Справа № 149/83/25
Суддя: Павлюк О. О.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/83/25
Провадження №2-а/149/27/25
Номер рядка звіту 129
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.02.2025 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Павлюк О. О.

при секретарі Лисої В. В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративноим позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 10.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 865 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 17000 грн. штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 просить її скасувати.

Ухвалою суду від 13.01.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

20.01.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, оскільки рішення є обгрунтованим і законним.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не заявлялося.

Суд, дослідивши надані докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову № 1017 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 17000 грн. штрафу.

Зі змісту вищенаведеної постанови вбачається, що громадянин ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як це передбачено п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, однак, у вчизначений в повістці термін не прибув, підтверджуючих документів із зазначенням поважних причин неявки не надав, чим порушив ч. 3. ст. 17 Закону України "Про оборону України", ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оборону України" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Як встановлено з матеріалів справи, 14.10.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 на дійсну поштову адресу ОСОБА_1 було направлено рекомендованим листом із повідомленням про вручення повістку про виклик. В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 викликався повісткою на 24.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Поштове відправлення повернуто на адресу відправника з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" 22.10.2024. Вказане свідчить про належне підтвердження оповіщення військовозобов`язаного про виклик на 24.10.2024 в розумінні 41 вищезазначеного Порядку.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У своєму відзиві представник відповідача зазначає, що про час, дату та місце розгляду справи позивача було особисто повідомлено в протоколі про адміністративне правопорушення №865 від 03.12.2024. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаної обставини, копію вказаного протоколу суду не надано, а також відсутні будь-які інші докази, які могли б підтвердити, що позивача було належним чином повідомлено про час, дату та місце розгляду справи. Крім того, позивач зазначає, що він не викликався та не повідомлявся, ані про час та дату складання протоклу про адміністративне правопорушення, ані про час та дату розгляду справи. Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, суд враховує, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно зі ст. 2 КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки виносять постанову (ч. 1 ст. 283 КпАП). Відповідно до частини 1 ст.284 КупАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1, належить територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, та належить до дискреційних повноважень останніх.

Тому, суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах, про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у ст. 235 КпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів ТЦК та СП, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених ст. 284 КпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, в тому числі переоцінювати або встановлювати інші обставини справи, що виключає втручання суду у дискреційні повноваження останнього, які мають бути реалізовані у спосіб, що визначений КУпАП.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Встановлена в ході судового розгляду невідповідність фактичних обставин справи відомостям, зазначеним у оскаржуваному рішенні (в тому числі щодо його належного сповіщення), не свідчить, однак, про наявність підстав для закриття справи відносно позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийняття рішення відповідачем в повній мірі не доведено, суд доходить висновку, що допущені порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності є істотними та свідчать наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови. Водночас, враховуючи фактичні обставини, які стали підставою для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і вказані обставини в ході судового розгляду не спростовано, суд не вбачає підстав для закриття справи відносно нього, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, постанова - скасуванню та направленню на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Згідно зі статтею 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача - суб`єкта владних повноважень понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору та професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки такі витрати підтверджені належними доказами (договір, квитанція, ордер, детальний опис, копія книги обілку доходів та витрат ), наданими позивачем, позов задоволено частково, а відповідач не заперечував щодо неспівмірності розміру судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90,132, 139, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 № 1865 від 10.12.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. та провадження у справі про адміністратвине правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 302,80 грн. та витрати на професійну правову (правничу) допомогу адвоката в розмірі 1000 грн.

Надіслати справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Павлюк О. О.