Справа № 520/35118/24
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року № 520/35118/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківського квартирно експлуатаційного управління (вул.Григорія Сковороди, 61, м.Харків, індекс 61024, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Харківського квартирно-експлуатаційного управління що полягає у не вчиненні дій з підготовки та направлення до виконавчого комітету Харківської міської ради клопотання про виключення квартири АДРЕСА_2 , з числа службового житла Міністерства оборони України;

- зобов`язати Харківське квартирно-експлуатаційного управління підготувати та направити клопотання до виконавчого комітету Харківської міської ради клопотання про виключення квартири АДРЕСА_2 , з числа службового житла Міністерства оборони України;

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до послужного списку він має понад 20 лет військової служби, з 30.07.2003 року перебуває на загальній квартирній черзі. Відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.04.2024р. №56 погоджено надати службове приміщення-однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 та йому наданий ордер №000080 від 27.05.2024р.. 25.06.2024р. звернувся до Харківського квартирно експлуатаційного управління із заявою щодо підготовки та направлення до органу місцевого самоврядування клопотання про виключення квартири з числа службових Міністерства оборони України. Листом від 16.07.2024р. №583/3459, на звернення надано відповідь, якою відмовлено у зв`язку з тим, що таке питання розглядається лише для членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісті. Вважаючи бездіяльність позивача протиправною звернувся до суду.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов у якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх безпідставність, просить в задоволені відмовити

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) , зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджено копією посвідчення серія НОМЕР_2 , надане 18.11.2017р..

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.05.2024р. №247 затверджений витяг з протоколу засідання комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями від 11.04.2024р. №56 погодження надання військовослужбовцю ОСОБА_1 , однокімнатну службової квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до зазначеного рішення ОСОБА_1 наданий ордер №000080 від 27.05.2024р.

26.06.2024р. ОСОБА_1 звернувся до Харківського квартирно-експлуатаційного управління щодо підготовки та направлення до органу місцевого самоуправління клопотання про виключення квартири АДРЕСА_2 з числа службового житла Міністерства оборони України.

Листом від 16.07.2024р. №583/3459, на звернення надано відповідь, якою відмовлено у зв`язку з тим, що таке питання розглядається лише для членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісті. Вважаючи бездіяльність позивача протиправною звернувся до суду.

Непогодившись з діями відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" № 181 (в подальшому Закон № 181), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана з захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ст. 2 Закону № 181, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах визначених законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 181, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінету Міністрів України. Військовослужбовцям, які мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Відповідно до ч. 1 п. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006р. № 1081 (в подальшому - Порядок), військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 календарних років і більше та члени їх сімей надається житло для постійного проживання.

Згідно із ч. 3 п. 3 Порядку, забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей для постійного проживання провадиться шляхом: надання новозбудованого житла, виключеного з числа службових, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Тобто, законодавством прямо передбачено право військовослужбовців самостійно визначатись, яким способом (шляхом) вони бажають реалізувати своє право на забезпечення житлом для постійного проживання. Реалізація забезпечення постійним житлом шляхом його виключення з числа службових жодним чином не пов`язується законодавством з квартирною чергою особи, яка обрала такий спосіб забезпечення житлом.

Відповідно до ч. 2 п. 11 Порядку, виключення житлових приміщень з числа службового проводиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

Згідно із п. 22 Порядку, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться в військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Відповідно до п. 10 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 (в подальшому - Інструкція), військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку з скороченням штатів, інваліди першої чи другої групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими жилими приміщеннями, незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на квартирному обліку. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району встановленим порядком.

Отже, на час розгляду справи, відсутні законодавчі норми, які б обмежували встановлену п. 10 Інструкції та ч. 3 п. 3 Порядку можливість реалізації права позивача на виключення його квартири з числа службових.

Згідно із ст. ст. 5, 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів Збройних Сил України, як в воєнний так і в мирний час. Учасникам бойових дій надається, зокрема, така пільга, як першочергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Конституційний Суд неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій держави, зокрема, гарантії соціального захисту. До них, насамперед, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах СБУ, податковій, міліції, прокуратурі, тощо (рішення КСУ від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій, гарантій).

Із урахуванням вищевикладених норм суд зазначає, що визначальними обставинами - матеріальними підставами для визнання права на виключення житла з числа службового є: перебування позивача на військовій службі, наявність календарної вислуги від 20 років, перебування на квартирному обліку та, до того ж, наявність статусу учасника бойових дій, що надає право на забезпечення постійним житлом, в тому числі і шляхом виключення квартири з числа службових.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 04.03.2020р. у справі № 636/1514/19

Судовим розглядом встановлено, що позивач, відповідно до Витягу з послужного списку має календарну вислугу на військовій службі більше ніж 20 років, має статус ветеран війни - учасник бойових дій, перебуває на квартирному обліку, отже наявні усі, визначені п.10 Інструкції умови для реалізації права на виключення житла, яке займає позивач, з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання.

Таким чином, внаслідок рішення та бездіяльності відповідача позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Одночасно суд враховує, що, як зазначалось вище, виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, яким в даному випадку є Харківське квартирно-експлуатаційного управління. А відповідно до ч. 2 п. 11 Порядку, органом, уповноваженим приймати рішення про виключення житлових приміщень з числа службового, є виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради.

Отже, у спірних правовідносинах органом, уповноваженим розглянути питання про виключення житла, яке займає позивач, зі складу службових, є Виконавчий комітет Харківської міської ради, як її виконавчий орган.

При цьому суд вказує, що в даній справі відповідачем протиправно відмовлено позивачу щодо підготовки та направлення до Виконавчого комітету Харківської міської ради клопотання про виключення квартири з числа службових.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат відповідно до ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір» не здійснюється, оскількі позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківського квартирно експлуатаційного управління (вул.Григорія Сковороди, 61, м.Харків, індекс 61024, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Харківського квартирно-експлуатаційного управління що полягає у не вчиненні дій з підготовки та направлення до виконавчого комітету Харківської міської ради клопотання надане про виключення квартири АДРЕСА_2 , з числа службового житла Міністерства оборони України, яка надана ОСОБА_1 .

Зобов`язати Харківське квартирно-експлуатаційне управління (вул.Григорія Сковороди, 61, м.Харків, індекс 61024, ) підготувати та направити клопотання до виконавчого комітету Харківської міської ради про виключення квартири АДРЕСА_2 , з числа службового житла Міністерства оборони України, яка надана ОСОБА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.