Справа № 300/3262/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 300/3262/24 пров. № А/857/26908/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Болехівської міської ради Івано-Франківської обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.09.2024р. в адміністративній справі за позовом Болехівської міської ради Івано-Франківської обл. до Долинської міської ради Івано-Франківської обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Комунальне підприємство «Водоканал» Долинської міської ради Івано-Франківської обл., про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування (суддя суду І інстанції: Чуприна О.В., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 12.09.2024р., м.Івано-Франківськ; дата складання повного рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

24.04.2024р. (згідно з відбитком календарного штемпеля на поштовому відправленні) позивач Болехівська міська рада Івано-Франківської обл. звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 1, підпункти 2.2, 2.3, 2.4 пункту 2 рішення відповідача Долинської міської ради Івано-Франківської обл. № 2540-43/2024 від 23.01.2024р. «Про умови забезпечення централізованим водопостачанням населених пунктів за межами Долинської територіальної громади Івано-Франківської області» в частині, що стосується Болехівської міської ради.

Також останнім заявлено вимогу про зупинення виконання оскаржуваної частини спірного рішення (а.с.1-8, 20, 21).

Згідно ухвали суду від 20.05.2024р. вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання за наявними матеріалами (а.с.41-43).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.09.2024р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.115-124).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач Болехівська міська рада Івано-Франківської обл., який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.129-136).

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на спірне рішення відповідача спрямовано на безоплатну передачу в комунальну власність Болехівської міської ради Івано-Франківської обл. відповідної мережі водопроводів та обладнання на цій мережі; наслідком виконання такого рішення є припинення послуги централізованого водопостачання споживачам (абонентам).

Під час розгляду справи суд не витребовував докази виконання спірного рішення, сам апелянт такі надати не міг, а звернення до суду зумовлено дотримання часових рамок подачі позову.

Також позивач в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є індивідуальним споживачем послуги з водопостачання, а не виконавцем комунальної послуги, не може бути суб`єктом господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення ліцензіатом, який придбавати в іншого ліцензіата питну воду з метою її подальшої реалізації споживачам.

Відповідач Долинська міська рада Івано-Франківської обл. і третя особа Комунальне підприємство «Водоканал» Долинської міської ради Івано-Франківської обл. скерували до апеляційного суду відзиви на апеляційну скаргу, в яких останні вважають її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошують на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.150-158, 208-214).

Окрім цього, 04.12.2024р. засобами поштового зв`язку апелянт скерував доповнення до апеляційної скарги, в якому навів додаткові обґрунтування своїх вимог, зокрема, із покликанням на норми Закону України «Про адміністративну процедуру» (а.с.232-235).

Разом з тим, відповідно до приписів ч.1 ст.303 КАС України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

У зв`язку тим, що апелянтом не дотримані умови подачі доповнення до апеляційної скарги, без постановлення окремої письмової ухвали на підставі ч.3 ст.166, ч.2 ст.167 КАС України вказане доповнення до апеляційної скарги (3806/021-16/24 від 03.12.2024р.) підлягає поверненню без розгляду.

Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Водночас, колегія суддів не убачає підстав для задоволення клопотання третьої особи про розгляд справи в присутності учасників справи (а.с.158), оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Апелянт подав апеляційну скаргу, в якій детально та послідовно обґрунтував свою правову позицію по справі; відповідач і третя особа подали обґрунтовані відзиви, будь-яких нових доказів по справі сторони не представили; клопотань про їх витребування від останніх не надходило. Рішення суду прийнято за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

Звідси, правових підстав для висновку про те, що справу необхідно розглядати в судовому засіданні, колегія суддів не убачає.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини /ЄСПЛ/ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, відповідно до рішення Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської обл. № 8-41/2020 від 23.12.2020р. «Про безплатне прийняття Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до комунальної власності Долинської територіальної громади» Долинська міська рада прийняла безоплатно та увійшла до складу засновників Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, яке передано із спільної власності територіальної громад сіл, селища, міста Долинського району до комунальної власності Долинської територіальної громади в особі Долинської міської ради (а.с.56).

Рішенням Долинської міської ради Івано-Франківської обл. № 276-9/2021 від 21.04.2021р. «Про комунальне підприємство «Водоканал» Долинської міської ради» найменування «Комунальне підприємство «Долинське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» змінено на Комунальне підприємство «Водоканал» Долинської міської ради (а.с.57).

На підставі рішення Долинської міської ради № 799 від 31.10.2023р. «Про встановлення контрольних вузлів обліку водопостачання» КП «Водоканал» у точках №№ 1, 2, 3, 4.1, 4.2 зазначених на карті в додатках №№ 1, 2, 3, 4 до зазначеного рішення встановлено вузли обліку води з метою контролю обсягів водоспоживання, що здійснюється групами споживачів за напрямками, які знаходяться в додатках №№ 1, 2, 3, 4 (а.с.70-74).

Комунальне підприємство /КП/ «Водоканал» звернулося до міського голови Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської обл. з листом № 221 від 10.01.2024р. (а.с.75), яким проінформувало Долинську міську раду про те, що за результатами показників лічильників за грудень 2023 року отримано наступні результати:

Вигодській об`єднаній територіальній громаді (ОТГ) подано 23936 м.куб. води, а реалізовано 5122 м.куб. води, що у відсотковому еквіваленті складає 21,4%;

Болехівській ОТГ (включає м.Болехів та с.Гузіїв) подано 46122 м.куб. води, а реалізовано 8343 м.куб. води, що у відсотковому еквіваленті складає 18,08%;

Моршинській ОТГ (Баня Лисовецька) подано 10681 м.куб. води, а реалізовано 1253 м.куб. води, що у відсотковому еквіваленті складає 11,7%.

Автор вказаного листав зазначив, що такі результати однозначно свідчать про збитки, які зазначає підприємство, щоб здійснювати водопостачання споживачів м.Болехів, смт.Вигода, с.Гузіїв, с.Лисовичі і м.Моршин. З урахуванням відсутності допомоги для утримання та оновлення мереж водопостачання зі сторони органів місцевого самоврядування територіальних громад м.Болехіва, смт.Вигода, с.Гузіїв, с.Лисовичі і м.Моршин, КП «Водоканал» вважає, що з метою подальшого уникнення заподіяння збитків останньому, найбільш ефективним способом вирішення ситуації буде передача всіх мереж, які є на балансі КП «Водоканал» на баланс суб`єктів господарювання відповідних територіальних громад м.Болехів, смт.Вигода, с.Гузіїв, с.Лисовичі і м.Моршин, які, в свою чергу, самостійно здійснюватимуть водопостачання кінцевим споживачам відповідної громади (а.с.75 і на звороті).

23.01.2024р. відповідач Долинська міська рада прийняла рішення № 2540-43/2024 «Про умови забезпечення централізованим водопостачанням населених пунктів за межами Долинської територіальної громади Івано-Франківської області», в якому вирішила:

« 1. Передати безоплатно у комунальну власність Болехівській територіальній громаді Івано-Франківської області, Вигодській територіальній громаді Івано-Франківської області, Моршинській територіальній громаді Львівської області відповідну мережу водопроводів та обладнання на цій мережі, що перебувають на територіях цих громад, починаючи від точок розмежування, на яких встановлено вузли обліку води відповідно до рішення виконавчого комітету Долинської міської ради №799 від 31.10.2023.

2. Комунальному підприємству «Водоканал» Долинської міської ради (Яремків С.Л.):

2.1) до 01.03.2024 забезпечити проведення переговорів із представниками Болехівської міської ради, Вигодської селищної ради, Моршинської міської ради щодо реалізацій цього рішення;

2.2) до 01.03.2024 подати на затвердження виконавчому комітету Долинської міської ради розрахунок тарифу на централізоване водопостачання для споживачів, що є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання з метою забезпечення водою населених пунктів Болехівської, Вигодської та Моршинської територіальних громад, відповідно до пункту 25 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання централізоване водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 869 від 01.06.2011;

2.3) не пізніше, ніж 01.05.2024 забезпечити подачу води до населених пунктів Болехівської, Вигодської та Моршинської територіальних громад з точок розмежування згідно пунктом 2 цього рішення лише шляхом її постачання єдиним суб`єктам господарювання, які безпосередньо забезпечуватимуть централізованим водопостачанням споживачів у відповідно на територіях Болехівської, Вигодської та Моршинської територіальних громад;

2.4) надання послуг централізованого водопостачання на територіях Болехівської, Вигодської тa Моршинської територіальних громад безпосередньо до споживачів цих послуг здійснювати до 30 квітня 2024 року. Надалі забезпечення водопостачанням цих населених пунктів здійснювати лише через укладення угоди про постачання води єдиним суб`єктам господарювання згідно підпунктом 3.3. пункту 3 цього рішення.» (а.с.76).

Згідно рішення Долинської міської ради Івано-Франківської обл. № 2727-47/2024 від 11.07.2024р. внесено зміни до рішення № 2540-43/2024 від 23.01.2024р. шляхом викладення пп.2.2, 2.3 і 2.4 в новій редакції (а.с.100-101).

Із змісту заявленого позову убачається, що оскарження спірного рішення позивач пов`язує з відсутністю у відповідача Долинської міської ради Івано-Франківської обл., як органу місцевого самоврядування, повноважень щодо визначення умов забезпечення централізованим водопостачанням на території Болехівської міської ради.

При цьому, покликається на приписи ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в якій визначені повноваження органів місцевого самоврядування у сфері комунальних послуг.

Також відповідно до ст.ст.1 та 5 Закону України «Про природні монополії» третя особа КП «Водоканал», як підприємство яке здійснює діяльність у сфері централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, належить до суб`єктів природних монополій.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що предмет адміністративного позову між позивачем та відповідачем врегульований положеннями Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про природні монополії», Водним кодексом України та іншими нормативно правовими актами; зміст вказаних актів свідчить про прийняття спірного рішення в межах компетенції відповідача.

Болехівська міська рада не надала суду будь-яких доказів, які б свідчили про виконання оскаржуваного рішення та наявності будь-яких негативних наслідків, які виникли внаслідок виконання такого рішення.

Оскаржувана частина рішення Долинської міської ради (пп.2.3, 2.4 п.2) не містить вказівки чи владно-управлінського, розпорядчого рішення, яке б зобов`язувало чи визначало для КП «Водоканал» Долинської міської ради як суб`єкта природної монополії вчинення дії, які призводять або можуть призвести до неможливості виробництва (реалізації) товарів або до заміни їх іншими товарами, не однаковими за споживчими характеристиками.

Отже, пункт 2 оскаржуваного рішення адресований КП «Водоканал» та передбачає виникнення певних обов`язків саме для цього суб`єкта господарювання.

Звідси, у позивача через спірне рішення не виникають обов`язки, а про порушення інтересів відповідної територіальної громади доказів не надано.

При цьому, Долинська міська рада прийняла спірне рішення, що стосується умов забезпечення централізованим водопостачанням населених пунктів за межами Долинської територіальної громади Івано-Франківської обл. в межах своїх повноважень.

Висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Спірні правовідносини регулюються приписами Законів України № 280/97-ВР від 21.05.1997р. «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі Закон № 280/97-ВР), № 2918-III від 10.01.2002р. «Про питну воду та питне водопостачання» (надалі Закон № 2918-III), № 1682-III від 20.04.2000р. «Про природні монополії» (надалі Закон № 1682-III), № 2189-VIII від 09.11.2017р. «Про житлово-комунальні послуги», Водним кодексом /ВК/ України та іншими нормативно правовими актами.

За приписами ст.ст.19, 140, 143, 144, 146 Конституції України гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі. Органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону № 280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону № 280/97-ВР органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Згідно з приписами п.5 ч.1 ст.30 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, поряд з іншим, належать вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод; здійснення контролю за якістю питної води.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос (ч.ч.1, 2 ст.59 Закону № 280/97-ВР).

Пунктом 1 резолютивної частини рішення Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської обл. № 2540-43/2024 від 23.01.2024р. вирішено передати безоплатно у комунальну власність Болехівській територіальній громаді Івано-Франківської області, Вигодській територіальній громаді Івано-Франківської області, Моршинській територіальній громаді Львівської області відповідну мережу водопроводів та обладнання на цій мережі, що перебувають на територіях цих громад, починаючи від точок розмежування, на яких встановлено вузли обліку води відповідно до рішення виконавчого комітету Долинської міської ради № 799 від 31.10.2023р.

Відповідно до ст.1 Закону № 280/97-ВР право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування;

Згідно з ч.1 ст.60 Закону № 280/97-ВР територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах, належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ч.5 ст.16 Закону № 280/97-ВР від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

За змістом абз.1 п.30 ч.1 ст.26 Закону № 280/97-ВР прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом (ч.2 ст.60 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до положень Статуту КП «Водоканал», затв. рішенням Долинської міської ради № 276-9/2021 від 21.04.2021р. (надалі - Статут):

п.1.2 Розділу 1 «Загальні положення» - Підприємство засновано на комунальній власності Долинської територіальної громади. Власником є Долинська міська рада Івано-Франківської області.

Підприємство для виконання статутних завдань має майно, яке є комунальною власністю територіальної громади передане йому в господарське відання або за договором управління.

п.4.1 Розділу 4 «Майно підприємства» - майно, передане в управління за договором управління, відокремлене від майна Підприємства на окремому балансі, і щодо нього ведеться окремий облік. Здійснюючи право управління Підприємством володіє та користується зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству та цьому Статуту, крім відчуження.

п.4.6 Розділу 4 «Майно підприємства» - відчуження майна підприємства здійснюється за погодженням з Долинською міською радою у порядку, що визначений чинним законодавством. Одержані в результаті відчуження зазначеного майна кошти спрямовуються до бюджету міста Долини, або за рішенням Власника інвестуються на розвиток Підприємства.

п.6.1 Розділу 6 «Управління підприємством» - вищим органом управління Підприємством є Власник.

п.6.2 Розділу 6 «Управління підприємством» - до виключної компетенції Власника належить, зокрема надання дозволу на відчуження та передачу в оренду нерухомого майна (а.с.14-18, 64-68).

З урахуванням зазначеного, приймаючи до уваги ту обставину, що згідно норм Статуту все майно КП «Водоканал» є комунальною власністю Долинської територіальної громади, тому Долинська міська рада мала право прийняти рішення про передачу безоплатно у комунальну власність, зокрема Болехівської територіальної громади, мережі водопроводів та обладнання на цій мережі.

При цьому, оформлення передачі-приймання мережі водопроводів та обладнання на цій мережі, які перебувають на території Белехівської міської територіальної громади, визначення місця розмежування такої мережі, а також відмова чи небажання позивача приймати вказане майно на безоплатній основі, знаходиться поза межами перевірки в розглядуваній справі.

Водночас, спірна частина рішення не містить вказівки на примусову передачу відповідного майна чи зобов`язання відповідної територіальної громади чи створеного нею комунального підприємства в безальтернативному порядку прийняти у власність мережі водопроводів та обладнання на цій мережі.

Згідно з приписами ч.1 ст.1 Закону № 2918-ІІІ централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону № 2918-ІІІ суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання є: органи державної влади, до сфери управління яких належать об`єкти питного водопостачання; органи місцевого самоврядування, до сфери управління яких належать об`єкти питного водопостачання; підприємства питного водопостачання; споживачі питної води.

Відповідно до ст.42 ВК України водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Водокористувачі можуть бути первинними і вторинними.

Первинні водокористувачі - це ті, які мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води, а також отримують воду з каналів зрошувальних і осушувальних систем, водосховищ, ставків, водогосподарських систем, каналів та водогонів (водопроводів) міжбасейнового та внутрішньобасейнового перерозподілу водних ресурсів.

Забір та використання води первинними водокористувачами з каналів зрошувальних і осушувальних систем, водосховищ, ставків, водогосподарських систем, каналів та водогонів (водопроводів) міжбасейнового та внутрішньобасейнового перерозподілу водних ресурсів здійснюються на платній основі на підставі договору з підприємствами, установами та організаціями, що забезпечують перерозподіл (перекидання) водних ресурсів, у тому числі в маловодні регіони, та за наявності дозволу на спеціальне водокористування. Укладення договору є обов`язковим.

Вторинні водокористувачі (абоненти) - це ті, які не мають власних водозабірних споруд, отримують воду з водозабірних споруд первинних водокористувачів та скидають стічні води у системи таких первинних водокористувачів на підставі договору про водопостачання (поставку води) та/або про водовідведення без отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Вторинні водокористувачі здійснюють скидання стічних вод у водні об`єкти на підставі дозволів на спеціальне водокористування.

Згідно із п.1 ч.1 ст.43 ВК України водокористувачі мають право здійснювати загальне та спеціальне водокористування.

Спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб (ч.ч.1 та 2 ст.48 ВК України)

Відповідно до ст.16 Закону № 2918-ІІІ забезпечення споживачів питної води централізованим питним водопостачанням, а також за допомогою пунктів розливу питної води (в тому числі пересувних) або фасованою питною водою здійснюють підприємства питного водопостачання.

Згідно із п.1.1 Розділу 1 «Загальні положення» Статуту КП «Водоканал» Долинської міської ради є комерційним підприємством, що надає послуги з централізованого водопостачання, водовідведення споживачам шляхом систематичного здійснення виробничої та іншої господарської діяльності (а.с.14-18, 64-68).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 2189-VIII предметом регулювання цього Закону є відносини, які виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

За змістом ч.3 ст.4 Закону № 2189-VIII до повноважень органів місцевого самоврядування належать:

1) затвердження та виконання місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, участь у розробленні та виконанні відповідних державних і регіональних програм;

2) встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону;

3) затвердження норм споживання комунальних послуг;

4) інформування населення відповідно до законодавства про стан виконання місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, а також про відповідність якості житлово-комунальних послуг нормативам, нормам, стандартам та правилам;

5) здійснення моніторингу стану виконання місцевих програм розвитку житлово-комунального господарства;

6) встановлення одиниці виміру обсягу наданих послуг з управління побутовими відходами;

7) прийняття рішення про початок та закінчення опалювального періоду з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами та іншими нормативними документами;

8) передача відомостей до електронного реєстру багатоквартирних будинків;

9) зберігання та забезпечення доступу до технічної та іншої передбаченої законодавством документації на багатоквартирні будинки та їх прибудинкові території, зокрема документів за обов`язковим переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері житлово-комунального господарства, документів, на підставі яких багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічних паспортів будинків, планів інженерних мереж, документів, що засвідчують право власності чи користування земельними ділянками, документації щодо проведення робіт з капітального ремонту в багатоквартирних будинках;

10) зберігання примірників рішень (протоколів) загальних зборів співвласників багатоквартирних будинків та розміщення на своїх офіційних веб-сайтах інформації про рішення, прийняті такими зборами.

Частиною 3 ст.1 Закону № 2189-VIII передбачено, що норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

За змістом ст.2 Закону № 2918-III дія цього Закону поширюється на всіх суб`єктів господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об`єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, а також на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води, станом джерел, систем питного водопостачання, а також споживачів питної води.

Відповідно до ст.13 Закону № 2918-ІІІ до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення належать: затвердження з урахуванням вимог законодавства у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення проектів містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації; затвердження та реалізація місцевих програм у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення, участь у розробленні та реалізації відповідних державних і місцевих програм; надання згоди на розміщення на відповідній території нових або реконструкцію діючих об`єктів, діяльність яких може завдати шкоди джерелам та системам питного водопостачання та/або системам водовідведення; затвердження місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення відповідних населених пунктів; впровадження централізованого водовідведення у населених пунктах, популяційний еквівалент яких становить 2 тисячі і більше; визначення популяційного еквівалента населеного пункту, уразливих та менш уразливих зон відповідно до порядку визначення популяційного еквівалента населеного пункту та критеріїв визначення уразливих та менш уразливих зон, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища; прийняття рішень з проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи проектів господарської діяльності, що можуть негативно вплинути на якість питної води та системи питного водопостачання; здійснення контролю за якістю питної води, використанням та охороною джерел і систем питного водопостачання та водовідведення; забезпечення інформування населення про якість питної води та стан питного водопостачання та водовідведення; встановлення тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення (крім тарифів на ці послуги, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг); обмеження, тимчасова заборона діяльності підприємств у разі порушення ними вимог законодавства у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення в межах своїх повноважень; встановлення правил користування водозабірними спорудами, призначеними для задоволення потреб споживачів у питній воді; встановлення зон санітарної охорони джерел та об`єктів централізованого питного водопостачання та санітарно-захисних зон об`єктів централізованого водовідведення; обмеження або заборона використання підприємствами питної води для промислових цілей; погодження інвестиційних програм стосовно об`єктів водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності; сприяння провадженню інвестиційної діяльності у сфері централізованого водопостачання та водовідведення; вирішення інших питань у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення відповідно до законів України.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави стверджувати, що перелік повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є невичерпним, а обсяг і зміст таких повноважень може бути обмежений законами України.

З огляду на викладене, аргументи Болехівської міської ради про протиправність пп.2.2, 2.3, 2.4 п.2 рішення Долинської міської ради Івано-Франківської обл. № 2540-43/2024 від 23.06.2024р. «Про умови забезпечення централізованим водопостачанням населених пунктів за межами Долинської територіальної громади Івано-Франківської області» в частині, що стосується Болехівської міської ради, не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 Закону України № 2210-III від 11.01.2001р. «Про захист економічної конкуренції» (надалі - Закон № 2210-ІІІ) суб`єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо:

на цьому ринку у нього немає жодного конкурента;

не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб`єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар`єрів для доступу на ринок інших суб`єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Монопольним (домінуючим) вважається становище суб`єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 відсотків, якщо він не доведе, що зазнає значної конкуренції.

Монопольним (домінуючим) також може бути визнане становище суб`єкта господарювання, якщо його частка на ринку товару становить 35 або менше відсотків, але він не зазнає значної конкуренції, зокрема внаслідок порівняно невеликого розміру часток ринку, які належать конкурентам.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України № 1682-III від 20.04.2000р. «Про природні монополії» (надалі - Закон № 1682-ІІІ) відповідно до цього Закону регулюється діяльність суб`єктів природних монополій зокрема у сфері централізованого водопостачання, централізованого водовідведення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону № 1682-ІІІ природна монополія - стан товарного ринку, при якому задоволення попиту на цьому ринку є більш ефективним за умови відсутності конкуренції внаслідок технологічних особливостей виробництва (у зв`язку з істотним зменшенням витрат виробництва на одиницю товару в міру збільшення обсягів виробництва), а товари (послуги), що виробляються суб`єктами природних монополій, не можуть бути замінені у споживанні іншими товарами (послугами), у зв`язку з чим попит на цьому товарному ринку менше залежить від зміни цін на ці товари (послуги), ніж попит на інші товари (послуги).

Суб`єкт природної монополії - суб`єкт господарювання (юридична особа) будь-якої форми власності, який виробляє (реалізує) товари на ринку, що перебуває у стані природної монополії (п.3 ч.1 ст.1 Закону № 1682-ІІІ).

Як свідчать відомості Реєстру суб`єктів природних монополій у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення КП «Водоканал» Долинської міської ради є суб`єктом природної монополії у сфері централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Частиною 2 ст.10 Закону № 1682-ІІІ передбачено, що суб`єкти природних монополій не можуть вчиняти дії, які призводять або можуть призвести до неможливості виробництва (реалізації) товарів, щодо яких здійснюється регулювання відповідно до цього Закону, або до заміни їх іншими товарами, не однаковими за споживчими характеристиками.

Згідно із п.п.7 та 12 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затв. постановою КМ України № 690 від 05.07.2019р. (надалі - Правила № 690), виконавець забезпечує безпечне та безперервне постачання питної води споживачу, якість та тиск якої повинні відповідати вимогам законодавства та умовам договору. Послуги надаються споживачам безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За приписами ч.1 ст.16 Закону № 2189-VIII надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на:

1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами;

2) міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами;

3) ліквідацію наслідків аварії.

Враховуючи наведене, чинним законодавством передбачено можливість припинення або обмеження надання комунальних послуг виключно у випадках, передбачених законом.

Разом з тим, в розглядуваному випадку відповідач в оскаржуваних пп.2.3 та 2.4 п.2 рішення Долинської міської ради № 2540-43/2024 від 23.01.2024р. стосовно КП «Водоканал» Долинської міської ради вирішив:

не пізніше, ніж 01.05.2024р. забезпечити подачу води до населених пунктів Болехівської, Вигодської та Моршинської територіальних громад з точок розмежування згідно пункту 2 цього рішення лише шляхом її постачання єдиним суб`єктам господарювання, які безпосередньо забезпечуватимуть централізованим водопостачанням споживачів у відповідно на територіях Болехівської, Вигодської та Моршинської територіальних громад;

надання послуг централізованого водопостачання на територія Болехівської, Вигодської тa Моршинської територіальних громад безпосередньо до споживачів цих послуг здійснювати до 30 квітня 2024 року. Надалі забезпечення водопостачанням цих населених пунктів здійснювати лише через укладення угоди про постачання води єдиним суб`єктам господарювання згідно пункту 3.3. пункту 3 цього рішення.

Отже, у цій ситуації є відсутніми ознаки дій, які призведуть або можуть призвести до неможливості виробництва (реалізації) товарів чи припинення водопостачання, заміни їх іншими товарами, не однаковими за споживчими характеристиками, оскільки в оскаржуваному рішенні не йдеться про створення/використання інших водозабірних споруд, забір води з інших джерел питного водопостачання, чи будь які інші обставини, які можуть свідчити про здійснення водопостачання питною водою з іншими споживчими характеристиками.

Додатково колегія суддів звертає увагу на те, що Болехівська міська рада не представила під час судового розгляду доказів щодо виконання спірного рішення та настання будь-яких негативних наслідків для відповідача, які виникли в наслідок виконання оскаржуваного рішення.

Оскаржувана частина рішення Долинської міської ради не містить вказівки чи владно-управлінського, розпорядчого рішення, яке б в розумінні ч.2 ст.10 Закону № 1682-ІІІ зобов`язувала чи визначала для КП «Водоканал» Долинської міської ради (як суб`єкта природної монополії) вчинення дії, які призводять або можуть призвести до неможливості виробництва (реалізації) товарів або до заміни їх іншими товарами, не однаковими за споживчими характеристиками.

Отже, пункт 2 оскаржуваного рішення адресований КП «Водоканал» та передбачає виникнення певних обов`язків саме для цього суб`єкта господарювання.

Тобто, всі заходи щодо проведення відповідних переговорів із представниками територіальних громад, в тому числі Болехівською, здійснення розрахунку тарифу на центральне водопостачання для споживачів, що є суб`єктом господарювання у сфері централізованого водопостачання з метою забезпечення водою населених пунктів, в тому числі позивача, а також забезпечення водо постання до 30.04.2024р. і після цієї дати без та через укладення угоди про постачання води єдиним суб`єктом господарювання у сфері централізованого водопостачання, оскаржуваним рішенням адресовані лише КП «Водоканал» Долинської міської ради.

Звідси, в розрізі п.2 спірного рішення у Болехівської міської ради не виникають обов`язки, а про порушення інтересів територіальної громади, яку представляє позивач, доказів не представлено.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Частиною 1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Системний аналіз норм КАС України дає підстави дійти висновку про те, що в порядку адміністративного судочинства здійснюється захист уже порушених прав особи (при цьому, між сторонами уже виникли правовідносини, з яких у свою чергу виник публічно-правовий спір), а не захист від можливих порушень прав у майбутньому.

У спірних правовідносинах позивач фактично вказує про захист від можливого порушення його прав у майбутньому, вплив на які може вчинити КП «Водоканал» Долинської міської ради, та не надає доказів порушення таких прав.

Як свідчать матеріали справи, 11.07.2024р. Долинська міської ради Івано-Франківської області прийняла рішення № 2727-47/2024 «Про внесення змін до рішення міської ради від 23.01.2024 №2540-43/2024 «Про умови забезпечення централізованим водопостачанням населених пунктів за межами Долинської територіальної громади Івано-Франківської області», яким викладено в наступній редакції підпункти 2.2, 2.3 і 2.4 пункту 2 оскаржуваного рішення, зокрема:

« 2.2) до 01.08.2024 подати на затвердження виконавчому комітету Долинської міської ради розрахунок тарифу на централізоване водопостачання для споживачів, що є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання з метою забезпечення водою населених пунктів Болехівської, Вигодської та Моршинської територіальних громад, відповідно до пункту 25 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання централізоване водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №869 від 01.06.2011»;

« 2.3) не пізніше, ніж 01.09.2024 забезпечити подачу води до населених пунктів Болехівської, Вигодської та Моршинської територіальних громад з точок розмежування згідно пунктом 2 цього рішення лише шляхом її постачання єдиним суб`єктам господарювання, які безпосередньо забезпечуватимуть централізованим водопостачанням споживачів у відповідно на територіях Болехівської, Вигодської та Моршинської територіальних громад»;

« 2.4) надання послуг централізованого водопостачання на територія Болехівської, Вигодської тa Моршинської територіальних громад безпосередньо до споживачів цих послуг здійснювати до 31.08.2024. Надалі забезпечення водопостачанням цих населених пунктів здійснювати лише через укладення угоди про постачання води єдиним суб`єктам господарювання згідно підпунктом 2.3. пункту 2 цього рішення» (а.с.109-110).

Звідси, частина оскаржуваного рішення (пп.2.2, 2.3, 2.4 п.2) в первинній його редакції № 2540-43/2024 від 23.01.2024р. втратила чинність.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні заявлених вимог.

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого позову, а тому заявлений позов не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта Болехівську міську раду Івано-Франківської обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Болехівської міської ради Івано-Франківської обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.09.2024р. в адміністративній справі 300/3262/24 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Болехівську міську раду Івано-Франківської обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного судового рішення: 24.02.2025р.