Справа № 420/20961/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

24 лютого 2025 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши у порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
I. Зміст заяви та позиція сторін.
IІ. Обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року по справі №420/20961/24, яке набрало законної сили 01 листопада 2024 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії- задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.02.2019, 01.02.2020, 01.02.2022 років, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідок про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії № 16-42/49, № 16-42/50, № 16-42/51 від 01.05.2024 р., виданих Міністерством юстиції України.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.02.2019, 01.02.2020, 01.02.2022 років перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідок про розмір грошового забезпечення для обчислення № 16-42/49, № 16-42/50, № 16-42/51 від 01.05.2024 р. виданих Міністерством юстиції України, в розмірі 90 відсотків грошового забезпечення без застосування обмежень максимального розміру пенсії, з урахуванням здійснених раніше виплат.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення в адміністративній справі № 420/20961/24 задоволено та зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області подати протягом одного місяця з дати прийняття цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 року по справі № 420/20961/24.

27.01.2025 року ГУ ПФУ в Одеській області подано до суду звіт про виконання рішення суду по справі № 420/20961/24, до якого додано наступні документи:

- перерахунки пенсії ОСОБА_1 , сформовані 17 січня 2025 року, за якими ГУ ПФУ в Одеській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення суду у справі № 420/20961/24, внаслідок яких розмір пенсії з надбавками з урахуванням 90 відсотків грошового забезпечення складає, зокрема, з 01.02.2019 р. 58 985,08 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії: 58985,08 грн.; з 01.02.2020 р. 71 534,08 грн., урахуванням максимального розміру пенсії 71 534,08 грн. з 01.02.2022 р. - 75877,73 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 75877,73 грн.

- розрахунок на доплату (виплату, утримання ) пенсії за пенсійною справою № за дорученням №Д /27, за яким сума доплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.02.2019 по 31.01.2025 р. складає 1 616 490,18 грн.

- Тимчасовий розпис доходів і видатків головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на І кв. 2025 року, затверджений наказом Пенсійного фонду України від 30 грудня 2024 року № 172

- лист ГУ ПФУ в Одеській області від 21.01.2025 року за вих. 1500-0403-5/6047, адресований до Пенсійного Фонду України щодо виділення коштів в сумі 1 616 490,18 грн. для виконання судового рішення від 01.10.2024 року по справі № 420/20961/24.

- Скріншот щодо внесення відомостей про виконання рішення у справі №420/20961/24 до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

ІІІ. Норми права, які застосував суд

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Положеннями статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21 листопада 2024 року №4094-ІХ внесені зміни до КАС України, яким доповнено статтею 382-1 КАС України «Розгляд заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення», статтею 382-2 КАС України « Розгляд звіту про виконання судового рішення» та статтею 382-3 КАС України « Рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення», який набрав чинності з 19 грудня 2024 року.

Так, за положеннями статі 382-3 КАС України, зокрема,

- за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. (частина перша статті 382-3 КАС України)

- суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу. ( частина другої статті 382-3 КАС України).

- у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. ( частина третя статті 382-3 КАС України).

- суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними. Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними. ( частина п`ята статті 382-3 КАС України).

- якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу. ( частина одинадцята статті 382-3 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 21.11.2024 №4094-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень" передбачено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

ІV. Оцінка та висновок суду

З аналізу зазначених норм вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, що забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, наведені норми процесуального права однозначно вказують, що у разі виконання рішення суду не в повній мірі, суд зобов`язаний встановити боржнику новий строк для подання звіту, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Ознайомившись зі змістом Звіту ГУ ПФУ в Одеській області про виконання судового рішення від 01.10.2024 року по справі № 420/20961/24, а також доказами, наданими на підтвердження його виконання, які визнають сторони, судом встановлено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року по справі №420/20961/24 не може вважатись виконаним у повному обсязі, оскільки перерахована позивачу пенсія за період з 01.02.2019 по 31.01.2025 р. в сумі 1 616 490,18 грн. залишається не виплаченою.

При цьому, зі змісту вказаного Звіту ГУ ПФУ в Одеській області встановлено, що на виконання судового рішення від 01.10.2024 року по справі № 420/20961/24, за період з 01.02.2019 по 31.01.2025 р. позивачу нараховано доплату в сумі 1 616 490,18 грн. Зазначені кошти обліковані в органах Пенсійного фонду України для здійснення виплати за окремою бюджетною програмою, про що свідчить скріншот.

З огляду на вказане, суд вважає за можливим прийняти Звіт ГУ ПФУ в Одеській області про виконання судового рішення від 01.10.2024 року по справі № 420/20961/24 в частині проведення Головним управлінням ПФУ в Одеській області з 01.02.2019, 01.02.2020, 01.02.2022 років перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок про розмір грошового забезпечення для обчислення № 16-42/49, № 16-42/50, № 16-42/51 від 01.05.2024 р. виданих Міністерством юстиції України, в розмірі 90 відсотків грошового забезпечення без застосування обмежень максимального розміру пенсії.

Щодо тверджень представника позивача про не виконання відповідачем судового рішення, яке за його позицією полягає у здійснені позивачу перерахунку його пенсії з 01 січня 2022 року з застосуванням обмеження пенсії максимальним розміром, то суд вважає таке твердження помилковим, оскільки відповідно до Перерахунку пенсії позивача за вислугу років за пенсійною справою №, сформованого 17.01.2025 р., розмір його пенсії з 01.02.2022 р. з урахуванням основного розміру пенсії 90 % грошового забезпечення складає 75 887,73 грн., при цьому сума до виплати також складає 75 887,73 грн., тобто без застосування обмежень максимального розміру пенсії.

Щодо позиції представника позивача щодо не виконання відповідачем судового рішення, покликаючись на ігнорування відповідачем постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році в частині нездійснення індексації пенсії з 01.03.2022 року, то суд зауважує, що питання індексації пенсії позивача не було предметом розгляду у даній справі, оскільки, ключовим питанням в межах даної справи була правомірність відмови відповідача у перерахунку пенсії на підставі довідок, виданих державним органом, з якого позивач був звільнений із служби, про розмір грошового забезпечення для здійснення обчислення та перерахунку пенсії.

Щодо порушеного представником позивача питання про накладення на відповідача штрафу за невиконання рішення суду, то суд зауважує, що, дійсно, діюча редакція ст. 382-3 КАС України передбачає накладення штрафу у разі невиконання рішення суду. Поряд з тим, вказана стаття встановлює право суду зменшити штраф або ж взагалі звільнити від його сплати за невиконання судового рішення у частині здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо) у разі подання боржником доказів вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення бюджетних асигнувань, необхідних для сплати заборгованості.

Отже, з огляду на зазначене, для зменшення чи незастосування штрафу до боржника, пенсійний орган повинен був надати докази вчинення дій для забезпечення виплати боргу.

На підтвердження вчинені відповідачем дій, спрямованих на фактичне виконання рішення суду від 01.10.2024 року по справі № 420/20961/24 ГУ ПФУ в Одеській області надано лист-звернення від 21.01.2025 за вих. 1500-0403-5/6047 до Пенсійного Фонду України про виділення коштів в сумі 1 616 490,18 грн. для виконання даного судового рішення.

Крім того, відповідачем надано копію Тимчасового розпису доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на І квартал 2025 року, яким виділення коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду не передбачено.

При цьому, суд звертає увагу, що грошові кошти у вигляді заборгованості з пенсії, які належать позивачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, не знаходяться на його рахунках. Фактично, у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України, після отримання їх від головного розпорядника коштів Міністерства соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійним фондом України. Виділення коштів із державного бюджету на фінансування відповідної бюджетної програми не залежить від волі окремого територіального органу Пенсійного фонду України.

Аналогічного висновку, а саме про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, дійшов Верховний Суд у постановах від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19.

Верховний Суд в постанові від 23.04.2020 у справі №560/523/19 дійшов висновку, що виділення коштів із Державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, тому у діях начальника Головного управління відсутні ознаки вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення. Вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав.

Як зазначалось вище, якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними. ( пункт 2 частини 5 статті 382-3 КАС України).

З огляду на вказане, суд не вбачає підстав для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень відповідача штрафу, передбаченому ч. 3 ст. 382-3 КАС України.

Згідно ч.11 ст.382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Враховуючи, що рішення суду у даній справі в частині виплати перерахованої пенсії не виконано через відсутність виділених коштів із державного бюджету на погашення такої заборгованості, а матеріалами справи підтверджено, що Головне управління не відмовлялось від виконання рішення суду, а виконало його у межах повноважень, суд вважає за необхідне встановити новий тримісячний строк з дня отримання вказаної ухвали суду для подання звіту про виконання рішення суду від 01.10.2024 р. у справі № 420/20961/24.

Керуючись ст. ст. 241-243, 248, 382-1, 382-2, 382-3 КАС України, суд

ухвалив:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 р. по справі №420/20961/24 в частині проведення з 01.02.2019, 01.02.2020, 01.02.2022 років перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідок про розмір грошового забезпечення для обчислення № 16-42/49, № 16-42/50, № 16-42/51 від 01.05.2024 р. виданих Міністерством юстиції України, в розмірі 90 відсотків грошового забезпечення без застосування обмежень максимального розміру пенсії.

Встановити Головному управлінню Пенсійного Фонду України в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 р. по справі №420/20961/24 протягом 3-х (трьох) місяців з дати отримання копії даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А.Дубровна