Справа № 153/228/25
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2025 р. Справа153/228/25

Провадження2-а/153/11/25-а

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Поліш Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови пронакладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 04 лютого 2025 року з Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на адресу його фактичного місця проживання та місця реєстрації надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 30 січня 2025 року при примусовому виконанні постанови №648 від 28.06.2024, що видав ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, саме 04 лютого 2025 року він дізнався про наявність оскаржуваної постанови, аякою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. В описовій частині постанови зазначено, що 12.07.2024 року ОСОБА_1 отримав повістку №735 у відповідності до якої, згідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мав прибути на 09:00 год. 13.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, оформлення військово-облікових документів, визначення призначення на особливий період, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними ЄДРПВР. Отже, будучи належним чином повідомленим про виклик по повістці ОСОБА_2 не з`явився у визначений у повістці час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про поважні причини своєї неявки не повідомив, про що рапортом від 13.07.2024 здійснено доповідь керівнику. Звернення про доставку громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтею 210-1 КУпАП від 09.08.2024 №2487 щодо ОСОБА_1 було направлено до відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області 18.08.2024 ОСОБА_1 самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки йому працівник поліції повідомив, що він перебуває у розшуку. Згідно абз.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних та резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно ч.ч.1,3 ст.17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства. Згідно ч.10 ст.1 Закону №2232-XI громадяни зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного) міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призовних дільниць, оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до військових військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного квитків, тимчасових посвідчень направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або збори військовозобов`язаних та резервістів. Згідно ч.2 ст.26 Закону N?3543- XII громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність, згідно із законом. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 не надав належних доказів поважності причини неявки по повістці, які є поважними відповідно до абз. 8 ч.3 ст.2 Закону N?3543- Х, та п.23 Порядку N?560, що свідчить про порушення останнім законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Таким чином ОСОБА_1 в особливий період, порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною, оскільки прийнята з порушенням чинного законодавства, його законних прав та законних інтересів, прийнята з грубим порушенням КУпАП і тому, не може залишатись в законній силі й підлягає скасуванню з наступних підстав: Так, відповідно до «тимчасового посвідчення військовозобов`язаного» № НОМЕР_1 виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 від 11.07.2023 він, ОСОБА_1 , взятий на військовий облік. У вказаному тимчасовому посвідченні зазначено, що він пройшов військово-лікарську комісію та підлягає повторному медичному переосвідуванню - 26.08.2028.

Відповідно до Форми індивідуальної програми реабілітації дитини інваліда, що видається ЛКК лікувально-профілактичних закладів, затвердженої Наказом МОЗ 08.10.2007 №623 від 23.11.2023 та висновком лікарсько-консультативної комісії ЛКК №40 від 23.22.2023 в мене на утриманні перебуває дитина - інвалід, ОСОБА_5 . На підставі вищезазначених документів, з початку військової агресії російської федерації, ІНФОРМАЦІЯ_2 йому надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.6 ч.1 ст.23 Закону країни «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»

Так, 12.07.2024 приблизно о 09 год. він службовим автотранспортом (працює трактористом КП «Ямпіль-комунгосп») рухався по автошляху «Ямпіль-Могилів-Подільський» де був зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час спілкування із вказаними працівниками йому була вручена повістка, в якій зазначалося, що він повинен з`явитися на 09 год. 13.07.2024 до другого відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 з формулюванням «для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, оформлення військово-облікових документів, визначення призначення на особливий період, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними ЄДРПВР». В цей же день, тобто 12 липня 2024 року приблизно о 11 год. він з`явився до другого відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , де пред`явив службовим особам РТЦК повістку та всі наявні у нього військово-облікові документи, медичні документи на дитину, тощо. Будь-яких претензій до нього не було.

24 серпня 2024 року, вранці, до нього зателефонували з відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області та пояснили, що він перебуваю у розшуку, та мені потрібно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Негайно, в цей же день, тобто 24 серпня 2024 року, він з`явився до другого відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , де йому пояснили, що оскільки 13 липня 2024 року він не з?явився на виклик по повістці, то його оголошено в «розшук» та на нього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Працівникам РТЦК він пояснив, що з`явився в РТЦК 12.07.2024 і надав всі необхідні документи. Під час перевірки наявних в другому відділенні РТЦК документів (як він зрозумів журналу відвідувачів) було встановлено, що він дійсно по повістці прибув до другого відділення РТЦК 12.07.2024. Після зазначених подій працівники другого відділу РТЦК йому пояснили, що він буде знятий з «розшуку», однак оскільки протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення уже направлено в ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому йому необхідно туди з`явитися 26.08.2024 на 10 год. Так, 26.08.2024 на 10 год. 00 хв. він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав всі наявні в нього військово-облікові документи та пояснив, що сталося непорозуміння та виклав всі обставини. Працівниця РТЦК вислухала його та сказала, щоб він їхав додому. Звертає увагу суду на те, що розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП відбувся в його відсутність, чим порушено його право на захист. З урахуванням вищевикладеного, просить суд поновити йому строк оскарження постанови №648 від 26 серпня 2024 року винесеної тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Скасувати постанову №648 від 26.08.2024 винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.268 КАС України учасник справи вважаться повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи визначеної ст.286 КАС України з моменту направлення такого повідомлення працівником суду.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд вважає достовірними доводи позивача про те, що він дізнався про існування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення 04 лютого 2025 року з Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). З копії постанови вбачається, що розгляд справи було проведено за відсутності ОСОБА_1 та копію постанови було направлено листом. Отже пропущений позивачем строк на оскарження постанови слід поновити.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 26 серпня 2024 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень. Згідно постанови - 12 липня 2024 року ОСОБА_1 отримав повістку №735 у відповідності до якої, згідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мав прибути на 09:00 год. 13 липня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, оформлення військово-облікових документів, визначення призначення на особливий період, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними ЄДРПВР. Отже, будучи належним чином повідомленим про виклик по повістці ОСОБА_2 не з`явився у визначений у повістці час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про поважні причини своєї неявки не повідомив, про що рапортом від 13.07.2024 здійснено доповідь керівнику. Звернення про доставку громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтею 210-1 КУпАП від 09.08.2024 №2487 щодо ОСОБА_1 було направлено до відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області 18.08.2024 Дзюба ІЮ. самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки йому працівник поліції повідомив, що він перебуває у розшуку. Згідно абз.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних та резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно ч.ч.1,3 ст.17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства. Згідно ч.10 ст.1 Закону N?2232-XI громадяни зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного) міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призовних дільниць, оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до військових військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного квитків, тимчасових посвідчень направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або збори військовозобов`язаних та резервістів. Згідно ч.2 ст.26 Закону N?3543- XII громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність, згідно із законом. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 не надав належних доказів поважності причини неявки по повістці, які є поважними відповідно до абз. 8 ч.3 ст.2 Закону N?3543- Х, та п.23 Порядку N?560, що свідчить про порушення останнім законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Таким чином ОСОБА_1 в особливий період, порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с.16-17).

З копії заяви про примусове виконання постанови від 17 грудня 2024 року №4048 встановлено, що Постанова №648 від 26 серпня 2024 року направлена до Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.18).

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 січня 2025 року встановлено, що було відкрито ВП №77020503 з виконання постанови №648 від 26 серпня2024 року (а.с.19).

З копії довідки виданої на підставі протоколу засідання комісії з перевірки наявності прав громадян на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 №35 від 12.04.2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до абз.6 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Термін дії 6 місяців (а.с.20).

З копії повістки №735 від 12 липня 2024 року встановлено, що ОСОБА_1 мав прибути на 09:00 год. 13 липня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, оформлення військово-облікових документів, визначення призначення на особливий період, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними ЄДРПВР (а.с.22).

З копії форми індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда від 23.11.2023 року встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 дитина-інвалід (а.с.23-24).

З копії довідки тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25 листопада 2024 року №12042 встановлено, що ОСОБА_1 була надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.5 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 07 лютого 2025 року (а.с.21).

З копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного» № НОМЕР_1 виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11.07.2023 встановлено, що ОСОБА_1 взятий на військовий облік, пройшов військово-лікарську комісію та підлягає повторному медичному переосвідуванню - 26.08.2028 (а.с.25).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частинами 1, 3 ст.210-1 КУпАП України передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з наведених правових норм, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою у встановлений строк.

З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 була надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.6 ч.1 ст.23 Закону країни «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з 12 квітня 2024 року до 12 жовтня 2024 року.

Відповідно до повістки ОСОБА_1 повинен був з`явитися на 09 год. 13.07.2024 до другого відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 з формулюванням «для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, оформлення військово-облікових документів, визначення призначення на особливий період, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними ЄДРПВР», однак він з`явився не 13 липня 2024 року, а 12 липня 2024 року, де пред`явив службовим особам РТЦК повістку та всі наявні у нього військово-облікові документи, медичні документи на дитину.

26 серпня 2024 року розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУПАП відбувся у його відсутності, що суперечить вимогам ст.278 КУпАП.

При розгляді адміністративних справ керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки повинні керуватись положеннями ст. ст.245,280 КУПАП, відповідно до яких завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251,252 КУпАП зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Натомість, в порушення ст.ст.245, 251, 252,278, 280 КУпАП т.в.о. ІНФОРМАЦІЯ_3 не перевірив чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; повно і об`єктивно не з`ясував обставини справи, не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясував інші обставини, що має значення для правильного вирішення справи, належним чином не оцінив докази по справі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і законом і правосвідомістю, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУПАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі №760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі №686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі №815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі №804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.

Згідно із частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Крім того, в порушення вимог ст.283 КУпАП в резолютивній частині оскаржуваної постанови не міститься інформації про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, а лише зазначено рішення про накладення на нього адміністративного стягнення.

Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно із п.3 ч.1 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 2,5,9, 72-79, 90, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву про поновлення строку оскарження постанови - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду про скасування постанови №648 від 26 серпня 2024 року винесеної тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови пронакладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову №648 від 26.08.2024 винесену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий М.М. Дзерин