Справа № 280/7407/24
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 лютого 2025 року

м. Київ

справа №280/7407/24

адміністративне провадження №К/990/5232/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025 у справі №280/7407/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, у розмірі 1,11, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 6188,89 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 з 01.05.2020 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 з 01.03.2021 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.05.2020.

Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без участі, повідомлення та виклику сторін.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2024, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових постанова Третього апеляційного адміністративного суду прийнята 14.01.2025.

Касаційна скарга направлена до Верховного Суду через систему «Електронний суд» - 10.02.2025, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 11.02.2025, касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025 у справі №280/7407/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання касаційної скарги у новій редакції з доданням копії уточненої касаційної скарги.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, ухвалу Верховного Суду від 11.02.2025 доставлено до електронного кабінету представника скаржника Воронкової Олени Ігорівни - 13.02.2025 00:35.

18.02.2025 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 11.02.2025 скаржником направлено до Верховного Суду через систему «Електронний суд» заяву про усунення недоліків шляхом надання касаційної скарги в новій редакції.

Одночасно з касаційною скаргою скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого скаржниця посилається на скрутне матеріальне становище та неможливість сплати нею судового збору у визначеному Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) розмірі.

Зазначені обставини підтверджуються наданими позивачкою відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків і довідкою про розмір виплаченої їй пенсії за 2023 - 2024 ріки.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI суд, враховуючи майновий стан сторони, може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати, якщо предметом позову є захист соціальних прав.

Враховуючи викладене, оскільки позивачкою надані докази на підтвердження її скрутного матеріального становища та те, що позовні вимоги стосуються захисту її соціальних прав, а саме проведення перерахунку (індексації) пенсії та її виплати у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про звільнення позивачки від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а також застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду.

Наведені доводи вказують на наявність обставин, визначених пунктом 1 частини четвертої та пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що в свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 133, 328, 329, 330, 334, 338 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 та звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025 у справі №280/7407/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Витребувати з Запорізького окружного адміністративного суду справу №280/7407/24.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді С.Г. Стеценко

А.Ю. Бучик

А.І. Рибачук