Справа № 420/4275/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/4275/24

Категорія:106000000 Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту:24.06.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі вч НОМЕР_1 ) про:

- визнання протиправними дій в/ч НОМЕР_1 щодо відмови в перерахунку і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на підставі виконаних судових рішень (рішень Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року №420/54/22 і від 30 травня 2023 року №420/5126/23);

- зобов`язання в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на підставі виконаних судових рішень (рішень Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року №420/54/22 і від 30 травня 2023 року №420/5126/23), з урахуванням раніше виплачених сум.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що з жовтня 2015 року по вересень 2021 року він проходив військову службу у вч НОМЕР_2 , перебуваючи на фінансовому забезпеченні у вч НОМЕР_1 .

18 вересня 2021 року наказом Головнокомандувача Збройних Сил України №391 позивач звільнений з військової служби (за станом здоров`я). 30 вересня 2021 року наказом командира вч НОМЕР_2 №220 позивача виключено зі списків особового складу частини і всіх видів забезпечення.

На фінансовому забезпеченні вч НОМЕР_2 перебувала і наразі перебуває у вч НОМЕР_1 .

04 листопада 2022 року в/ч НОМЕР_1 шляхом перерахування на картковий рахунок позивача здійснена виплата індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 18 вересня 2021 року на виконання судового рішення у справі №420/54/22 від 30 березня 2022 року в розмірі 229918,33 грн.

24 грудня 2023 року в/ч НОМЕР_1 шляхом перерахування на картковий рахунок позивача здійснена виплата його грошового забезпечення на виконання судового рішення у справі №420/5126/23 від 30 травня 2023 року в розмірі 92483,24 грн.

З урахуванням вказаних виплат місячне грошове забезпечення позивача протягом 2018 - 2021 років та на час звільнення з військової служби змінилось, а відтак підлягає перерахунку одноразова грошова допомога, що нарахована і сплачена при звільненні позивачу з військової служби.

04 січня 2024 року представник позивача звернувся до командування в/ч НОМЕР_1 з приводу здійснення перерахунку та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на виконання судових рішень Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року №420/54/22 і від 30 травня 2023 року №420/5126/23 про зобов`язання виплати індексації грошового забезпечення з 01 грудня 2015 року по 18 вересня 2021 року і перерахунку грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 30 вересня 2021 року.

27 січня 2024 року командуванням в/ч НОМЕР_1 відмовило позивачу в перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на виконання судових рішень з підстави спливу строку давності пред`явлення вимоги про перерахунок його грошового забезпечення.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що п.2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 (далі постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Таким чином, індексація грошового забезпечення не може вважатися тією складовою грошового забезпечення, в розумінні статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року (далі Закон №2011-ХІІ (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), так як вона не є постійною та сталою величиною, яка не змінюється, має несистематичний характер, оскільки індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення, яким забезпечується військовослужбовець, звільнений з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини. З доданих до позовної заяви документів вбачається, що позивачу вже була виплачена одноразова грошова допомога при звільненні. Майже через три роки після звільнення та проведення розрахунків позивач заявив про категоричну не згоду з проведеними розрахунками. Відповідно до абзацу 3 пункту 242 Указу Президента України "Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі указ №1153/2008), особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. В свою чергу, відповідно до наказу командира вч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 30 вересня 2021 року №220, ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Отже, якщо Позивач вважає протиправною бездіяльність вч НОМЕР_1 , то він повинен був оскаржити наказ командира вч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 30 вересня 2021 року №220 в місячний строк шляхом подачі позову до суду або не погоджуватись з ним доки не було б проведено з ним усіх необхідних розрахунків. Позивач із даним наказом погодився та в судовому порядку його не оскаржував. Позивач із даним наказом погодився та в судовому порядку його не оскаржував. Таким чином, командування в/ч НОМЕР_1 діяло відповідно до вимог чинного законодавства та правомірно відмовило у здійсненні перерахунку та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні, в зв`язку з пропуском строків для звернення до суду.

Крім того, відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про залишення без розгляду позовної заяви. Мотивуючи заявлене клопотання представник відповідача зазначає, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №651 від 27 червня 2023 року Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України відмінено карантин. Таким чином, з 01 липня 2023 року підлягають застосуванню строки, визначені статтею 233 КЗпП України. Враховуючи, що вимоги у цьому спорі стосуються перерахунку і виплати одноразової грошової допомоги за вказаний позивачем період, тримісячний строк звернення до суду у цьому спорі закінчився 02 жовтня 2023 року. Виходячи із того, що позовну заяву подано лише 09 лютого 2024 року, тримісячний строк звернення до суду, на думку відповідача, пропущено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у задоволені клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволений.

Визнані протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо відмови в перерахунку і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення нарахованої та виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року по справі №420/54/22 та з урахуванням перерахованого на виконання рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року по справі №420/5126/23 грошового забезпечення.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення нарахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року по справі №420/54/22, з урахуванням перерахованого на виконання рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року по справі №420/5126/23 грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум.

В апеляційній скарзі в/ч НОМЕР_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- індексація не є складовою грошового забезпечення військовослужбовців, а отже, не може включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні;

- позивачем пропущений строк звернення із позовом до суду.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу в/ч НОМЕР_1 не скористався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги в/ч НОМЕР_1 ., перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

З жовтня 2015 року по вересень 2021 року ОСОБА_1 проходив військову службу в оперативному командуванні " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (в/ч НОМЕР_2 ), перебуваючи на фінансовому забезпеченні у в/ч НОМЕР_1 .

18 вересня 2021 року наказом Головнокомандувача Збройних Сил України №391 полковник ОСОБА_1 звільнений з військової служби на підставі статті 26 частини 5 пункту 2 підпунктом "б" Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я).

30 вересня 2021 року наказом командира в/ч НОМЕР_2 №220 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини і всіх видів забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року по справі №420/54/22 позов ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо невірного здійснення нарахування і виплати індексації грошового забезпечення у період з 01 грудня 2015 року по 30 вересня 2021 року, зобов`язання вчинити дії задоволений частково.

- Визнані протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо застосування січня 2015 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно.

- Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року з урахуваннях раніше здійснених виплат.

- Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 18 вересня 2021 року включно, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі порядок №1078).

- В іншій частині позовних вимог відмовлено.

04 листопада 2022 року в/ч НОМЕР_1 шляхом перерахування на картковий рахунок позивача здійснена виплата індексації грошового забезпечення на виконання судового рішення у справі №420/54/22 в розмірі 229 918,33 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року по справі №420/5126/23, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року, позов ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволений.

- Визнані протиправними дії вч НОМЕР_3 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 30 вересня 2021 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

- Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови №704, з урахуванням раніше проведених виплат.

- Зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення з 01 січня 2021 року по 30 вересня 2021 року, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови №704, з урахуванням раніше проведених виплат.

24 грудня 2023 року в/ч НОМЕР_1 шляхом перерахування на картковий рахунок позивача здійснена виплата його грошового забезпечення на виконання судового рішення у справі №420/5126/23 в розмірі 92483,24 грн.

04 січня 2024 року представник позивача звернувся до в/ч НОМЕР_1 з заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на виконання судових рішень Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року №420/54/22 і від 30 травня 2023 року №420/5126/23 про зобов`язання виплати індексації грошового забезпечення з 01 грудня 2015 року по 18 вересня 2021 року і перерахунку грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 30 вересня 2021 року.

Листом від 27 січня 2024 року №596 в/ч НОМЕР_1 відмовила позивачу у здійсненні перерахунку, мотивуючи свою відмову тим, що Кодексом законів про працю встановлено тримісячний строк позовної давності у спорах щодо виплати усіх належних працівникові сум при звільненні, який починає свій перебіг з дня звільнення або з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Враховуючи, що вимоги у листі стосуються виплати грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 30 вересня 2021 року, строк звернення з цих питань закінчився ще в 2021 році.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що питання включення індексації до складу грошового забезпечення з якого здійснюється обчислення безпосередньо одноразової грошової допомоги при звільненні, було предметом розгляду Верховним Судом.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 19 Конституції України, ст. 122 КАС України, ст. 233 КЗпП України, ст.ст. 1, 2, 9, 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року, ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII (далі Закон 1282-XII), п.5 розділу ХХХІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року (далі порядок №260),

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Згідно статті 1-2 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно зі статтею 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Щодо можливості врахування індексації грошового забезпечення при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні, то суд зазначає таке.

В розумінні частин 2, 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення. При цьому таке грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання, встановлених Конституцією України, гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом №1282-XII, згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Згідно з положеннями абз. 1, 2 пункту 5 розділу ХХХІІ Порядку №260) одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються звільненим із займаних посад щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою; які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою на день звільнення з військової служби з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Таким чином, одноразова грошова допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення, на яке має право військовослужбовець на день звільнення, та розраховується станом на момент звільнення за останньою посадою, яку займав військовослужбовець.

При цьому індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою частиною сум грошового забезпечення.

Отже, враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, що забезпечує дотримання прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, що викладена у постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №638/5794/17, від 27 грудня 2019 року у справі №643/11749/17, предметом розгляду яких було, зокрема, включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення.

Колегія суддів також враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24 жовтня 2018 року у справі №820/3211/17, в якій за наслідками дослідження аналогічних обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку, що чинним законодавством передбачено єдине поняття грошового забезпечення військовослужбовців, відповідно до якого вираховуються і пенсійні виплати, і розмір одноразової грошової допомоги при звільненні.

Питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17.

Приймаючи у вказаній справі постанову від 06 лютого 2019, Велика Палата Верховного Суду акцентувала на тому, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Отже, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач діяв неправомірно, обчисливши та виплативши позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні без врахування індексації грошового забезпечення, яка мала бути нарахована та виплачена позивачу, а тому з метою належного відновлення порушених прав позивача слід зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити позивачу перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення нарахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 року по справі №420/54/22, з урахуванням перерахованого на виконання рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 року по справі №420/5126/23 грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо доводів апелянта про пропуск строку звернення до суду, то колегія суддів зазначає таке.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.ч.3, 5 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

У справі, що розглядається, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить здійснити перерахунок і виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на підставі виконаних судових рішень (рішень Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року №420/54/22 і від 30 травня 2023 року №420/5126/23), з урахуванням раніше виплачених сум.

Положення ст. 122 КАС України не містять норм, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту). Такі правовідносини регулюються положеннями ст. 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01 липня 2022 року №2352-IX (далі Закон №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, ч.ч.1, 2 ст.233 КЗпП України викладено в такій редакції: "Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст.116)".

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 та у постановах від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21 і від 25 квітня 2023 року у справі №380/15245/22.

Предметом позовних вимог у даній справі є протиправні дії в/ч НОМЕР_1 щодо відмови в перерахунку і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на підставі виконаних судових рішень (рішень Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року №420/54/22 і від 30 травня 2023 року №420/5126/23).

На момент звільнення позивача (18 вересня 2021 року) ч.2 ст.233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що на спірні правовідносини розповсюджуються положення ч.2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19 липня 2022 року), та вважає, що право позивача на звернення до суду із цим позовом не обмежене будь-яким строком.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 20 листопада 2023 року у справі №160/5468/23.

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 24 лютого 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.