Справа № 160/24662/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Боженко Н.В.
за участі секретаря судового засідання: Сватко Є.А.
представника позивача: Новохатько В.В.
представника відповідача-3:
20 регіональної військово-лікарської
комісії: Мазаіхіна В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-2: Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-3: 20 регіональної військово-лікарської комісії, третя особа-1: ІНФОРМАЦІЯ_3 , третя особа-2: 18 регіональна військово-лікарська комісія про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
12 вересня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не виключенні з військового обліку ОСОБА_1 , який був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зробити відповідний запис у його військовому квитку та внести до Єдиного держаного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність бездіяльності відповідача щодо виключення позивача з військового обліку. Стверджує, що за результатом ВЛК існували правові підстави для виключення його з військового обліку, що не було здійснено з незалежних від позивача причин. В свою чергу вимоги повторно проходити ВЛК вважає необґрунтованими, оскільки позивач вже пройшов ВЛК, однак за її результатами уповноважені суб`єкти належних дій не вчинили.
08 жовтня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив, який надійшов від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що медичний огляд позивача був проведений 01.07.2022 року, однак відповідач стверджує, що направив його свідоцтво про хворобу для затвердження штатною ВЛК лише через 9 місяців. Відповідач сам у відзиві фактично підтверджує свою бездіяльність. Через три дні після направлення до 18 Регіональної ВЛК відповідач дізнався, що направив не туди, а з 01.04.2023 року потрібно вже направити до 20 Регіональної ВЛК, однак чекав ще два місяці. Відповідач не надав жодного достовірного та достатнього доказу на підтвердження направлення свідоцтва про хворобу позивача на затвердження до штатної ВЛК. Відповідач не довів, що вчинив всі необхідні дії для внесення відомостей про виключення позивача з військового обліку. Вважаємо так бездіяльність протиправною. Відповідач надав відповідь, що свідоцтво про хворобу позивача «не має юридичного значення» через незатвердження його штатною ВЛК. При цьому сам відповідач не направив свідоцтво до штатної ВЛК та перекладає негативні наслідки своєї бездіяльності на позивача. Відповідач ухилився від відповіді на питання про терміни та нормативно-правові акти, якими вони регулюються, а написав лише, що копії актів відсутні. Відзив не містить обґрунтованих пояснень відповідача щодо терміну дії свідоцтва про хворобу або термінів, які начебто були перевищені. Відповідач підтвердив, що в Реєстрі зазначені невірні відомості стосовно ступені придатності позивача та постанова ВЛК від 01.07.2022 року щодо встановлення статусу непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час Військово-лікарською комісією не приймалось. Повторне проходження ВЛК (як пропонує відповідач) може мати наслідком виключення позивача з військового обліку у 2024 році, а не датою проходження медичного огляду 01.07.2022р, що суттєво впливає на статус позивача. Законодавство не покладає на позивача обов`язку повторно проходити ВЛК через бездіяльність відповідача. Статус військовозобов`язаного втрачається після виключення позивача за військового обліку, що суттєво впливає на права та обов`язки позивача.
11 жовтня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заперечення, яке надійшло від представника відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що представником позивача безпідставно вказано в відповіді на відзив, що ВЛК є структурним підрозділом відповідача, а не окремим органом, даний висновок не відповідає дійсності. На сьогоднішній день ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 створена наказом КНП "Криворізька міська лікарня №1" КМР №366 від 28.12.2023 року "Про роботу структурного підрозділу "Військово-лікарська комісія" та діє як структурний підрозділ Комунального підприємства «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради, яка юридично знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Святогеоргіївська 8 (розпорядником наказу є "Криворізька міська лікарня №1"). Відповідач в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 заінтересований в виключенні позивача з військового обліку, про що неодноразово повідомляв позивача як в 2023 році після повернення документів так і в 2024 році його представнику та пропонував якнайшвидше звернутись до ВЛК для надання до ІНФОРМАЦІЯ_1 затвердженого свідоцтва про хворобу і здійснення, в порядку визначеному чинним законодавством процедури виключення з військового обліку. Звертає увагу суду, що позивачу в травні 2023 року повідомлялось про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 для направлення на ВЛК з метою оформлення нового свідоцтва про хворобу, у зв`язку з не затвердженням попереднього, однак останній проігнорував виклик.
28 жовтня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення, які надійшли від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що позивач зі свого боку не може вплинути на те, як відповідач організовує процеси щодо виконання покладених на нього завдань та реалізує свої повноваження. Бездіяльність відповідача та недотримання ним процедур, прописаних у Положенні №402, призвели до того, що після проходження медичного огляду та визнанням непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, позивач досі з такого обліку не виключений. Навіть після звернення до суду свідоцтво про хворобу позивача не було подане на затвердження 20 регіональної ВЛК та позивач ніяк не може вплинути на внутрішні процеси відповідача та виправити, допущені порушення.
05 грудня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про зміну предмета позову, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Згідно нової редакції позовних вимог позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати виключити з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зробити відповідний запис у його військовому квитку та внести до Єдиного держаного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про непридатність до військової служби та виключення ОСОБА_1 з військового обліку;
- визнати протиправною бездіяльність військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати направити до 20 регіональної військоволікарської комісії для розгляду та затвердження свідоцтво про хворобу позивача (постанову ВЛК), якої ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку 01.07.2022 року, разом з карткою дослідження та медичного огляду позивача та усіма медичним та супровідними документами згідно чинного законодавства та усталеної практики затвердження постанов військово-лікарської комісії;
- зобов`язати 20 регіональну військово-лікарську комісію розглянути свідоцтво про хворобу позивача згідно вимог законодавства України, чинного станом на 01.07.2022 року, та затвердити постанову військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.07.2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
16 грудня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення, які надійшло від представника відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». На виконання вимог даної ухвали повідомляємо, що другий відповідач Військово - лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була створена наказом КНП "Центр первинної медико - санітарної допомоги №5" КМР від 21.12.2021 року №263 та діяла до 01.10.2023 року та приймала свідоцтво про хворобу № 491, розформована у зв`язку зі змінами в законодавстві (від 2 травня 2023 року № 3079-IX, Указ Президента України від 12 вересня 2023 року № 576/2023, Наказ Міністерства оборони України 08 серпня 2023 року № 457). Нова позаштатна постійно діюча ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 створена наказом КНП "Криворізька міська лікарня №1" КМР №243 від 02.10.2023 року "Про роботу структурного підрозділу "Військово-лікарська комісія" та діє як структурний підрозділ Комунального підприємства «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради, яка юридично знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Святогеоргіївська 8.
20 грудня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від представника відповідача-3 в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-3 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що 1 липня 2022 року позивачем було проведено медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким встановлено статтю 5-А графи ІІІ розкладу хвороб згідно Положення № 402, та оформлено свідоцтвом про хворобу № 491. На виконання вимог Положення № 402, свідоцтво про хворобу № 491, повинно було бути направлено на затвердження штатною ВЛК у відповідній зоні адміністративно-територіальної відповідальності до НОМЕР_1 РВЛК (на момент складання свідоцтва про хворобу № 491). Додатково інформує суд, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 07.03.2023 № 25 та відповідно до спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.02.2023 № Д-321/13/дск була сформована 20 регіональна військово-лікарська комісія (витяг із наказу додається). Виходячи з матеріалів справи, свідоцтво про хворобу № 491 Позивача не було затверджено 18 РВЛК компетенція якої належало на момент видання свідоцтва у відповідності з зоною адміністративно-територіальної відповідальності. Зважаючи на термін який минув, та Положення № 402 для затвердження 20 РВЛК Позивачу потрібно пройти контрольний медичний огляд щодо ступеня придатності до військової служби.
23 грудня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву, яка надійшли від представника КП «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради в підсистемі «Електронний Суд». В заяві просив надати час для надання пояснень.
Підготовче судове засідання, призначене на 24 грудня 2024 року, відкладене в зв`язку з отриманням заяви КП «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради. Наступне судове засідання призначено на 14 січня 2025 року.
13 січня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення, які надійшли від представника КП «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської радив підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що починаючи з 02 жовтня 2023 року на підставі наказу № 243 «Про роботу структурного підрозділу «Військово-лікарської комісії» було створено відповідний структурний підрозділ лікарні та затверджено склад військово-лікарської комісії по Металургійному та Довгинцівському районах на період з 01.10.2023 року по 31.12.2023 рік. Зважаючи на предмет позову та враховуючи, що позивач посилається на висновки ВЛК від 01 липня 2023 року, лікарня не може надати судові будь яких пояснень, документів тощо, оскільки у визначений момент військово-лікарської комісії як структурного підрозділу лікарні не було, вже не кажучи про окрему юридичну особу (яку залучено відповідачем у вказаній справі).
Підготовче судове засідання, призначене на 14 січня 2025 року, відкладене за клопотанням відповідача. Наступне судове засідання призначено на 28 січня 2025 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 лютого 2025 року.
Судове засідання, призначене на 04 лютого 2025 року, відкладене в зв`язку з отриманням заяви від представника позивача про відкладення розгляду справи на 18 лютого 2025 року.
В судове засідання, призначене на 18 лютого 2025 року, з`явились представники позивача та відповідача-3, надали пояснення та виступили з промовами в судових дебатах.
Відповідач-2 правом на подання відзиву не скористався, копію ухвали та позовну заяву з додатками отримав завчасно, що підтверджується матеріалами справи. Також, від представника третьої особи -2 письмові пояснення не надходили. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача-3, вивчивши матеріали справи та об`єктивно оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.
Згідно військового квитка позивача від 06.05.1999 року серії НОМЕР_3 він має військове звання старший лейтенант, перебуває на обліку у відповідача-1, вклеєно облікову карточку офіцера запасу.
Наказом КНП «ЦПМСД №5» Криворізької міської ради від 21.12.2021 року затверджено постійно діючу ВЛК при відповідачу-1 з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року.
Наказом відповідача-1 від 25.12.2021 року №223 створено позаштатну постійно-діючу медичну комісію на 2022 рік
01 липня 2022 року відповідачем-2 складено свідоцтво про хворобу №491 за результатом ВЛК позивача (далі - Свідоцтво). Згідно Свідоцтва позивач непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
В наявності також картка дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного № НОМЕР_4 , яка відповідає змісту Свідоцтва. Також в наявності висновок лікаря терапевта, що узгоджується зі Свідоцтвом.
Також в наявності Акт дослідження стану здоров`я від 01.07.2022 року №394, в якому вказано діагноз, на підставі якого складено вищевказані картку та Свідоцтво. До акту долучено виписку від 30.06.2022 року.
Листом відповідача-1 від 28.03.2023 року №3/1961 третій особі-2 направлено на затвердження в електронній формі Свідоцтво.
Листом Центральної ВЛК Збройних Сил України від 31.03.2023 року №598/2319 регіональним ВЛК (в т.ч. третій особі-2 та відповідачу-3) повідомлено, що відповідачу-3 з 01.04.2023 року належить організувати розгляд та затвердження постанов ВЛК в Запорізькій та Дніпропетровській областях.
Листом відповідача-1 від 11.05.2023 року №3/2680/1 відповідачу-2 направлено на затвердження в електронній формі Свідоцтво.
Листом третьої особи-2 від 03.09.2024 року №8663 повідомлено, що Свідоцтво на затвердження не надходило.
Листом відповідача-3 від 03.09.2024 року №1854 повідомлено, що Свідоцтво на затвердження не надходило.
Згідно відомостей з військово-облікового документу позивача в застосунку «Резерв+» позивач за результатом ВЛК від 01.07.2022 року є непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.
Згідно наказу КП «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради від 02.10.2023 року №243 затверджено склад ВЛК при відповідачі-1.
Вважаючи нездійснення виключення з військового обліку протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Суд звертає увагу на те, що спірні події відбувалися 01.07.2022 року, в зв`язку з чим законодавство до обставин цієї справи підлягає застосування в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 25.03.1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Наказом Міністерства Оборони України від 14.08.2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).
Згідно п. 1.1., 1.2. розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
- медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);
- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;
- установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів..
Пунктом 1.3. розділу І Положення №402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є:
- добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України;
- аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я;
- контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи;
- контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи;
- надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, лікувальним закладам Міністерства оборони України;
- визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть;
- розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі;
- визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням;
- проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи;
- підготовка кадрів для військово-лікарських комісій.
Згідно п. 2.1. розділу І Положення №402 Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до п. 2.2. розділу І Положення №402 Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:
Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);
ВЛК евакуаційного пункту;
ВЛК пересувної госпітальної бази.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.
Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.
Відповідно до п. 2.4.4. розділу І на ВЛК регіону покладаються:
організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності;
контроль за організацією та проведенням медичного огляду осіб, визначених у пункті 1.2 розділу I Положення, поповнення, що прибуває для комплектування Збройних Сил України, з метою правильного розподілу його за родами військ, військовими частинами (кораблями), підрозділами та військовими спеціальностями, а також кандидатів на навчання за військовими спеціальностями з урахуванням стану здоров`я та фізичного розвитку;
розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи;
аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК;
проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями - спеціалістами аналізу та оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи;
організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК;
підготовка та вдосконалення кадрів для ВЛК;
розробка та подання до ЦВЛК пропозицій з уточнення, доповнення та внесення змін до нормативно-правових актів з питань військово-лікарської експертизи;
контроль за організацією та проведенням лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, обстеженням та медичним оглядом призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів, надання методичної та практичної допомоги органам та закладам охорони здоров`я України та військовим комісаріатам у цій роботі;
проведення спільно з органами МОЗ України і військовими комісаріатами аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, обстеження та медичного огляду допризовників, призовників, громадян, які вступають у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів, розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи;
контроль за організацією та станом лікарсько-льотної експертизи в учбових та спортивних авіаційних закладах Товариства сприянні обороні України (далі - ТСО України), які знаходяться в межах регіону.
За п. 2.4.5. розділу І Положення №402 ВЛК регіону має право:
оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення;
перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК та давати їм роз`яснення з питань військово-лікарської експертизи;
перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових (цивільних) лікувальних закладах, військових частинах;
приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК;
перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових (цивільних) лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи;
направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників;
витребовувати особові та пенсійні справи, медичні документи, матеріали адміністративного розслідування, дізнання, судового розгляду, характеристики, архівні довідки, витяги з наказів, актів, протоколів та інші документи, необхідні для прийняття постанови;
залучати для вирішення питань військово-лікарської експертизи головних (провідних) медичних спеціалістів та інших лікарів-спеціалістів, за необхідності - інших спеціалістів, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець;
приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК);
перевіряти у військових комісаріатах, органах (закладах) охорони здоров`я ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - АР Крим), областей, міста Києва, на території регіону організацію та стан лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів, результати перевірок доповідати керівникам територіальних командувань та керівникам органів місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування.
Пунктом 2.4.6. розділу І Положення №402 встановлено, що рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Згідно з п. 2.10.1. розділу І ВЛК військового комісаріату створюється у районному (міському) військовому комісаріаті в установленому законодавством порядку за узгодженням із заінтересованими органами.
Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій у військових комісаріатах ІНФОРМАЦІЯ_4, областей, міста Києва створюються відповідно Кримська республіканська, обласні та Київська міська ВЛК в установленому законодавством порядку за узгодженням із заінтересованими органами.
Головою ВЛК районного (міського) військового комісаріату призначається лікар, найбільш підготовлений та досвідчений з питань військово-лікарської експертизи, наказом районного військового комісара після погодження з головним лікарем районної (міської) лікарні, головою ВЛК обласного військового комісаріату, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4 або ІНФОРМАЦІЯ_2 ) призначається начальник медичного відділення цього військового комісаріату наказом військового комісара після погодження з начальником ВЛК регіону.
Персональний склад та порядок роботи ВЛК районного (міського), обласного військових комісаріатів визначаються наказами відповідних військових комісарів.
Відповідно до п. 1.1. розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності:
до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти);
військовослужбовців до військової служби;
За п. 1.2. розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Відповідно до п. 3.2. розділу ІІ Положення №402 військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.
Згідно з п. 3.8. розділу ІІ Положення №402 після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".
Згідно з п. 22.1. розділу ІІ Положення №402 Дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).
Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються:
в) на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу.
За п. 22.2. розділу ІІ Положення №402 книга протоколів засідань військово-лікарської комісії ведеться у всіх ВЛК секретарями цих комісій. Протоколи засідань ВЛК підписуються головою, членами комісії (не менше двох), які брали участь у засіданні, та секретарем комісії у день засідання комісії.
Один примірник Свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК) зберігається як додаток до книги протоколів. У книгу протоколів, у додатковий примірник експертного документа та в історію хвороби записується дата та зміст постанови штатної ВЛК.
Штатні ВЛК ведуть книгу протоколів тільки на осіб, які пройшли медичний огляд безпосередньо в цих комісіях, та алфавітний облік розглянутих протягом року свідоцтв про хворобу (довідок ВЛК).
У штатних ВЛК протоколом є також бланк свідоцтва про хворобу, довідки, надіслані для затвердження (контролю) або перегляду постанов, коли текст остаточної постанови підписується головою, членами комісії (не менше двох), які брали участь у засіданні, і секретарем. Особлива думка голови або членів комісії записується на примірнику свідоцтва про хворобу (довідки) або на окремому аркуші, який додається до цього свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК).
Пунктом 22.3. розділу ІІ Положення №402 встановлено, що постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, або в установленому порядку направляються у військову частину. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляються на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного терміну після медичного огляду. Свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх затвердження та одержання із штатної ВЛК висилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, або видаються на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.
Згідно з п. 22.5. розділу ІІ Положення №402 свідоцтво про хворобу у воєнний час складається:
- на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;
- на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.
Відповідно до п. 22.6. розділу ІІ Положення №402 свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню:
на генералів (адміралів), а також на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ, - ЦВЛК, на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону, евакуаційного пункту (місцевого евакуаційного пункту, госпітальної бази).
За п. 22.9., 22.10, 22.12 розділу ІІ Положення №402 у воєнний час свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК на всіх оглянутих осіб складається у двох примірниках.
Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з незатвердженою штатною ВЛК постановою повертається до госпітальної (гарнізонної) ВЛК, яка склала його, з викладенням у постанові штатної ВЛК причин незатвердження та необхідними рекомендаціями.
Постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду.

Постанови ВЛК щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час, повинні бути реалізовані негайно.

Якщо постанова ВЛК не реалізована та в стані здоров`я оглянутого, незалежно від терміну, за його заявою або висновками лікарів військових (цивільних) лікувальних закладів виникли зміни, то проводиться повторний медичний огляд.

Згідно з п. 22.14 розділу ІІ Положення №402 у разі втрати свідоцтва про хворобу (довідки), за запитом військового комісара, органів соціального забезпечення населення, правоохоронних установ, командира військової частини або кадрових органів у перші п`ять років після проходження ВЛК госпітальною (гарнізонною) ВЛК, за узгодженням із штатною ВЛК, видається дублікат або копія вказаних документів в одному примірнику.

Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п. 2);

обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3);

добросовісно (п. 5);

розсудливо (п. 6);

пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8).

Зазначені критерії хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення та вчиняє дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі № 9901/459/21.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11.05.2023 року у справі № 640/22934/20.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) дії суб`єкта владних повноважень щодо втручання або обмеження прав людини повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка вирішення органу влади повинна бути чіткою та зрозумілою, як і можливі наслідки.

Європейський суд з прав людини також підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

За обставин даної справи жоден учасник справи не заперечував, що позивач згідно Свідоцтва повинен був бути виключений з військового обліку як непридатний до військової служби.

Юридична проблема виникла в зв`язку з тим, що таке Свідоцтво повинно було бути затверджене регіональною ВЛК після проведення огляду позивача, що відбувся 01.07.2022 року.

Тим не менш, згідно доводів відповідача-1 свідоцтво на затвердження було направлено вперше - 28.03.2023 року (тобто, майже через 9 місяців після огляду), а вдруге - 11.05.2023 року (тобто, майже через 10 з половиною місяців після огляду). При цьому друге направлення свідоцтва відбулося в зв`язку з реорганізацією в структурі регіональних ВЛК.

Такі дії є грубим порушенням п. 22.3. розділу ІІ Положення №402, яким встановлено 5-денний термін після медичного огляду для направлення свідоцтва.

Наведені відповідачем-1 пояснення суд оцінює критично, адже вони не підтверджуються жодним доказом щодо обсягу навантаження, докладання при цьому належних зусиль, розрахунків витрат часу, з яких би вбачалося, що направити Свідоцтво позивача на затвердження раніше, ніж через 9 місяців, не було об`єктивної можливості.

Тим не менш, слід зауважити, що направлення врешті-решт Свідоцтва на затвердження 11.05.2023 року було порушенням строку направлення свідоцтва, однак ще не було порушенням строку чинності такого свідоцтва, який складає 1 рік. Тобто, згідно викладених відповідачем-1 обставин юридична проблема мала б звестися до суттєвого відкладення дати, з якої позивача буде знято з обліку, а не до унеможливлення такого зняття.

Проте, як третя особа-2, так і відповідач-3 листами, що були згадані раніше, на запити представника позивача заперечили отримання Свідоцтва.

Дійсно, в матеріалах справи в наявності лише супровідні листи відповідача-1 про направлення Свідоцтва, які належними доказами направлення не є. Позивач при цьому стверджував, що Свідоцтво не могло бути направлено в електронній формі, що вбачається з супровідних листів, однак ця обставина в будь-якому випадку не має юридичного значення для вирішення спору, оскільки докази направлення свідоцтва відсутні взагалі (як в електронній, так і в паперовій формі).

Відповідач-1 пояснював таку відсутність спливом строку зберігання доказів. Водночас, суд не визнає цей аргумент належним з урахуванням тверджень третьої особи-2 та відповідача-3 про те, що Свідоцтво на затвердження не надходило. Таким чином, йдеться не лише про відсутність доказів направлення, а й про наявність доказів спростування факту направлення.

Як наслідок, судом встановлено факт ненаправлення Свідоцтва, що і зумовило порушення прав позивача.

Доводи стосовно можливості виправлення допущеного порушення шляхом нового огляду позивача судом оцінюються критично, оскільки такий підхід фактично втілював би в собі настання для позивача негативних наслідків в результаті поведінки суб`єктів владних повноважень, зокрема, щодо необхідності вжиття додаткових дій після того, як раніше вже було вжито належні та достатні дії, при цьому в будь-якому разі йшлося б про істотну зміну дати зняття позивача з військового обліку. Відповідно, такі дії могли б бути вчинені позивачем виключно добровільно, а їх невчинення не впливає на протиправність вищевикладених дій відповідача-1 та відповідача-2.

Відповідач-1 також зазначав, що він заінтересований у виключенні позивача з військового обліку, про що повідомляв позивача, однак докази таких повідомлень в матеріалах справи відсутні. Також відсутні і будь-які докази повідомлення позивача про те, що в результаті бездіяльності, допущеної відповідачами-1,2 виникла відповідна юридична ситуація.

Отже, належить визначити ефективний спосіб захисту прав позивача.

Згідно уточнених позовних позивач просить відновити його право наступним чином: зобов`язати відповідача-2 направити відповідачу-3 на затвердження Свідоцтво, зобов`язати відповідача-3 затвердити Свідоцтво, зобов`язати відповідача-1 виключити його з військового обліку.

Водночас, згідно вищевикладеної системи нормативно-правового регулювання спірних правовідносин алгоритм дій станом на дату виникнення спору був наступним:

1. відповідач-2 складає Свідоцтво та направляє його на затвердження до регіональної ВЛК;

2. регіональна ВЛК або затверджує Свідоцтво, або повертається з викладом причин та рекомендацій;

3. Свідоцтво підлягає негайній реалізації (відповідач-1 виключає позивача з військового обліку).

Тобто, свою публічно-владну управлінську компетенцію повинні реалізувати три різних суб`єкти владних повноважень: ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1, регіональна ВЛК та сам ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд зауважує, що відповідач-1 також прямо вказав, що порушником прав позивача є відпвоідач-2, зазначивши у відзиві, що «до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 не входить направлення медичних документів на затвердження до регіональних ВЛК, даний обов`язок відноситься виключно до повноважень ВЛК, які повинні надати до ІНФОРМАЦІЯ_1 вже затверджене рішення».

У разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 22.06.2023 року у справі № 480/4288/21, від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21.

Тобто, за загальним правилом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення може бути накладено судом за результатом судового розгляду лише спору про протиправність попереднього рішення (чи поведінки в іншій формі) цього ж суб`єкта. Це узгоджується із способами захисту, викладеними у ст. ст. 5, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наразі судом встановлено, що дійсно відповідач-2 діяв протиправно, в зв`язку з чим наявні правові підстави для зобов`язання відповідача-2 діяти належним чином. Водночас, на етапі затвердження регіональною ІНФОРМАЦІЯ_2 при ІНФОРМАЦІЯ_1 така регіональна ВЛК має варіант поведінки як затвердити, так і не затвердити Свідоцтво, при цьому відповідач-3 наразі ще не приймав жодного рішення стосовно такого свідоцтва, в зв`язку з чим підстав для покладення на нього зобов`язання прийняти конкретне рішення (затвердити Свідоцтво) наразі немає.

Суд зауважує, що вищевикладений алгоритм дій не зазнав змін в зв`язку з подальшими змінами в законодавство, адже п. 22.6., 22.10 розділу ІІ Положення №402 в діючій наразі редакції все ще передбачає наявність у регіональної ВЛК повноважень не затвердити Свідоцтво.

Слід підкреслити, що відсутній затверджений перелік підстав для повернення Свідоцтва без затвердження, що додатково вказує на те, що суд не повинен замість суб`єкта владних повноважень вирішувати питання про наявність підстав для затвердження Свідоцтва до вирішення такого питання вперше самим суб`єктом владних повноважень.

Як наслідок, позовні вимоги до відповідача-3 є передчасними. З цих же підстав передчасними є вимоги і до відповідача-1 щодо зняття позивача з військового обліку, адже наразі затвердженого Свідоцтва не існує.

Таким чином, виходячи з наявних обставин справи, суд визнає належним та ефективний спосіб захисту прав позивача у вигляді визнання протиправною бездіяльності відповідача-2 щодо нездійснення своєчасного направлення на затвердження Свідоцтва та зобов`язання відповідача-2 направити на затвердження Свідоцтво. У задоволенні інших позовних вимог належить відмовити за безпідставністю.

Щодо висловлених доводів стосовно реорганізації військово-лікарської комісії суд зауважує, що захист прав здійснюється станом на дату вирішення спору. Так, права в цій справі порушено саме військово-лікарською комісією, яка своєчасно не направила на затвердження Свідоцтво. Направлення такого Свідоцтва на затвердження дотепер перебуває в межах повноважень саме ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки зміни в законодавстві не змінили саму природу ВЛК як органу, що діє при ІНФОРМАЦІЯ_1 в особливому порядку (сприяє виконанню наявних повноважень, не входячи при цьому в його структуру).

Та обставина, що позивача оглядала ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була затверджена наказом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради, а наразі відповідні повноваження виконує ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1, яка затверджена КП «Криворізька міська лікарня №1» не змінює природи такої діяльності, адже відповідні лікарі перебувають у складі ВЛК із самостійним статусом саме членів ВЛК. Військово-лікарська комісія фактично є суб`єктом владних повноважень, що визначається за змістом наявних повноважень, які і складають його суть. Відповідно, зміна персонального складу ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 не змінює суб`єкта владних повноважень, який діє у відповідних правовідносинах, оскільки все ще йдеться про спеціальний аспект діяльності відповідних осіб саме як членів ВЛК. Іншими словами, зміни стосувалися персонального наповнення ВЛК, що не змінило її правовий статус, який дотепер є органом, що діє при ІНФОРМАЦІЯ_1 для проведення медичних оглядів.

При цьому попри доводи учасників справи згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

В цьому аспекті безпідставними є твердження про те, що відповідача-2 залучено відповідачем у справі як окрему юридичну особу, оскільки таке залучення здійснено як суб`єкта владних повноважень сам без статусу юридичної особи.

Прикладом відповідного правозастосування разом з викладом релевантних правових висновків є постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.02.2024 року у справі № 320/9007/22.

Водночас, лікарня дійсно не є відповідачем у справі, що жодним чином не спростовує вищевикладеного, оскільки усі дії в цій справі щодо позивача і вчиняла не лікарня як медичний заклад, а ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 як спеціально утворений орган, що є суб`єктом владних повноважень.

Отже, оскільки права позивача порушила ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1, яка дотепер існує, а зміни стосувалися лише її персонального наповнення, а не функціонального призначення та змісту діяльності як органу, що забезпечує проведення медичних оглядів при відповідачі-1, позовні вимоги належить задовольнити саме до відповідача-2.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших судових витрат не встановлено, питання про їх розподіл не вирішується.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ), до відповідача-2: Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ), до відповідача-3: 20 регіональної військово-лікарської комісії (49069, м. Дніпро, ), третя особа-1: ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ), третя особа-2: 18 регіональна військово-лікарська комісія (65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 2, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненаправлення на затвердження до відповідної військово-лікарської комісії регіону свідоцтва про хворобу від 01.07.2022 року №491, складене за результатом медичного огляду ОСОБА_1 .

Зобов`язати Військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_1 направити свідоцтво про хворобу від 01.07.2022 року №491, складене за результатом медичного огляду ОСОБА_1 , на затвердження до 20 регіональної військово-лікарської комісії.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювався.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складений 25 лютого 2025 року.

Суддя Н.В. Боженко