Справа № 520/31599/24
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 р. №520/31599/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво Фоліо" (вул. Римарська, буд. 21 А,м.Харків,61057, ) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд. 5/6,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61024, ) про скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво Фоліо", з адміністративним позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанов, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Березньова Артема Сергійовичем від 18.07.2024 ВП № 75571711 про стягнення виконавчого збору у розмірі 36657,90 гривень;

- скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Березньова Артема Сергійовичем від 18.07.2024 ВП № 75571711 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 303,00 гривень;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Видавництво Фоліо документально підтверджений стягнутий виконавчий збір у розмірі 36657,90 гривень;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Видавництво Фоліо судові витрати у сумі 2422,40 грн. зі сплати судового збору.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що державний виконавець без фактичної перевірки виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 28.09.2023 у справі № 926/2292/23 та обставин добровільної сплати боржником частини своїх зобов`язань у добровільному порядку, в порушення положень Закону України «Про виконавче провадження», прийняв постанову про стягнення з позивача виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження, та вчинив дії щодо списання з рахунків підприємства виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження без врахування обставин розстрочки виконання вказаного рішення суду, про що стягувачем було завчасно повідомлено державного виконавця шляхом подання відповідної заяви. Вказане свідчить про необхідність скасування постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.07.2024 ВП № 75571711 про стягнення виконавчого збору у розмірі 36657,90 гривень та постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.07.2024 ВП № 75571711 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 303,00 гривень, а також стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Видавництво Фоліо документально підтверджений стягнутий виконавчий збір у розмірі 36657,90 гривень.

Ухвалою суду відкрито провадження по справі у порядку ст. 287 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу через систему "Електронний суд" та надійшла в електронний кабінет користувача, що підтверджується електронною роздруківкою.

Відповідачем надіслано до суду відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Звернув увагу суду, що Закон № 1404-VIII в редакції, чинній на час прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, не передбачає надання терміну на добровільне (самостійне) виконання рішення боржником та стягнення виконавчого збору від суми, що фактично стягнута, та не врахував, що виконавчий збір стягується одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження від суми, що підлягає примусовому стягненню, у зв`язку з чим позивач дійшов помилкового висновку про протиправність спірної постанови державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору. Таким чином, жодних Законом визначених підстав в даному випадку щодо звільнення боржника від сплати виконавчого збору не визначено. У зв`язку з чим просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судове засідання, призначене на 11.02.2025 представники сторін не прибули. Представник позивача 11.02.2025 надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, у зв`язку з оголошенням у м. Харків повітряної тривоги.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 28.09.2023 у справі № 926/2292/23 позовні вимоги Управління комунальної власності Чернівецької міської ради задоволено частково. Стягнуто з ТОВ Видавництво Фоліо на користь Управління комунальної власності Чернівецької міської ради борг у сумі 84610,19 грн., пеню у сумі 15239,33 грн., неустойку у сумі 261991,92 грн. та 5427,62 грн. судового збору; у задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 21 лютого 2024 у справі № 926/2292/23 апеляційну скаргу ТОВ Видавництво Фоліо залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Господарським судом Чернівецької області видано наказ № 926/2292/23 від 28.03.2024 про стягнення з ТОВ Видавництво Фоліо на користь Управління комунальної власності Чернівецької міської ради борг у сумі 84610,19 грн., пеню у сумі 15239,33 грн., неустойку у сумі 26199,92 грн. та 5427,62 грн судового збору.

На виконання вказаного рішення Господарського суду Чернівецької області від 28.09.2023 у справі № 926/2292/23 ТОВ Видавництво Фоліо розпочато оплату суми боргу. Зокрема, 02.05.2024 проведено оплату на суму 2300,00 грн. (платіжна інструкція № 2718 від 02.05.2024) та оплату на суму 13000,00 грн. (платіжна інструкція № 2719 від 02.05.2024).

У подальшому, ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 6 травня 2024 року у справі № 926/2292/23 заяву ТОВ Видавництво Фоліо про розстрочку виконання рішення суду задоволено частково. Розстрочено виконання рішення суду від 28.09.2023 р. у справі № 926/2292/23 у частині сплати заборгованості у сумі 346538,44 грн. строком на шість місяців рівними частинами.

На виконання вказаного рішення суду ТОВ Видавництво Фоліо 14.05.2024 проведено оплату на суму 57756,00 грн. (платіжна інструкція № 2929 від 14.05.2024); 31.05.2024 проведено оплату на суму 57756,00 грн. (платіжна інструкція № 3135 від 31.05.2024); 20.06.2024 проведено оплату на суму 57756,00 грн. (платіжна інструкція № 3330 від 20.06.2024); 04.07.2024 проведено оплату на суму 25000,00 грн. (платіжна інструкція № 4355 від 04.07.2024).

Водночас, державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18.07.2024 відкрито виконавче провадження № 75571711 про стягнення з ТОВ Видавництво Фоліо на користь Управління комунальної власності Чернівецької міської ради боргу у сумі 84610,19 грн., пені у сумі 15239,33 грн., неустойки у сумі 261991,20 грн. та 5427,62 грн. судового збору та накладено арешт на майно та рахунки ТОВ Видавництво Фоліо.

18.07.2024 одночасно з відкриттям виконавчого проадження державним виконавцем у межах ВП № 75571711 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 36 726,90 грн. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 303,00 грн.

Також 18.07.2024 державним виконавцем у межах ВП № 75571711 прийнято постанову про арешт коштів боржника.

22.07.2024 стягувач звернувся до державного виконавця з заявою про зняття арешту з коштів боржника та повернення виконавчого документу та зняття арешту з коштів ТОВ Видавництво Фоліо у зв`язку з добровільним виконанням позивачем ухвали Господарського суду Чернівецької області від 06.05.2024 у справі № 926/2292/23, також стягувачем було повідомлено державного виконавця про сплачену заборгованість у сумі 213571,00 грн. станом на 19.07.2024.

Вказана заява скерована до державного виконавця 22.07.2024 об 12 год. 53 хв., яка отримана ним 22.07.2024, про що відповідачем зазначено у відзиві на позов.

23.07.2024 державний виконавець сформував платіжну інструкцію №17241 на оплату виконавчого збору за виконавчим провадженням №75571711 у розмірі 36 726,90 грн.

24.07.2024 державний виконавець сформував платіжну інструкцію №17317 на оплату мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 303,00 грн.

24.07.2024 державним виконавцем у межах ВП № 75571711 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, якою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження. Залишок нестягненої суми за виконавчим документом складає 367269,06 грн.; сума стягнутого виконавчого збору 36657,90 грн.

Вважаючи вказані постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті першої Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення ) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 3 Закону 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За приписами частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт перший частини другої статті 18 Закону №1404-VIII).

Пунктом першим частини першої статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За змістом частин 5, 6 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, приймаючи одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову і про стягнення з боржника виконавчого збору, державний виконавець діє правомірно відповідно до норм чинного законодавства.

Випадки, коли виконавчий збір не стягується визначені ч.5 ст. 27 Закону №1404-VIII.

Так, Законом № 1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі добровільного виконання рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження починається примусове виконання рішення суду, за яке передбачено стягнення виконавчого збору у визначеному законом розмірі.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, у разі повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні, у якому не сплачений виконавчий збір, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Тобто, якщо державний виконавець не встановить факту того, що виконання рішення відбулось до відкриття виконавчого провадження, то він не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому Законом № 1404-VІІІ (якщо виконавчий збір не було стягнуто) або виконує в примусовому порядку раніше прийняту постанову про стягнення виконавчого збору.

За визначенням частини 1 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Обов`язковою передумовою стягнення виконавчого збору є вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

За частиною другою статті 42 Закону № 1404-VIII витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

За частиною четвертою статті 42 Закону № 1404-VIII на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1404-VIII розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Зміст викладених правових норм дає підстави для висновку про те, що умовою для стягнення виконавчого збору (за виключенням визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) є початок примусового виконання, відкриття якого здійснюється з огляду на відповідний виконавчий документ. При цьому, виконавець одночасно із відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. Стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком виконавця, спрямованим на перерахування цих коштів до Державного бюджету України.

Так, відповідно до пункту 8 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону (далі Інструкція №512/5).

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується із суми, яку не було сплачено боржником до відкриття виконавчого провадження.

Розрахунок нарахування виконавчого збору (додаток 17) обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини 1 статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Матеріалами справи підтверджено, що наказ Господарського суду Чернівецької області № 926/2292/23 від 28.03.2024 про стягнення з ТОВ Видавництво Фоліо виконувався добровільно, про що свідчить звернення позивача до господарського суду і винесення ухвали від 06.05.2024 у справі № 926/2292/23 про розстрочення виконання рішення суду, яка була винесена до моменту відкриття виконавчого провадження № 75571711 (18.07.2024 року).

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивач розпочав добровільне виконання рішення суду по справі № 926/2292/23, на підставі якого Господарським судом Чернівецької області видано наказ № 926/2292/23 від 28.03.2024 про стягнення з ТОВ Видавництво Фоліо, до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 75571711, враховуючи застосування процедури розстрочки сплати боргу згідно ухвали Господарського суду Чернівецької області від 06.05.2024 у справі № 926/2292/23 та погашенням боржником частини боргу у добровільному порядку, суд приходить до висновку, що стягнення відповідачем з ТОВ «Видавництво Фоліо» виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, є необґрунтованим, та таким що порушує права позивача.

При цьому слід зазначити, що Закон України "Про виконавче провадження" передбачає шляхи для державного виконавця діяти відповідним чином: або здійснювати безпосереднє стягнення виконавчого збору без виокремлення в інше виконавче провадження за рахунок стягнутих із боржника грошових сум одночасно із задоволенням вимог стягувача (стаття 45), або у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто - не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа стягувачу винести постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконувати на загальних підставах в окремому виконавчому провадженні (стаття 40).

В даному ж випадку виконавець не вчиняв дій щодо задоволення вимог стягувача, проте здійснив стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження 23.07.2024, будучи обізнаним про наявність підстав для повернення виконавчого документа, що в свою чергу дозволяло йому з`ясувати обставини погашення (залишку) боргу та діяти в подальшому з урахуванням встановлених обставин.

Враховуючи наведене, оскаржувані постанови від 18.07.2024 по ВП №75571711 про стягнення виконавчого збору та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, за якими відбулось стягнення коштів з позивача підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Видавництво Фоліо документально підтверджений стягнутий виконавчий збір у розмірі 36657,90 гривень, суд зазначає наступне.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначається Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок № 787).

Відповідно до пункту 3 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки отримувачів коштів, відкриті в банках або Казначействі, вказані у поданні (висновку, повідомленні) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, органів, які ведуть облік заборгованості в розрізі позичальників, заяві платника (у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого)).

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Заява про повернення коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню (крім повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (для фізичної особи за її згодою), причина повернення коштів з бюджету, найменування та місцезнаходження банку, в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

За умови інформаційно-технологічних можливостей органу, що контролює справляння надходжень бюджету, головного управління Казначейства, Казначейства платник може подати заяву до такого органу в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу. В електронній заяві також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку платнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним.

Разом із заявою про повернення коштів з бюджету платником подається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, оригінал або копія документа на переказ, або паперова копія електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Суд зазначає, що відповідно до пп. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 року № 106 Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, Міністерство юстиції є органом, який зобов`язаний забезпечувати відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Отже повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, тобто органу державної виконавчої служби разом зі заявою про повернення коштів з бюджету.

Тобто на Міністерство юстиції законодавчо покладено обов`язок оформлення подання до органу Казначейства про повернення ТОВ «Видавництво Фоліо» виконавчого збору, що, однак, може мати місце після набрання законної сили судовим рішенням про скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження від 18.07.2024 по ВП № 75571711.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної частини позовних вимог, як таких, що заявлені передчасно.

Так, згідно ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво Фоліо" (вул. Римарська, буд. 21 А,м.Харків,61057, ) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд. 5/6,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61024, ) про скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.07.2024 ВП № 75571711 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво Фоліо" виконавчого збору у розмірі 36657 (тридцять шість тисяч шістсот п`ятдесят сім) грн. 90 коп.

Скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.07.2024 ВП № 75571711 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 303 (триста три) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво Фоліо" (вул. Римарська, буд. 21 А,м.Харків,61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд. 5/6,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61024, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн.40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С.Мороко