Справа № 420/35667/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та скасування наказу

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 18.11.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо:

- накладення на заступника командира дивізіону з озброєння начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення сувора догана;

- встановлення заступнику командира дивізіону з озброєння начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 виплати у розмірі 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

- стягнення з заступника командира дивізіону з озброєння начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 заподіяну матеріальну шкоду Державі у розмірі 270769,97 грн;

2. Скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 №94 від 27.07.2024 «Про підсумки службового розслідування за фактом переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 ».

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказом Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 04 травня 2020 №125 призначено на посаду заступника командира дивізіону з озброєння-начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 , та з 23.05.2020 вважати таким, що прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Наказом Командира Військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2024 № 172 «Про призначення службового розслідування з метою уточнення причин та умов можливої переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 » призначено комісію для проведення службового розслідування з метою уточнення причин та умов можливої переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 . Зазначено, що службове розслідування провести та подати акт на розгляд командира Військової частини НОМЕР_1 потрібно в термін до 30.07.2024. 30.06.2024 комісією проведено службове розслідування та з метою прийняття подальшого рішення подано Акт службового розслідування від 30.06.2024 на затвердження Командиру Військової частини НОМЕР_1 , який затверджено 30.06.2024. Наказом Командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2024 № 94 «Про підсумки службового розслідування за фактом можливої переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 »: - накладено на позивача, заступника командира дивізіону з озброєння - начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення - «СУВОРА ДОГАНА»; встановлено позивачу виплати у розмірі 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії; - стягнуто з позивача, заступника командира дивізіону з озброєння начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 нібито заподіяну матеріальну шкоду державі у розмірі 270 769,97 гривень. З оскаржуваним наказом Позивача було ознайомлено 19.10.2024, про що свідчить підпис про ознайомлення з наказом в аркуші доведення, що є невід`ємною частиною наказу, а отже строк на оскарження відповідного наказу позивачем не пропущено. Позивач вважає Наказ № 94 «Про підсумки службового розслідування за фактом можливої переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2024, необґрунтованим та незаконним, прийнятим без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та таким, що порушує права та інтереси позивача.

18.11.2024 до суду (вх.№64412/24) від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову у якій заявник просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії п.4 резулятивної частини наказу №94 від 27.07.2024 «Про підсумки службового розслідування за фактом можливої переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 ».

Ухвалою судді від 20.11.2024 відмовлено у задоволенні заяви від 18.11.2024 (вх.№64412/24) ОСОБА_1 про забезпечення позову.

25.11.2024 ухвалою суді залишено без руху позовну заяву позивача та надано строк на усунення недоліків шляхом надання до суду позовної заяви із зазначенням позовних вимог у відповідності до приписів ст.5 КАС України, а також надати копії доданих до позовної заяви документів для відповідача.

03.12.2024 до суду надійшла заява представника позивача (вхід.№70570/24) про усунення недоліків на виконання ухвали від 25.11.2024 та надано копії доданих до позовної заяви документів для відповідача, а також позовну заяву у відповідності до приписів ст.5 КАС України, з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Військової частини НОМЕР_1 №94 від 27.07.2024 «Про підсумки службового розслідування за фактом можливої переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 » в частині накладення на позивача, заступника командира дивізіону з озброєння начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА»;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Військової частини НОМЕР_1 №94 від 27.07.2024 «Про підсумки службового розслідування за фактом можливої переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 » в частині встановлення позивачу виплати у розмірі 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Військової частини НОМЕР_1 №94 від 27.07.2024 «Про підсумки службового розслідування за фактом можливої переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 » в частині стягнення з Позивача, заступника командира дивізіону з озброєння начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 нібито заподіяну матеріальну шкоду державі у розмірі 270 769,97 гривень.

09.12.2024 ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , в редакції від 03.12.2024; відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними дії та скасування наказу, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та витребувано у відповідача докази по справі.

Копію ухвали суду від 09.12.2024 отримано відповідачем 11.12.2024.

Однак, ні у визначений суддею строк, ні станом на дату вирішення даної адміністративної справи відзиву на позов до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено таке.

Позивач - ОСОБА_1 , наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 04 травня 2020 року №125 призначено на посаду заступника командира дивізіону з озброєння-начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 , та з 23.05.2020 (а.с.13).

Судом встановлено, що відповідно до Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371, Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", з метою перевірки законності та наявності підстав для виплати додаткової винагороди відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (зі змінами), розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, на підставі доповідної записки за наслідками службової перевірки за вх. №1394 від 29.06.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №172 від 30.06.2024 (а.с.14-16) призначено комісію для проведення службового розслідування з метою уточнення причин та умов можливої переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.06.2024 № 172, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371, Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", з метою перевірки законності та наявності підстави для виплати додаткової винагороди відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (зі змінами), розділу ХXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, на підставі доповідної записки за наслідками службової перевірки за вх. № 1394 від 29.06.2024, комісією у складі: голови комісії начальника групи психологічного супроводу та відновлення військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 , та членів комісії: офіцера-психолога військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_5 ; офіцера групи психологічного супроводу та відновлення військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_6 ; командира інженерно-саперного військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_7 30.06.2024 проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов можливої переплати додаткової грошової військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за результатами якого складено акт службового розслідування від 30.06.2024 року (а.с.17-25).

Згідно даного акту, під час проведення службового розслідування були встановлені факти незаконності виплати особовому складу додаткової винагороди відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (зі змінами) та розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 (зі змінами), роз`яснень наданих Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України.

Як зазначено в акті, відповідно до п.2 та додатку 2 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 19.02.2024 №53 та від 11.03.2024 №71 особовому складу військової частини НОМЕР_1 було виплачено додаткову винагороду у розмірі 100000 грн за період безпосередньої участі в бойових діях саме за січень та лютий 2024 року у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях. У вищезазначеному наказі були перелічені підстави отримання особовим складом військової частини НОМЕР_1 , зокрема управління, медичного пункту, інформаційно-телекомунікаційного вузла додаткової винагороди у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, а саме:

1.1. Рапорти начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_8 за вх. № 1283 від 14.02.2024, за вх. № 2160 від 06.03.2024, за вх. № 2159 від 06.03.2024. В акті зазначено, що відповідно до рапортів начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_8 за вх. № 1283 від 14.02.2024, за вх. № 2160 від 06.03.2024, за вх. № 2159 від 06.03.2024 він просить виплатити військовослужбовцям інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 додаткову винагороду за січень 2024 року відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмірі 100 000 гривень, як таким, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення). У вищезазначених рапортах вказано, що безпосередня участь перелічених у рапорті військовослужбовців документально підтверджена бойовими наказами (розпорядженнями) та записами у журналі бойових дій (постовій відомості, бойовому донесенні, тощо). Згідно акту службового розслідування, незважаючи на це, в рапортах були зазначені військовослужбовці, які за своїми штатними посадами не могли виконувати завдання, визначені у п. 2 розд. XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, в якому визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода виплачується згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", зокрема виконання завдань з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони. У той самий час відповідно до їх функціональних обов`язків посада молодшого сержанта ОСОБА_9 , старшого оператора відділення телекомунікацій інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 та старшого матроса ОСОБА_10 , оператора групи обробки інформації інформаційного вузла не передбачає вогневе ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, що ставить під сумнів чи дійсно військовослужбовці виконували бойові завдання із захисту вогневих позицій військової частини НОМЕР_1 .

1.2 Рапорти колишнього начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_11 за вх. № 1737 від 19.02.2024, за вх. № 2056 від 11.03.2024. Відповідно до рапортів колишнього начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_11 за вх. № 1737 від 19.02.2024, за вх. № 2056 від 11.03.2024 він просить відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, виплатити особовому складу управління військової частини НОМЕР_1 додаткову винагороду за січень 2024 року у розмірі 100 000 гривень, як таким, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення). У вищезазначених рапортах вказано, що безпосередня участь наведених у ньому військовослужбовців документально підтверджена бойовими наказами (розпорядженнями) та записами у журналі бойових дій (постовій відомості, бойовому донесенні, тощо). Незважаючи на це, в рапортах були зазначені військовослужбовці, які за своїми штатними посадами не могли виконувати завдання, визначені у п. 2 розд. XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", зокрема завдання з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони, так як відповідно до їх функціональних обов`язків посада майора ОСОБА_1 заступника командира дивізіону з озброєння начальника технічної частини, капітана медичної служб ОСОБА_12 начальника медичної служби медичного пункту, капітана ОСОБА_13 розвідки, старшого лейтенанта ОСОБА_14 начальника начальника начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла, старшого лейтенанта ОСОБА_15 начальника інженерної служби, старшого сержанта ОСОБА_16 - штаб-сержанта 3-ї категорії, не передбачає вогневе ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних війські артилерії, що ставить під сумнів чи дійсно військовослужбовці виконували бойові завдання із захисту вогневих позицій військової частини НОМЕР_1 .

1.3. Рапорти заступника командира частини з озброєння - начальника технічної частини військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 за вх. № 1339 від 15.02.2024, за вх. №2037 від 10.03.2024. Відповідно до зазначених рапортів заступника командира частини з озброєння - начальника технічної частини військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 він просить, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, виплатити особовому складу технічної частини військової частини НОМЕР_1 додаткову винагороду за січень 2024 року у розмірі 100 000 гривень, як таким, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення). У вищезазначених рапортах вказано, що безпосередня участь перелічених у рапорті військовослужбовців документально підтверджена бойовими наказами (розпорядженнями) та записами у журналі бойових дій (постовій відомості, бойовому донесенні, тощо). Незважаючи на це, в рапортах були зазначені військовослужбовці, які за своїми штатними посадами не могли виконувати завдання, визначені у п. 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, в якому вказано, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", виплачується за виконання завдань з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони. Разом з тим, відповідно до їх функціональних обов`язків посада старшого лейтенанта ОСОБА_17 начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини, старшого лейтенанта ОСОБА_18 командира взводу технічного обслуговування, старшого лейтенанта ОСОБА_19 начальника автомобільної та бронетанкової служби технічної частини, не передбачає вогневе ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, що ставить під сумнів чи дійсно військовослужбовці виконували бойові завдання із захисту вогневих позицій військової частини НОМЕР_1 .

1.4 Рапорти начальника медичної служби начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 капітана медичної служби ОСОБА_20 за вх. від 09.02.2024 № 1113, за вх. від 02.03.2024 № 2063. Відповідно до рапортів начальника медичної служби начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 капітана медичної служби ОСОБА_20 , вона просить відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, виплатити військовослужбовцям медичного пункту військової частини НОМЕР_1 додаткову винагороду за січень-лютий 2024 року у розмірі 100 000 гривень, як таким, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення). У вищезазначених рапортах вказано, що безпосередня участь перелічених у рапорті військовослужбовців документально підтверджена бойовими наказами (розпорядженнями) та записами у журналі бойових дій (постовій відомості, бойовому донесенні, тощо). Незважаючи на це, в рапортах були зазначені військовослужбовці, які за своїми штатними посадами не могли виконувати завдання, визначені у п. 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, в якому вказано, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода виплачується згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", зокрема за виконання завдань з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони, так як відповідно до функціональних обов`язків посада молодшого сержанта ОСОБА_21 начальника аптеки - фармацевта медичного пункту, не передбачає вогневе ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, що ставить під сумнів чи дійсно даний військовослужбовець виконував бойові завдання із захк вогневих позицій військової частини НОМЕР_1 .

1.5 Рапорт тимчасово виконуючого обов`язки командира взводу управління командира дивізіону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_8 за вх. № 1284 від 14.02.2024. Відповідно до рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира взводу управління командира дивізіону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_8 за вх. № 1284 від 14.02.2024, він просить відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, виплатити особовому складу взводу управління командира дивізіону військової частини НОМЕР_1 додаткову винагороду за січень 2024 року у розмірі 100 000 гривень, як таким, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення У вищезазначеному рапорті вказано, що безпосередня участь перелічених у рапорті військовослужбовців документально підтверджені бойовими наказами (розпорядженнями) та записами у журналі бойових дій (постовій відомості, бойовому донесенні, тощо. Незважаючи на це, в рапорті були зазначені військовослужбовці, які за своїми штатними посадами не могли виконувати завдання, визначені у п. 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, в якому заначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода виплачується згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану зокрема за виконання завдань з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони, так як відповідно до їх функціональних обов`язків посада молодшого сержанта ОСОБА_22 командира відділення управління взводу управління командира дивізіону, старшого матроса ОСОБА_23 телефоніста телефонного відділення взводу управління командира дивізіону, старшого матроса ОСОБА_24 старшого розвідника відділення управління взводу управління командира дивізіону, не передбачає вогневе ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, що ставить під сумнів чи дійсно військовослужбовці виконували бойові завдання із захисту вогневих позицій військової частини НОМЕР_1 .

Як зазначено в акті, у відповідності до відібраних пояснень у командира взводу технічного обслуговування старшого лейтенанта ОСОБА_18 від 30.06.2024, на запитання: "Що ви можете пояснити стосовно виплати Вам у січні 2024 року додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 тис. гривень?", ОСОБА_18 відповів, що він проводив ремонт гармати на вогневій позиції, а також. що була евакуація гармати з вогневої позиціях. У відповідності до відібраних пояснень у начальника автомобільної та бронетанкової служби технічної частини військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_19 від 30.06.2024, на запитання: "Що ви можете пояснити стосовно виплати Вам у січні 2024 року додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 тис. гривень?", ОСОБА_19 відповів, що у січні 2024 року під його керівництвом проводилися технічне обслуговування гармат на вогневих позиціях.

У відповідності до відібраних пояснень у заступника командира дивізіону з озброєння начальника технічної частини військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 від 30.06.2024 року, на запитання: "Що ви можете пояснити стосовно виплати ОСОБА_25 та Вашим підлеглим у січні 2024 року додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 тис. гривень?", він відповів, що в січні місяці він та його підлеглі брали участь в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії перебуваючи в районах ведення цих заходів. Підставою для написання рапорту на його підлеглих на виплату додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 тис. гривень були бойові розпорядження та журнал бойових дій. В рапорті на виплату винагороди були вказані всі бойові розпорядження за якими його підлеглі виконували бойові завдання. Виплата його підлеглим здійснювалась в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання ними завдань, які підтверджувались (розпорядженням) та журналом бойових дій.

Згідно акту службового розслідування, у відповідності до довідки про вартісну оцінку завданої шкоди (виплата додаткової винагороди за січень-лютий 2024 року) сума заподіяної шкоди складає 1332102,32 гривень, компенсація податку на доходи фізичних осіб становила 239778,41 гривень, що разом становить загальну суму заподіяної шкоди у розмірі 1571880,73 гривень, а саме:

за рапортами № 1283 від 14.02.2024, 2160 від 06.03.2024 старшого лейтенанта ОСОБА_26 переплата склала 173481,66 гривень, компенсація податку на доходи фізичних осіб склала 31226,69 гривень. Розмір заподіяної шкоди складає 204708,35 гривень;

за рапортами № 1737 від 19.02.2024, 2056 від 11.03.2024 майора ОСОБА_27 переплата склала 568798,62 гривень, компенсація податку на доходи фізичних осіб склала 102383,75 гривень. Розмір заподіяної шкоди складає 671182,37 гривень;

за рапортами № 1339 від 15.02.2024, № 2037 від 10.03.2024 майора ОСОБА_28 переплата склала 229466,08 гривень, компенсація податку на доходи фізичних осіб склала 41303,89 гривень. Розмір заподіяної шкоди складає 270769,97 гривень;

за рапортами № 1113 від 09.02.2024, № 2063 від 02.03.3034 капіталю ОСОБА_29 переплата склала 133225,81 гривень, компенсація податку на доходи фізичних осіб склала 23980,65 гривень. Розмір заподіяної шкоди складає 157206,46 гривень;

за рапортами № 1284 від 14.02.2024, № 2159 від 06.03.2024 старшого лейтенанта ОСОБА_26 переплата склала 227130,15 гривень, компенсація податку на доходи фізичних осіб склала 40883,43 гривень. Розмір заподіяної шкоди складає 268013,58 гривень

Таким чином, вказано в акті, в ході службового розслідування був встановлений факт неналежного виконання вимог керівних документів щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , адже з наявних матеріалів вбачається порушення командирами підрозділів військової частини НОМЕР_1 вимог п. 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, в якому визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода виплачується згідно з постановою Кабінету Міністрів 260, в якому зазначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", а саме, вогневе ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони.

З огляду на вказані обставини, зазначено в акті, колишній начальник штабу перший заступник командира військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_30 , начальник інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_31 , заступник командира дивізіону з озброєння начальник технічної частини військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_32 , начальник медичної служби - начальник медичного пункту військової частини НОМЕР_1 капітан медичної служби ОСОБА_33 , несуть повну матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди.

У зв`язку із зазначеним вище, комісія вважала дане службове розслідування вважати закінченим та, зокрема, за грубе порушення вимог п. 2 розд. XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового 1 начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", чим заподіяли державі матеріальну шкоду на суму 1571880,73 гривень (один мільйон п`ятсот сімдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят) гривень 73 копійки на заступника командира дивізіону з озброєння - начальника технічної частини військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 накласти дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА».

27.07.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №94 (з основної діяльності «Про підсумки службового розслідування за фактом можливої переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_3 », п.2 якого наказано за грубе порушення вимог п. 2 розд. XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", чим заподіяли державі матеріальну шкоду на суму 1571880,73 гривень (один мільйон п`ятсот сімдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят) гривень 73 копійки, зокрема, на заступника командира дивізіону з озброєння - начальника технічної частини військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 накласти дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА».

Пунктом 3 даного наказану наказано за грубе порушення вимог п. 2 розд. XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" щомісячну премію начальнику інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_34 , заступнику командира дивізіону з озброєння - начальнику технічної частини військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_3 ; начальнику медичної служби -начальнику медичного пункту військової частини НОМЕР_1 капітану медичної служби ОСОБА_35 за липень 2024 року виплатити у розмірі 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії

Пунктом 4 даного наказану, зокрема, наказано за грубе порушення вимог п. 2 розд. XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", та у відповідності до вимог ст. ст. 3, 5, 7, 10 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 № 160-ІХ, внаслідок чого державі була заподіяна матеріальна шкода у сумі 1571880,73 гривень (один мільйон п`ятсот сімдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят) гривень 73 копійки стягнути з заступника командира дивізіону з озброєння начальника технічної частини військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 заподіяну державі матеріальну шкоду у сумі 270769,97 гривень з його місячного грошового забезпечення.

Вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню наказ Наказ Військової частини НОМЕР_1 №94 від 27.07.2024 «Про підсумки службового розслідування за фактом можливої переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 » в частині накладення на позивача, заступника командира дивізіону з озброєння начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА», в частині встановлення позивачу виплати у розмірі 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії та в частині стягнення з Позивача, заступника командира дивізіону з озброєння начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 нібито заподіяну матеріальну шкоду державі у розмірі 270 769,97 гривень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадянам, згідно ст. 43 Конституції України, гарантується захист від незаконного звільнення.

Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" здійснено правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно частини 4 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами частини другої статті 6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби) кожен військовослужбовець має обов`язок знати й сумлінно виконувати вимоги цього Статуту.

Згідно зі статтею 11 цього Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Як установлено статтею 16 Статуту внутрішньої служби, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Отже, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України».

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну таємницю;

додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з частиною 1 статті 5 Дисциплінарного статуту, за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

За приписами статті 7 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Згідно зі статтею 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом.

Усі дисциплінарні стягнення, крім пониження у військовому званні, пониження в посаді, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, накладені на військовослужбовців і не зняті до дня звільнення їх у запас чи відставку, вважаються знятими з дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Статтями 84, 85 та 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу. Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення. Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно із статтями 97, 98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту ЗСУ дає підстави дійти висновку про те, що підставою для застосування до військовослужбовця дисциплінарного стягнення є невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку. При цьому обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває в площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення.

Цей Статут не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Адміністративний суд, у свою чергу, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень у межах такої перевірки.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 813/3186/16, від 08 листопада 2019 року у справі № 816/2913/15, від 12 грудня 2019 року у справі № 816/70/16, від 26 грудня 2019 року у справі №815/5749/16, від 06 лютого 2025 року по справі №480/6138/20 та інших.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Порядок №608).

Згідно з абзацом 4 пункту 2 розділу I Порядку №608, службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Пунктами 1, 3 розділу ІІІ Порядку №608 установлено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі- особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування. Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.

Відповідно до пунктів 1, 3 розділу ІV Порядку №608, особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Як видно з пункту 1 розділу V Порядку №608, за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування (п.2 розділу V Порядку №608).

Відповідно до пункту 3 розділу V Порядку №608, в описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

Згідно з п.4 розділу V Порядку №608, у резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Згідно з вимогами пункту 6 розділу V Порядку №608, після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Пунктом 1 розділу VІ Порядку №608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до вимог пункту 2 розділу VІ Порядку №608, дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Згідно з вимогами пункту 3 розділу VІ Порядку №608, якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Так, фактичною підставою для притягнення позивача до відповідальності були твердження відповідача про те, що позивач неналежно виконав вимоги керівних документів щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 (старший лейтенант ОСОБА_17 , старший лейтенант ОСОБА_18 , старший лейтенант ОСОБА_19 ), адже з наявних матеріалів вбачається порушення командирами підрозділів військової частини НОМЕР_1 вимог п. 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260.

Відповідач, ставить під сумнів чи дійсно військовослужбовці (старший лейтенант ОСОБА_17 , старший лейтенант ОСОБА_18 , старший лейтенант ОСОБА_19 ) виконували бойові завдання із захисту вогневих позицій військової частини НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260/

Так, відповідно до п. 2 розд. XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;

з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;

50 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)), затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;

з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;

з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;

у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;

у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту);

від 15 000 до 30 000 гривень - військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) (у розрахунку на місяць пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу).

Розмір додаткової винагороди за конкретними категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу затверджується Кабінетом Міністрів України. Перелік навчальних військових частин (навчальних центрів, навчальних підрозділів), а також посад керівного та інструкторсько-викладацького складу затверджується Міністром оборони України;

6000 гривень - військовослужбовцям строкової військової служби в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби (пропорційно часу проходження служби);

2350 гривень - курсантам вищих військових навчальних закладів, закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки, закладів фахової передвищої військової освіти, які перед зарахуванням на навчання не перебували на військовій службі або проходили строкову військову службу (пропорційно часу проходження служби (перебування на навчанні)).

Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні).

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі до складу сільських (селищних), міських, районних та обласних військових адміністрацій, на території (або частині цієї території), здійснення повноважень яких ведуться воєнні (бойові) дії, та виконують бойові (спеціальні) завдання виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 30000 гривень.

Військовослужбовцям Збройних Сил України за періоди виконання бойових (спеціальних) завдань в оперативному підпорядкуванні або у складі органів військового управління (військових частин, підрозділів) розвідувального органу Міністерства оборони України, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, а також інших військових формувань, виплата додаткової винагороди здійснюється в порядку, на умовах та розмірах, передбачених у цьому розділі.

Військовослужбовцям, зазначеним у цьому пункті, які одночасно мають право на отримання додаткової винагороди за різними умовами, ця додаткова винагорода виплачується в більшому розмірі.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168, пунктом 1-1 якої установлено, що на період воєнного стану:

військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;

військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі від 15000 до 30000 гривень з урахуванням їх рівня підготовки (кваліфікації) пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу в розрахунку на місяць відповідно до переліку посад керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), затвердженого керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Розмір додаткової винагороди за категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) встановлюється згідно з додатком.

Як зазначено позивачем, ним було дотримано вимоги як Постанови № 168, так і Наказу МОУ № 260, оскільки військовослужбовці, які отримували додаткову винагороду, були включені до зведених розрахунків не за штатними посадами. Розрахунки вели стрільбу з гармат. Залучені до виконання бойовим наказом та бойовим розпорядженням командира частини.

Відповідачем протягом усього строку розгляду даної адміністративної справи не спростовано вказані твердження позивача.

Згідно з п.4 розд. XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Позивачем було подано рапорти від 15.02.2024 № 1339, від 10.03.2024 № 2037 про виплату старшому лейтенанту ОСОБА_17 , старшому лейтенанту ОСОБА_18 , старшому лейтенанту ОСОБА_19 військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) в період дії воєнного стану у січні 2024 року (копія рапортів додається).

Період безпосередньої участі зазначених у рапортах військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) у січні лютому 2024 року документально підтверджені бойовими наказами (розпорядженнями, перелік яких зазначено в рапортах та записами у журналі бойових дій (постовій відомості, бойовому донесенні.

Саме на підставі вказаних рапортів до наказу про виплату додаткової грошової винагороди були включені старший лейтенант ОСОБА_36 , старший лейтенант ОСОБА_18 , старший лейтенант ОСОБА_19 .

Стверджуючи про порушення позивачем вимог п. 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, та постанови Кабінету Міністрів України №168 відповідач покликається на те, що при розслідуванні виникли сумніви чи дійсно військовослужбовці виконували бойові завдання.

Перевіряючи чи відповідало застосоване до позивача дисциплінарне стягнення критеріям обґрунтованості й пропорційності, суд дійшов висновку, що воно не відповідало критерію обґрунтованості, оскільки фактично ґрунтується на припущеннях щодо вчинення відповідного порушення позивачем.

Фактично службовим розслідуванням не встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_17 , старший лейтенант ОСОБА_18 , старший лейтенант ОСОБА_19 не виконували роботу за яку відповідно до приписів Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, та постанови Кабінету Міністрів України №168 вони мають право на додаткову грошову винагороду у розмірі 100000,00 грн.

У постанові Верховного Суду від 28.11.2022 у справі №826/6029/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого у контексті вимог частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України нормативне обґрунтування прийнятого рішення та його співвідношення з фактичними обставинами не є формальною вимогою, оскільки суд має перевірити чи діяв суб`єкт владних повноважень, у тому числі (…) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Цей висновок згодом було застосовано Верховним Судом й у постанові від 11.09.2023 у справі №420/14943/21, у якій Суд звертав увагу й на практику Європейського суду з прав людини (наприклад, рішення у справі «Suominen v. Finland», заява № 37801/97, пункт 36), відповідно до якої орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень; принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Отже, Верховний Суд визначив, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.

Зважаючи на встановлені у справі, яка розглядається, обставини, а також беручи до уваги вищевикладені мотиви, суд констатує, що відповідач, на якого процесуальним законом покладено обов`язок доказування у такій категорії справ, не довів законності прийнятого ним та оскарженого наказу в частині щодо позивача.

Встановлені у цій справі обставини підтверджують, що відповідач приймаючи наказ в оскаржуваній частині, не дотримався критеріїв, визначених у частині другій КАС України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування наказу Військової частини НОМЕР_1 №94 від 27.07.2024 «Про підсумки службового розслідування за фактом можливої переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 » в частині накладення на позивача, заступника командира дивізіону з озброєння начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА», в частині встановлення позивачу виплати у розмірі 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії, в частині стягнення з Позивача, заступника командира дивізіону з озброєння начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 нібито заподіяну матеріальну шкоду державі у розмірі 270 769,97 гривень.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені судом факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Військової частини НОМЕР_1 №94 від 27.07.2024 «Про підсумки службового розслідування за фактом можливої переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 » в частині накладення на позивача, заступника командира дивізіону з озброєння начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА».

Визнати протиправним та скасувати Наказ Військової частини НОМЕР_1 №94 від 27.07.2024 «Про підсумки службового розслідування за фактом можливої переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 » в частині встановлення позивачу виплати у розмірі 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Військової частини НОМЕР_1 №94 від 27.07.2024 «Про підсумки службового розслідування за фактом можливої переплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 » в частині стягнення з Позивача, заступника командира дивізіону з озброєння начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 нібито заподіяну матеріальну шкоду державі у розмірі 270769,97 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА