Справа № 240/15369/24
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/15369/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому, з урахуванням уточнюючих позовних заяв від 28.08.2024, 03.10.2024 і 22.10.2024, просила:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо застосування у правовідносинах з визначення ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, підвищення до пенсії, передбачене ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам як величини для обчислення виплат за рішенням суду, передбаченої ч. 2 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області поновити з 01.03.2024 по 31.05.2024 застосування у правовідносинах з нарахування та виплати ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, підвищення до пенсії, передбачене ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам як величини оплати праці, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначає, що 01.01.2024 відповідач, якого було зобов`язано рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 у справі № 240/19087/21 здійснити із 15.05.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачу як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), нараховує вказане підвищення в розмірі 3200 грн, в той час як упродовж 2023 року виплачував в розмірі 13400 грн.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Вважає, що правовідносини виникли з приводу невиконання у повному обсязі Пенсійним фондом рішення суду прийнятого у іншій справі, оскільки на виконання рішення суду така доплата складала 13 400 грн, однак з 01.01.2024 така доплата складає лише 3200 грн. Наголошує, що у разі невиконання судового рішення позивач має право звернутися до суду в порядку статей 382 та 383 КАС України, а не ініціювати новий спір, який наразі відсутній.

Позивач подав відповідь на відзив, у якому навів доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві та неодноразовим уточненням до позову. Зазначив, що Конституційний Суд України, послідовно дотримуючись своєї юридичної позиції наголошує на тому, що скасування пільг, компенсацій та гарантій не відповідає конституційному обов`язку держави, передбаченому у статті 16 Основного Закону України, щодо осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 17 липня 2018 року № 6-р/2018). Тому позивач наполягає на тому, що відсутність спеціального законодавчого акту, який би встановлював право на застосування розміру мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини для обчислення виплат за рішеннями суду, не створює правових підстав для застосування у спірних правовідносинах положень частини другої статті 8 Закону № 3460-IX.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується учасниками справи, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 у справі № 240/19087/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити йому із 15.05.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

На виконання вказаного рішення суду відповідачем проведено перерахунок підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат.

3 01.01.2024 при перерахунку пенсії позивачу відповідачем для обчислення підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), визначеному судовим рішенням, було відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» застосовано розмір мінімальної заробітної плати, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду - 1600 грн, в той час як за грудень 2023 року відповідач виплатив позивачу вказане підвищення, застосувавши розмір мінімальної заробітної плати 6700 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до статей 92, 96 Конституції України виключно законом встановлюється Державний бюджет України, який затверджується щорічно, і який підлягає обов`язковому виконанню на всій території України.

Крім того, статтею 95 Конституції України передбачено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно із частиною 2 статті 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Державний бюджет України.

За змістом статті 152 Конституції України закони, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Як уже вказувалось вище, частиною 2 статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" визначено розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600,00 грн.

При цьому, станом на дату прийняття судом цього рішення положення частини 2 статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" неконституційними у встановленому законом порядку не визнавались, а тому підлягають застосуванню при регулюванні правовідносин, щодо яких вони прийняті.

З приводу ж посилань позивача на роз`яснення Міністерства соціальної політики України про застосування положень абзацу 4 статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", суд зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства такі роз`яснення не мають статусу офіційного тлумачення, яке вправі надавати лише Конституційний Суд України.

Відтак, перевіривши правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, суд вважає, що, здійснюючи позивачеві з 01.01.2024 перерахунок підвищення до пенсії, встановленого статтею 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", воно діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі та висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003,.РНОКПП/) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

25.02.25