Справа № 136/1991/24
Суддя: Шпортун С. В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1991/24
провадження № 2-а/136/15/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2025 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шпортун С.В.

за участю секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи.

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , (далі відповідач 1), начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 (далі відповідач 2), обґрунтовуючи позов тим, що 06.08.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову за №1292, якою його, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, у зв`язку із тим, що 02.08.2024 він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік призовників та отримання військово-облікового документу, при цьому, приписки до призовної дільниці не проходив і на військовому обліку призовників за місцем проживання не перебував, чим порушив Правила військового обліку.

Вказане рішення посадової особи суб`єкта владних повноважень позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки обставини, що у ньому зазначені не відповідають фактичним обставинам, з огляду на таке.

Так, в період з 2023 року по липень 2024 року він проходив навчання в Вищому професійному училищі №42 в м. Погребище Вінницького району Вінницької області.

14.07.2024 добровільно, з метою уточнення своїх військово-облікових даних, звернувся за місцем проживання до ЦНАП Липовецької міської ради Вінницької області, де його було спрямовано до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ), куди він прибув 15.07.2024 та йому повідомлено про необхідність стати на військовий облік, направлено на проходження військово-лікарської комісії, яку він проходив з 20 по 30 липня 2024 року.

02.08.2024 він прибув на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ), де на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення №4442 за порушення вимог абзацу 8 частини 3 статті 1 та абзацу 6 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу", пункту 1 частини 1 Правил військового обліку, у зв`язку із тим, що 02.08.2024 він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік призовників та отримання військово-облікового документу, при цьому приписки до призовної дільниці не проходив і на військовому обліку призовників за місцем проживання не перебував, чим порушив Правила військового обліку, утім його не було вручено.

06.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) йому було видано військово-обліковий документ за №1.

Позивач зазначає у позові, що 15.10.2024 було отримано оскаржуване ним рішення, утім вважає його винесеним не у спосіб та порядку передбаченому Конституцією та законами України, без належного його сповіщення про день та час розгляду справи, воно не містить жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, розгляд справи не було проведено взагалі, лише констатовано факт його винуватості, чим грубо порушено його права, передбачені нормами діючого законодавства, у тому числі право на захист, не враховано, що він особисто з`явився до відділу ТЦК, надав усі необхідні документи, пройшов ВЛК та отримав військово-обліковий документ.

Наведене стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому він просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №1292 від 06.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 17000 грн., а провадження у справі закрити.

У визначений судом строк відповідачами не було надано відзиву.

Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду.

У позові позивач клопотав про витребування у відповідача усіх наявних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Ухвалою суду від 31.10.2024 позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимога ст.160, 161 КАС України.

13.11.2024 ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210 КУпАП (протокол, постанову №1292 від 06.08.2024, тощо).

27.11.2024 протокольною ухвалою було відкладено розгляд справи, за відсутності відомостей про належне повідомлення відповідачів про день та час розгляду справи.

13.12.2024 через електронну пошту надійшов відзив ІНФОРМАЦІЯ_5 , із доданими до нього доказами та вимогою про продовження строку на надання відзиву без КЕП.

13.12.2024 ухвалою суду було повернуто відзив на позовну заяву, оскільки він поданий через електронну пошту суду та не підписано за допомогою електронного цифрового підпису (ЕЦП) уповноваженою особою.

13.12.2024 протокольною ухвалою розгляд справи відкладено з метою отримання витребовуваних судом документів на виконання вимог ухвали суду від 13.11.2024.

У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти.

06.08.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення виніс Постанову за №1292 (далі - Постанова №1292), якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Копію постанови №1292 від 06.08.2024 вручено 15.10.2024 ОСОБА_1 особисто.

Зі змісту зазначеної постанови слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог абзацу 8 частини 3 статті 1 та абзацу 6 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пункт 1 частини 1 Правил військового обліку, а саме, що 02.08.2024 він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік призовників та отримання військово-облікового документу. При цьому встановлено, що приписки до призовної дільниці не проходив і на військовому обліку призовників за місцем проживання не перебував,чим порушив Правила військового обліку.

На виконання вимог ухвали суду від 13.11.2024, ІНФОРМАЦІЯ_6 та його начальником не було надано у спосіб визначений законодавцем відзиву та витребовуваних документів про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210 КУпАП.

Згідно ухвали суду від 13.11.2024, відповідачі належним чином повідомлені про наслідки неподання відзиву на позов, що передбачені ч. 6 ст. 162 КАС України, повідомлялись судом листом від 30.01.2025 щодо необхідності надання витребовуваних доказів, утім у визначений строк їх не надали, тоді як застосування заходів процесуального примусу є правом суду, а на відповідача у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти адміністративного позову, відтак суд здійснює розгляд на підставі зібраних у справі доказів, оскільки вичерпано судом усі можливі заходи для реалізації сторонами своїх прав.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства належна правова поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, встановлення факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі N 524/5536/17, від 30.05.2018 року у справі N 337/3389/16, від 17.07.2019 року у справі N 295/3099/17 та від 05.03.2020 року по справі N 607/7987/17.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 210 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

За ч. 3 вказаної статті настає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Отож диспозиція ч. 3 ст. 210 КУпАП є бланкетною, і передбачає вказівку про порушення вимог інших нормативно-правових актів.

Відповідно до примітки до вказаної статті, положення статей 210, 2101 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року N 303/2014 "Про часткову мобілізацію". Указом Президента України від 24.02.2022 року N 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час.

Отже, станом на 02.08.2024 (дата складання протоколу про адміністративне правопорушення) діяв особливий період.

Зі змісту оскаржуваного рішення, судом встановлено, що позивач притягується до адміністративної відповідальності за порушення вимог абзацу 8 частини 3 статті 1 та абзацу 6 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пункт 1 частини 1 Правил військового обліку.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною третьою статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Абзацом 6 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що інкримінується порушенням позивачем передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч.7 ст.1 вказаного Закону (в редакції на час складання матеріалів про адміністративне правопорушення 02.08.2024) виконання військового обов`язку, який включає також і дотримання правил військового обліку, громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати (далі - районні (міські) військові комісаріати), військові комісаріати Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також територіальні центри (в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві) та філіали (в районах та містах) комплектування військовослужбовцями за контрактом.

Правила військового обліку встановлені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ N 1487 від 30.12.2022 року (далі - Порядок), додатком 2 до якого є Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, де у частині 1 п.1 передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Статтею 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, передбачено, що взяття громадян України на військовий облік призовників проводиться з метою визначення наявних людських ресурсів, ступеня їх придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей. Взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання. Щороку протягом січня - березня беруться на облік громадяни України чоловічої статі, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років. Органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності щороку у строки та в порядку, встановлені Кабінетом Міністрів України, зобов`язані подавати до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки списки громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік призовників. Для взяття на військовий облік призовників громадяни України зобов`язані особисто прибути до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці, та подати необхідні документи, перелік яких установлюється Міністерством оборони України.

В силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року N 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 8 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N 65 "Про загальну мобілізацію" місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців доручено, зокрема організувати та забезпечити у встановленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу.

З аналізу вказаних норм убачається, що приписка до призовних дільниць проводиться з метою взяття громадян на військовий облік, визначення їх кількості, ступеня придатності до військової служби, встановлення рівня освітньої підготовки, здобутої спеціальності і рівня фізичної підготовки. Крім того, у період приписки допризовників вивчаються їх ділові, індивідуально-психологічні та моральні якості. Оповіщення про явку громадян на приписку проводиться за розпорядженнями керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Строки явки до призовних дільниць для проходження приписки установлюються районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в повістках, вручення яких проводиться через відповідні органи місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти, незалежно від підпорядкування і форми власності, власників будинків. Повістки про явку на приписку можуть також вручатися громадянам безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Громадяни, які викликаються для приписки до призовних дільниць, зобов`язані особисто прибути до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, зазначений у повістці, та подати необхідні документи, перелік яких установлюється Міністерством оборони України. Приписка проводиться районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання. Приписці до призовних дільниць підлягають усі допризовники, які проживають на території району (міста).

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджено паспортними документами (а.с.6).

Згідно відомостей виконавчого комітету Липовецької міської ради (а.с.7), з 22.01.2008 року зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 значиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Із свідоцтва про здобуття повної загальної освіти серія НОМЕР_1 (а.с.11) встановлено, що ОСОБА_1 закінчив вище професійне училище №11 м. Вінниця.

ОСОБА_1 відповідно до Дипломів: серія НОМЕР_2 (а.с.13) від 23.06.2023 закінчив Зозівський професійний аграрний ліцей Вінницької області; серія К24 №044080 від 28.06.2024 Вище професійне училище №42 м. Погребище.

Отож ОСОБА_1 по 28.06.2024 був студентом навчального закладу, з 22.01.2008 зареєстрований та проживає за однією адресою.

Крім цього, судом встановлено, що відповідно до рішення військово-лікарської комісії від 05.08.2024 за №12 був визнаний придатним до військової служби, у зв`язку із чим 06.08.2024 було видано на його ім`я військово-обліковий документ та його взято на військовий облік (а.с.28).

Зібрані у справі докази свідчать про те, що стороною відповідача не надано суду жодних доказів на підтвердження виконання ними свої владних управлінських функцій шляхом направлення повістки в адресу позивача, її вручення позивачу з метою виклику (або викликів) до районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, ігнорування позивачем викликів чи невиконання вимог навчальних закладів, органів місцевого самоврядування, відсутні будь-які посилання на них у оскаржуваній постанові.

У зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості, саме уповноважена посадова особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто "поза розумним сумнівом" довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд враховує, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 р. у справі №338/1/17.

Отже, оцінюючи в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність доказів, що підтверджували б вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

При цьому, інші доводи позивача в частині порушення відповідачами норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного ним рішення, стороною відповідача не спростовані, докази у спосіб передбачений КАС України суду не надані.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачами винуватості позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та правомірності прийнятого ними рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо скасування постанови знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому позов підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню, провадження у справі закриттю.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 77, 79, 139, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 1292 від 06.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., а провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом 10-ти днів із дня його проголошення (ч. 4 ст. 286 КАС України) безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасники процесу:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_2 );

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя Світлана ШПОРТУН