 24.02.2022 р. до 13.05.2022 р. позивач мала право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. щомісячно, передбаченої Постановою № 168.

Проте, виплата позивачу у вказаний період додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. щомісячно, передбаченої Постановою № 168, не здійснювалась, що підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву та листом від 27.01.2023 р. № 117/ВС.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності цільових бюджетних асигнувань для здійснення виплат додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, оскільки відсутність бюджетних асигнувань не може бути підставою для не виплати додаткової винагороди, передбаченої чинним на час вирішення спору підзаконним нормативно-правовим актом, яким у даному випадку є Постанова № 168.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Також Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007 зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Щодо тверджень відповідача про не надання до суду доказів виконання позивачем своїх посадових обов`язків (несення служби у вигляді чергувань, нарядів тощо) за місцем служби у період окупації території Херсонської області, то суд зазначає, що у цьому випадку поняття "несення служби", яке зазначено у пункті 1 Постанови № 168, тотожні поняттю "проходження служби". Оскільки, законодавством визначено, що особи рядового і начальницького складу, які мають спеціальні звання проходять службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, немає жодних підстав вважати, що вони не несуть службу.

Крім того, положення пункту 1 Постанови № 168 не містять застережень щодо призначення додаткової допомоги виключно особам, які беруть участь в оперативних заходах, несуть варту, в тому числі в нічний час, несуть службу у наряді, тощо. Тобто, Постанова № 168 в редакції від 22.03.2022 р. не ставить в залежність отримання додаткової винагороди від залучення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби від виконання завдань та заходів, спрямованих на забезпечення безпеки в умовах воєнного стану, як про це вказує відповідач.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02.11.2023 р. у справі № 160/11851/22.

Між тим, факт несення позивачем служби у період з 24.02.2022 р. по 13.05.2022 р. підтверджується відомостями з довідки Пенсійного фонду України форми ОК-7, згідно якої ОСОБА_1 отримувала грошове забезпечення та за неї відповідач сплачував єдиний внесок.

Стосовно посилання відповідача на відсутність наказів командирів (начальників) щодо виплати спірної додаткової винагороди, то суд зауважує, що відсутність таких наказів свідчить лише про допущення протиправної бездіяльності відповідачем, а не про відсутність у позивача права на таку винагороду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 24.02.2022 р. по 13.05.2022 р. включно у розмірі 30000 грн. щомісячно та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 24.02.2022 р. по 13.05.2022 р. включно у розмірі 30000 грн. щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Позивач звільнена від сплати судового збору, інших витрат не понесла, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" (73005, м.Херсон, вул.Перекопська, буд.10, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" (73005, м.Херсон, вул.Перекопська, буд.10, ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 24.02.2022 р. по 13.05.2022 р. включно у розмірі 30000 грн. щомісячно.

Зобов`язати Державну установу "Херсонський слідчий ізолятор" (73005, м.Херсон, вул.Перекопська, буд.10, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 24.02.2022 р. по 13.05.2022 р. включно у розмірі 30000 грн. щомісячно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко