Справа № 751/917/25
Суддя: Топіха Р. М.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №751/917/25
Провадження №2-а/751/61/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Топіхи Р.М.,

секретаря судового засідання Островська А.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови від 17 січня 2025 року № 47/25, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та призначено покарання виді штрафу в розмірі 17000 гривень, та закриття провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 січня 2025 року тимчасово перебував у м. Києві по особистим справам. Приблизно о 09 години

50 хвилин біля виходу зі станції метро «Печерська» його було зупинено групою оповіщення в складі працівників Національної поліції України та ІНФОРМАЦІЯ_2 і запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_3 для звірки облікових даних. ІНФОРМАЦІЯ_4 не звернули увагу на усну інформацію позивача про те, що він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , о 10 годині 00 хвилин виписали повістку для проходження медичної комісії на 17 січня 2025 року на

10 годину 10 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою:

АДРЕСА_1 , на якій вже було проставлено печатку РТЦК та підпис його начальника. Повістка була вручена йому особисто із веденням відеореєстрації за допомогою нагрудних відеореєстраторів працівників Національної Поліції України. Протокол затримання при цьому не складався, затримання тривало більше ніж десять годин без можливості зв`язатися з рідними та адвокатом, що є грубим порушенням ст. 263 КУпАП.

Посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 12 години 15 хвилин відібрав у нього мобільний телефон. У подальшому у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 працівники здійснювали на нього психологічний тиск, за відсутності можливості доступу до будь-яких засобів зв`язку та заборонили покидати приміщення, пояснили, що йому негайно потрібно пройти ВЛК, за відмову погрожували притягнути до кримінальної відповідальності. Вважає, що перед направленням на медичний огляд відповідач мав би спочатку взяти його на військовий облік. На прохання позивача, надати йому можливість передати необхідні медичні виписки та довідки для підтвердження наявних у нього діагнозів для проходження ВЛК від батьків, які терміново прибули за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 , і скористатися правничою допомогою адвоката, відповіли відмовою. Натомість приблизно о 18 годині 00 хвилин офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_3 щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення № 47/25 від 17 січня 2025 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за відсутність військово-облікового документу. При цьому свідками у протоколі про адміністративне правопорушення були зазначені службові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що ставить під сумнів їх об`єктивність та неупередженість.

У протоколі було зазначено час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме 17 січня 2025 року о 18 годині 00 хвилин, відтак розгляд справи відбувся відразу після складання адмінпротоколу того ж дня з порушенням вимог ст. 277-2 КУпАП, оскільки його не було повідомлено про день розгляду справи не пізніше як за три дні, відповідно фактичного розгляду справи не відбулось, постанову винесено формально без його присутності. Особа, яка складала протокол о 19 годині 00 хвилин вийшла з кабінету та через декілька хвилин повернулась з підписаною постановою, при цьому підпис начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_6 , явно відрізнявся від підпису тієї ж посадової особи на повістці. Вказані порушення позбавили позивача можливості мати професійну правничу допомогу, ознайомитись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, підготуватись до розгляду справи та надати відповідні пояснення.

Далі о 20 годині йому повернули мобільний телефон та в автомобілі Національної поліції України примусово доставили за адресою: АДРЕСА_2 , для проходження військово-лікарської комісії, де о 20 годині 20 хвилин він отримав електронне повідомлення з системи

E-Heatlh про виписку йому електронного направлення, що підтверджує час перебування його у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Співробітники ІНФОРМАЦІЯ_3 силою змусили позивача проїхати з ними до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження ВЛК, без оформлення відповідних документів та ознайомлення з ними під підпис, що свідчить про відсутність у відповідача доказів того, що він зобов`язаний 17 січня 2025 року проходити військово-лікарську комісію. Крім того, зауважує, що повістка виписана йому для проходження медичної комісії, а протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова були складені за відсутність військово-облікового документа.

У нього не було при собі медичної картки амбулаторного хворого за формою № 025/о та виписок з медичної документації щодо перенесених захворювань, тому він не міг підтвердити наявні у нього діагнози при проходженні ВЛК. У наданні часу та можливості забезпечити виконання вказаного обов`язку йому було відмовлено. Зазначені документи, а також особові справи офіцерського, сержантського, старшинського і рядового складу запасу ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК. Проте його особова справа була відсутня у відповідача, медичні виписки та довідки посадові особи не дозволили отримати від його батьків, що свідчить про зухвалі та свавільні дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином вважає постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає вимогам закону та прийнята з порушенням встановленої процедури.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 29 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачу для подання відзиву на позов встановлено термін 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

За таких обставин, на підставі ст. 262 КАС України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1998 року народження, прийнятий на військовий облік запасу Збройних Сил України

21 серпня 2018 року в ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.13).

17 січня 2025 року ОСОБА_1 вручена повістка № 1/17.01.2025, відповідно до якої 17 січня 2025 року о 10 годині 10 хвилин йому необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , для проходження медичної комісії (а.с. 14).

17 січня 2025 року офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол № 47/25 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 17 січня 2025 року в рамках спільних заходів оповіщення співробітників НПУ разом з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 на території Печерського району, а саме біля метро « ІНФОРМАЦІЯ_8 », співробітниками НПУ було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 не має при собі військово-облікового документа. ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 18 годині 00 хвилин 17 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 , кабінет № 14-В. У розділі пояснення, зауваження щодо змісту протоколу зазначено, що зі слів ОСОБА_1 військово-обліковий документ випадково залишився дома в м. Чернігів (а.с.16).

17 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 47/25 за справою про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень (а.с.15).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 235 КУпАП передбачено, що Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 210-1 КУпАП відповідальність настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період та тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з приміткою положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються, у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до ч. 7 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, заподіяння майнової шкоди, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6) (в редакції Закону від 11 квітня 2024 року № 3633-IX, який набрав чинності 18 травня

2024 року).

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління, військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі - Порядок), який набрав чинності 05січня 2023 року.

Відповідно до п. 4 Порядку завданнями військового обліку є, зокрема, своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях; забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку; забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

Частиною 6 статті 22 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 559 (далі Порядок № 559).

Відповідно до п. 1 Порядку № 559 військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».

Пунктом 2 Порядку № 559 передбачено, що військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня

2024 року № 559. Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.

Військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації, за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про таку особу.

У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрихкоду (QR-код).

QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можна відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній.

Військово-обліковий документ в електронній формі є дійсним лише за наявності QR-коду та не може використовуватися без нього.

Пунктом 9 Порядку № 559 встановлено, що військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Отже, враховуючи вище викладене, позивач повинен був мати при собі та на вимогу працівника ІНФОРМАЦІЯ_9 пред`явити військово-обліковий документ. Доказів наявності у позивача станом як на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, так і на час розгляду цієї справи військово-облікового документу останній не надав. Натомість у протоколі від 17 січня 2025 року № 47/25 позивач підтвердив факт відсутності у нього військово-облікового документа і надав відповідні пояснення.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач заявляв будь-які клопотання під час розгляду справи, не містять доказів того, що він не міг належним чином скористатися своїми правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у тому числі користуватися юридичною допомогою адвоката.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року в справі

№ 760/2846/17 міститься висновок про те, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

За таких обставин, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтована, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий час, відповідальність за яке передбачена

ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підтверджено належними та допустимими доказами. Постанова від 17 січня 2025 року № 47/25 винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 з дотриманням вимог КУпАП, права позивача не були порушені, тому підстав для задоволення позову суд не знаходить.

V. Розподіл судових витрат.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для стягнення судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 19, 55, 124 Конституції України, статтями 2, 6, 8, 9, 72-77, 139, 160, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, статтями 9, 33, 210-1, 235, 251, 254, 258, 268, 280, 284, 288, 293 КУпАП суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови залишити без задоволення.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 17 січня 2025 року № 47/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, залишити без зміни.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання:

АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя Р.М. Топіха