Справа № 420/36864/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/36864/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової академії (м.Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової академії (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2024 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням військова академія (м.Одеса) подала апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2024 року в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч.2 ст.298 КАС України, у зв`язку з несплатою судового збору та надано апелянту строк протягом 10 днів з моменту отримання вказаної ухвали суду для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2024 року апеляційну скаргу повернуто апелянтові, у зв`язку з невиконанням вимог вищевказаної ухвали від 25.11.2024 року, а саме у зв`язку з несплатою судового збору.

17.02.2025 року військова академія (м.Одеса) вдруге подала апеляційну скаргу, до якої було додано платіжну інструкцію №261 від 06.02.2025 року на суму 1288,32 грн..

Згідно вказаної інструкції, оплата судового збору відбулась 06.02.2025 року.

Перевіривши апеляційну скаргу подану 17.02.2025 року на відповідність її вимогам КАС України, було встановлено що апеляційна скарга була подана за межами строку, визначеного ч.1 ст.295 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В апеляційній скарзі апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження та посилається на те, що апеляційну скаргу було подано 18.11.2024 року військовою академією (м. Одеса). В Україні триває воєнний стан, фінансова ситуація в Збройних силах України знаходиться у тяжкому стані і як наслідок цього становища оплата судового збору не була проведена вчасно, тому, 19.12.2024 року П`ятий апеляційний адміністративний суд повернув апеляційну скаргу скаржнику. Лише 17.02.2024 року представнику військової академії (м. Одеса) стало відомо про те, що 06.02.2025 року, тобто після закінчення строку на усунення недоліків, Держказначейська служба України, (м.Київ) здійснило оплату судового збору (платіжна інструкція №261 додається). Апелянт звертає увагу на те, що представник військової академії (м. Одеса) здійснив всі можливі дії, щоб якомога швидше виконати приписи ухвали суду про усунення недоліків апеляційної скарги в частині оплати судового збору.

Колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції, згідно довідки Одеського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа від 22.10.2024 року, було доставлено до електронного кабінету апелянта 22.10.2024 року о 03:09.

Таким чином, останнім днем для звернення з апеляційною скаргою є 21.11.2024 року.

Отже, апеляційна скарга від 17.02.2025 року була подана з порушення строків на апеляційне оскарження, встановлених ч.1 ст.295 КАС України.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки учасника справи, який зобов`язує останнього діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Одним із таких процесуальних обов`язків учасників справи є надання особою, яка подає апеляційну скаргу, документа про сплату судового збору (ч.5 ст.296 КАС України), що також вимагалось і в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху, для чого судом був встановлений строк, упродовж якого апелянту необхідно було усунути зазначений недолік.

Таким чином, апелянт, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно належного оформлення апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документу про сплату судового збору, для чого, як особа зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

При цьому, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року по справі Смірнова проти України зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Разом із тим, повідомлені суду обставини, зокрема про відсутність коштів на розрахунковому рахунку апелянта взагалі не можуть виступати поважними причинами для поновлення пропущеного строку, оскільки згідно висновків ЄСПЛ у справах Рисовський проти України та Лелас проти Хорватії, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору державним органом чи відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу належного урядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 року у справі Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain (заява №11681/85) Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також колегія суддів звертає увагу, що апелянт відноситься до Міністерства оборони України, яке є державним органом, а тому, посилання на відсутність надходження коштів з бюджету не є достатньою підставою для пропуску строку на апеляційне оскарження та поновлення такого строку, оскільки обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

Також колегія суддів зазначає, що у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії. При цьому, особливості організації роботи в установі, що таку апеляційну скаргу подала, жодним чином не впливає на неухильність виконання нею своїх процесуальних обов`язків з урахуванням часу, необхідного для вирішення внутрішніх організаційних питань, в тому числі пов`язаних з процедурою узгодження і проведення платежів (здійсненням видатків бюджету).

Колегія суддів зазначає, що звернення апелянта с первісною апеляційною скаргою в межах 30-денного строку, встановленого ч.1 ст.295 КАС України, не дає апелянту право звертатися до суду у будь який момент з апеляційною скаргою, а тем більш ніж чім через майже 2 місяця, з моменту повернення первісної апеляційної скарги через несплату судового збору, та майже через 4 місяці з моменту отримання повного тексту оскаржуваного рішення, навіть якщо судовий збір було сплачено разом із поданням останньої апеляційної скарги.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на введення воєнного стану в Україні, оскільки відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 року у справі №990/115/22, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку, а агресія РФ відсутність електропостачання на яку посилається апелянт це загальний стан.

Також колегія суддів зазначає, що вказаний строк було пропущено у зв`язку з неможливістю сплати судового збору вчасно, що не є підставою для поновлення строку, а тому наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави є неповажними.

Крім цього як зазначено вище, згідно платіжній інструкції №261 від 06.02.2025 року, оплата судового збору відбулась 06.02.2025 року, а з повторною апеляційною скаргою відповідач звернувся 17.02.2025 року. Апелянт не пояснює суду, що заважало йому звернутися до суду з повторною апеляційною скаргою одразу після сплати судового збору.

Згідно із ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, апеляційна скарга на підставі ч.3 ст.298 КАС України підлягає залишенню без руху для надання апелянту терміну на звернення до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для поновлення цього строку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.298 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Апеляційну скаргу військової академії (м.Одеса) - залишити без руху.

Надати апелянту строк протягом 10 днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для подання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з зазначенням підстав пропуску цього строку.

Роз`яснити апелянту, що у разі не виконання зазначених вимог, відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька