Справа № 990/66/25
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 лютого 2025 року

м. Київ

справа №990/66/25

адміністративне провадження № П/990/66/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого-судді: Мацедонської В.Е.,

суддів - Желєзного І.В., Загороднюка А. Г.,Білак М. В., Соколова В. М.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про скасування ухвали,-

установив:

19 лютого 2025 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, у якій позивач просить скасувати ухвалу Вищої ради правосуддя від 09 січня 2025 року № 143/0/18-25 про залишення без розгляду та повернення скарги ОСОБА_1 на рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 27 листопада 2024 року № 3441/2дп/15-24 про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюти О. Ю. та припинення дисциплінарного провадження.

Перевіряючи наявність передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підстав для відкриття провадження у справі, Верховний Суд виходить з такого.

Як убачається з матеріалів, до Вищої ради правосуддя 17 серпня 2022 року надійшла дисциплінарна скарга ОСОБА_1 на дії судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюти О. Ю.

Рішенням від 27 листопада 2024 №3441/2дп/15-24 Друга Дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя за результатом розгляду дисциплінарної справи відмовила у притягненні дисциплінарної відповідальності судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюти Олени Юріївни та припинила дисциплінарне провадження.

30 грудня 2024 року до Вищої ради правосуддя (вх. № К-1321/5/7-24) надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 27 листопада 2024 року № 3441/2дп/15-24 про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюти О. Ю. та припинення дисциплінарного провадження.

Ухвалою Вищої ради правосуддя від 09 січня 2025 року № 143/0/18-25 скаргу ОСОБА_1 на рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 27 листопада 2024 року № 3441/2дп/15-24 про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюти О. Ю. та припинення дисциплінарного провадження залишено без розгляду та повернуто скаржнику.

Положеннями статті 131 Конституції України визначено, що в Україні діє Вища рада правосуддя.

Відповідно до закону в системі правосуддя утворюються органи для забезпечення розгляду справ щодо дисциплінарної відповідальності суддів і прокурорів.

Органом Вищої ради правосуддя для розгляду справ щодо дисциплінарної відповідальності суддів є Дисциплінарні палати, які утворюються з числа членів Ради (стаття 108 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», стаття 26 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).

Стаття 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» унормовує, що дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя.

Дисциплінарне провадження розпочинається після отримання Вищою радою правосуддя скарги щодо дисциплінарного проступку судді, з повідомленням про вчинення дисциплінарного проступку суддею (дисциплінарної скарги), поданої відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», або за ініціативою Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя чи за зверненням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом.

Дисциплінарне провадження включає:

1) попередню перевірку дисциплінарної скарги, вивчення матеріалів для встановлення ознак вчинення суддею дисциплінарного проступку, ухвалення рішення про залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги, відмову у відкритті дисциплінарної справи або відкриття дисциплінарної справи;

2) підготовку дисциплінарної справи до розгляду, розгляд дисциплінарної справи та ухвалення рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності;

3) розгляд скарги на рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 реалізував своє право на звернення до Вищої ради правосуддя зі скаргою на дії судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюти О. Ю. , у якій навів факти, що свідчили, на його думку, про вчинення суддею дисциплінарного проступку.

Друга Дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя за результатом розгляду дисциплінарної справи відмовила у притягненні дисциплінарної відповідальності судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюти Олени Юріївни та припинила дисциплінарне провадження. Ухвалою Вищої ради правосуддя від 09 січня 2025 року № 143/0/18-25 скаргу ОСОБА_1 на рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 27 листопада 2024 року № 3441/2дп/15-24 про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюти О. Ю. та припинення дисциплінарного провадження залишено без розгляду та повернуто скаржнику.

Так, в ухвалі зазначено, що згідно з частиною першою статті 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення.

Скаржник має право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя за наявності дозволу Дисциплінарної палати на таке оскарження.

Підстави для залишення скарги без розгляду та повернення скаржнику наведені у п. 2 ч. 6 ст. 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» (скарга подана скаржником за відсутності дозволу Дисциплінарної палати на таке оскарження).

Частина друга статті 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів, які мають своїм завданням справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 22, частини першої статті 266 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні, зокрема, справи щодо законності актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя, а також законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.

Зазначеним нормам процесуального закону кореспондують приписи частини першої статті 35 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», згідно з якою, рішення Вищої ради правосуддя може бути оскаржене до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Як уже зазначено, для залишення скарги без розгляду та повернення скаржнику наведені у п. 2 ч. 6 ст. 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», відповідно до якого скарга на рішення Дисциплінарної палати залишається без розгляду і повертається особі, яка її подала, якщо скарга подана скаржником за відсутності дозволу Дисциплінарної палати на таке оскарження.

Так частиною четвертою статті 35 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» встановлено, що рішення Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя може бути оскаржено до Вищої ради правосуддя.

При цьому, суд звертає увагу на те, що положеннями Закону України «Про Вищу раду правосуддя», зокрема статтями 51 та 52, визначено, що оскарженню до Вищої ради правосуддя підлягає рішення її дисциплінарного органу, прийняте за результатами розгляду скарги на дії судді по суті, при цьому право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення, за наявності дозволу Дисциплінарної палати на таке оскарження - скаржник.

Отже, позивач, хоч і наділений правом подати скаргу на дії судді та ініціювати в такий спосіб дисциплінарне провадження, але не є безпосереднім учасником правовідносин, які виникають у зв`язку з вирішенням питання про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. Оцінювати дії судді під час виконання посадових обов`язків має право лише Вища рада правосуддя, рішення якої щодо притягнення чи відмову у притягненні судді до дисциплінарної відповідальності створюють юридичні наслідки для такого судді, а не для скаржника. Тому правом на оскарження дій / рішень Вищої ради правосуддя, її органів, що здійснюють дисциплінарне провадження, наділені лише суб`єкти цього провадження в порядку, передбаченому законом.

Наведене відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 22 квітня 2021 року у справі №9901/384/20.

Водночас, статтями 35, 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» передбачено оскарження рішень Дисциплінарних палат Вищої ради правосуддя та Вищої ради правосуддя. Натомість оскарження ухвал Вищої ради правосуддя (члена Вищої ради правосуддя) про залишення без розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати та повернення скаржнику нормами вищенаведеного Закону не передбачено.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд зауважує, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Оскільки спір, за вирішенням якого звернувся позивач, не підлягає судовому розгляду, тому суд не зазначає, до юрисдикції якого суду віднесено його вирішення.

Керуючись статтями 170, 248, 256, 266, 295 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про скасування ухвали.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Головуючий-суддя В. Е. Мацедонська

Судді І. В. Желєзний

А. Г. Загороднюк

М. В. Білак

В. М. Соколов