Справа № 320/43338/24
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року м. Київ № 320/43338/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «БУДПОСТАЧ»

до Черкаської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «БУДПОСТАЧ» з позовом до Черкаської митниці, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці від 19.04.2024 №UA902080/2024/000072/2 про коригування митної вартості товарів, від 24.04.2024 №UA902080/2024/000079/2 про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при митному оформленні товару, який ввозився на митну територію України, ним було визначено його митну вартість за основним методом ціною договору (контракту). Позивач зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару надав митному органу документи, які відповідають переліку, визначеному в ст.53 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МК України), підтверджують митну вартість товару та містять об`єктивні відомості про складові митної вартості товару, подані документи не містять розбіжностей.

Водночас, на думку позивача, митний орган зазначених документів не врахував, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів. Крім того, відповідач у графі 33 рішень про коригування митної вартості товарів від 19.04.2024 № UA902080/2024/000072/2, від 24.04.2024 № UA902080/2024/000079/2 зазначив обставини, які не свідчать про наявність сумнівів для коригування митної вартості.

Також позивач наголошує, що митний орган при складанні електронних повідомлень та спірних рішень не дотримався принципу стислості викладання інформації, тобто текст не відповідає формі рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженого Наказом Держмитслужби України від 29.06.2021 № 470.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Черкаської митниці про здійснення розгляду справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач позов не визнав та подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що наявні розбіжності та невідповідності у поданих до митного оформлення документах, а також наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових (в тому числі і витрат на транспортування товару) митної вартості у повному обсязі. Таким чином, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товару від 19.04.2024 № UA902080/2024/000072/2, від 24.04.2024 № UA902080/2024/000079/2 прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Розглянувши подані документи і матеріали, з урахуванням обставин на яких грунтується позов, судом встановлено таке.

Приватне підприємство «Будпостач» (місцезнаходження: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9-Е, кім. 314, ідентифікаційний код 24267110) зареєстровано в якості юридичної особи, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зроблено запис.

08.04.2013 між позивачем (далі в т.ч. покупець) та компанією SUZHOU YMD MACHINERY CO.,LTD (Китай) (далі в т.ч. продавець) було укладено контракт № 335, відповідно до якого продавець виробляє та продає, а покупець приймає та оплачує товари бетонозмішувачі та запчастини до них на умовах поставки Інкотермс 2020.

24.02.2020 для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (далі експедитор) договір №UA00072711 транспортного експедирування.

14.02.2022 для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (далі перевізник) договір №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

01.09.2023 продавець надав позивачу прайс листа щодо ціни товарів на умовах поставки FOB порт SHANGHAI в Китаї правил Інкотермс 2020.

14.12.2023 продавець надав позивачу проформу інвойс №YMD-BUD-20230109-5-6 для оплати товарів на загальну суму 513 246,00 доларів США, на умовах оплати по акредитиву з відстроченням платежу на 180 днів з дати відвантаження товарів, зазначеної в коносаменті, термін дії акредитиву 60 днів, на умовах поставки FOB порт SHANGHAI в Китаї правил Інкотермс 2020.

14.12.2023, продавець надав позивачу комерційний інвойс №YMD-BUD- 20230109-6-2 для відвантаження товарів за ціною 114 004,00 доларів США, на умовах оплати по акредитиву з відстроченням платежу на 180 днів з дати відвантаження товарів, зазначеної в коносаменті, термін поставки 10.01.2024, на умовах поставки FOB порт SHANGHAI в Китаї правил Інкотермс 2020, а також пакувальний аркуш до комерційного інвойсу про відвантаження товарів у п`яти контейнерах.

22.12.2023 позивач на підставі контракту від 08.04.2013 №335 та проформи інвойсу від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-5-6 відкрив на ім`я продавця в AT «Сенс банк» акредитив №ІА27/202326 для оплати товарів на суму 513 246,00 доларів США.

06.01.2024 для вивезення товарів у п`яти контейнерах в Україну митними органами Китаю була оформлена митна декларація №2231 2119 за ціною 114 004,00 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній у комерційному інвойсі.

17.01.2024 продавець передав товари у п`яти контейнерах перевізнику для доставки в порт Гданськ (Польща) та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент 234525786.

18.01.2024 на товари, що вказані в комерційному інвойсі, був виписаний сертифікат походження №24С3205А0075/00002.

28.02.2024, враховуючи що товари були завантажені у п`яти контейнерах, для уникнення простою транспорту при митному оформленні в Україні, позивач на підставі комерційного інвойсу від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-6-2 виписав специфікації:

- Специфікація №1 на товари в трьох контейнерах №№TRHU4443161, MRSU4260511, BHCU4972880 за ціною 68 668,00 доларів США;

- Специфікація №2 на товари в контейнері №MRKU3865090 за ціною 23016,00 долари США;

- Специфікація №5 на товари в контейнері №SUDU5958201 за ціною 22320,00 доларів США.

Загальна сума по специфікаціях складає 114 004,00 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній в комерційному інвойсі.

01.03.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг, перевізник компанія Maersk А/S (Данія) виписав інвойси № та №8, а експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру №.

05.03.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати №30, згідно з якою вартість послуг перевезення товарів за територією України складають 474 745,90 грн, а також 13 151,94 доларів США.

Щодо рішення від 19.04.2024 №UA902080/2024/000072/2 про коригування митної вартості товарів.

Товари, зазначені у специфікації №5 до комерційного інвойсу, що перевозилися в контейнері №№SUDU5958201 за ціною 22 320,00 долари США були доставлені з порту Гданськ у Польщі до залізничної станції у м. Тернополі на підставі залізничної накладної УМВС від 30.03.2024 №02772.

На підставі міжнародної товарно-транспортної накладної від 18.04.2024 №8201 товари у вказаному контейнері були доставлені до Черкаської митниці.

19.04.2024 для митного оформлення товарів, що зазначені у специфікації №5, позивач подав відповідачу митну декларацію №24UA93U8. у якій митну вартість визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 22 320,00 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації №24UA61U3 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA902080/2024/000104, виписаної відповідачем, а саме:

- Контракт від 08.04.2013 №335 між позивачем та компанією SUZHOU YMD MACHINERY CO.,LTD (Китай) з додатками;

- Проформу інвойс від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-5-6 для оплати товарів на загальну суму 513 246,00 доларів США;

- Прайс лист продавця від 01.09.2023 щодо ціни товарів;

- Комерційний інвойс від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-6-2 за ціною 114 004,00 доларів США;

- Специфікацію від 28.02.2024 №5 до комерційного інвойсу від 14.12.2023 №YMD-BUD- 20230109-6-2 на товари за ціною 22 320,00 доларів США, що перевозилися в контейнері №№SUDU5958201;

- Акредитив від 22.12.2023 №ІА27/202326, відкритий позивачем на ім`я продавця в AT «Сенс банк» для оплати товарів на суму 513 246,00 доларів США;

- Сертифікат походження товарів від 18.01.2024 №24С3205А0075/00002 про походження товару з Китаю;

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та експедитором ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 14.02.2022 №UA00072649 між позивачем і перевізником компанією Maersk А/S (Данія);

- Коносамент від 17.01.2024 № 234525786 про перевезення товарів з Китаю до порту Гданська (Польща);

- Залізничну накладну УМВС від 30.03.2024 №02772 по доставці товарів від порту Гданська (Польща) до м. Тернополя;

- Міжнародну товарно-транспортну накладну від 18.04.2024 №8201 по доставці товарів від м. Тернополя до Черкаської митниці;

- Інвойси компанії перевізника Maersk А/S (Данія) від 01.03.2024 № та № 8 для оплати послуг з перевезення товарів;

- Рахунок-фактура експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 01.03.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Довідку експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.03.2024 №30;

- Лист позивача про оплату товарів;

- Презентацію товарів від 07.02.2024;

- Декларацію митної вартості.

19.04.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №1015829, у якому зобов`язав декларанта надати додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

8) копію митної декларації країни відправлення.

19.04.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач повідомив митний орган, що всі наявні документи надані разом з митною декларацією.

19.04.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA902080/2024/000072/2, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів бетонозмішувачі, за резервним методом на рівні 3,32 долари США за кг. 23.

19.04.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №UA902080/2024/000104 (див. додаток 25). 24.

19.04.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією №24UA09U9, по якій були надмірно сплачені митні платежі: ПДВ на 93 813,75 грн.

Що стосується предмету спору по рішенню від 24.04.2024 №UA902080/2024/000079/2 про коригування митної вартості товарів.

Товари, зазначені у специфікації №2 до комерційного інвойсу, що перевозилися в контейнері №MRKU3865090 за ціною 23016,00 долари США були доставлені з порту Гданськ у Польщі до залізничної станції у м. Тернополі на підставі залізничної накладної УМВС від 09.04.2024 №03101.

На підставі міжнародної товарно-транспортної накладної від 23.04.2024 №5090 товари у вказаному контейнері були доставлені до Черкаської митниці.

24.04.2024 для митного оформлення товарів, що зазначені у специфікації №2, позивач подав відповідачу митну декларацію №24UA61U3 у якій митну вартість визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 23 016,00 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації №24UA61U3 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA902080/2024/000114, виписаної відповідачем (див. додаток 32). а саме:

- Контракт від 08.04.2013 №335 між позивачем та компанією SUZHOU YMD

MACHINERY CO.,LTD (Китай) з додатками;

- Проформу інвойс від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-5-6 для оплати товарів на загальну суму 513 246,00 доларів США;

- Прайс лист продавця від 01.09.2023 щодо ціни товарів;

- Комерційний інвойс від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-6-2 за ціною 114 004,00 доларів США;

- Специфікацію від 28.02.2024 №2 до комерційного інвойсу від 14.12.2023 №YMD-BUD- 20230109-6-2 на товари за ціною 23 016,00 доларів США, що перевозилися в контейнері №MRKU3 865090;

- Акредитив від 22.12.2023 №ІА27/202326, відкритий позивачем на ім`я продавця в AT «Сенс банк» для оплати товарів на суму 513 246,00 доларів США;

- Сертифікат походження товарів від 18.01.2024 №24С3205А0075/00002 про походження товару з Китаю;

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та експедитором ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 14.02.2022 №UA00072649 між позивачем і перевізником компанією Maersk А/S (Данія);

- Коносамент від 17.01.2024 № 234525786 про перевезення товарів з Китаю до порту Гданська (Польща);

- Залізничну накладну УМВС від 09.04.2024 №03101 по доставці товарів від порту Гданська (Польща) до м. Тернополя;

- Міжнародну товарно-транспортну накладну від 23.04.2024 №5090 по доставці товарів від м. Тернополя до Черкаської митниці;

- Інвойси компанії перевізника Maersk А/S (Данія) від 01.03.2024 № та № 8 для оплати послуг з перевезення товарів;

- Рахунок-фактура експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 01.03.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Довідку експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.03.2024 №30;

- Лист позивача про оплату товарів;

- Презентацію товарів від 07.02.2024;

- Декларацію митної вартості. 28.

24.04.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №1016748 (див. додаток 30), у якому зобов`язав декларанта надати додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

8) копію митної декларації країни відправлення.

24.04.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач повідомив митний орган, що всі наявні документи надані.

24.04.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA902080/2024/000079, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів бетонозмішувачі, за резервним методом на рівні 3,32 долари США за кг. 31.

24.04.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №UA902080/2024/000114.

24.04.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією №24UA67U8, по якій були надмірно сплачені митні платежі: ПДВ на 80 163,46 грн.

Не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріавли, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митну територію та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України, МКУ) та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митну територію та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України, МКУ) та іншими законами України.

Відповідно до пунктів 23, 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно статті 49 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів (стаття 50 МК України).

Відповідно до Брюссельської Конвенції про створення уніфікованої методології визначення митної вартості товарів 1950 року (Конвенція про оцінку товарів у митних цілях), митна вартість була визначена як номінальна ціна товару, за якою відповідний товар може бути проданий в країну призначення в момент подання митної декларації (тобто ціна, що укладається між незалежними один від одного продавцем і покупцем на умов повної ринкової конкуренції).

Відповідно до Генеральної угоди про тарифи і торгівлю (ГАТТ), підписаної 30 жовтня 1947 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей (митна вартість) повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито.

Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року митною вартістю імпортованих товарів є їх контрактна вартість, тобто ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт до країни імпорту.

Частиною 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подавати митниці достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (п. 1 ч. 5 ст.54 МК України).

Як встановлено частиною 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно частини 2 статті 53 МК документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2)зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У той же час, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4)виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Частиною 1 статті 54 МКУ, передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно частини 4 статті 54 МКУ, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до частини 5 статті 54 МКУ, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 27.03.2020 року (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 року (справа №140/1713/19).

Згідно положень статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).

Відповідно до частини 2 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 МК України.

За результатами контролю митний орган визнає заявлену митну вартість або ж приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України (частина 3 статті 54 МК України).

Рішення про коригування митної вартості товарів приймається митним органом у письмовій формі, якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість (ч.1 ст.55 МК України).

Таке рішення має містити необхідні реквізити, визначені частиною 2 статті 55 МК України, а форма рішення затверджена наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598 (далі - Правила №598).

Так, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частини 6 статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у випадках визначених даною частиною.

Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу.

Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

У разі відмови у митному оформленні також складається картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, форма та порядок заповнення якої визначено Порядком, затвердженим Міністерством фінансів України № 631 від 30.05.2012 року (Розділ VIII).

Щодо доводів відповідача, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо складових митної вартості.

За правилами ч. З ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

У графі 33 спірних рішень відповідач не навів обґрунтованих підстав для витребування додаткових документів, не вказав належних доказів того, що надані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Протиправність витребування додаткових документів без зазначення розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявних ознак підробки та інших підстав, а також в подальшому прийняття спірного рішення підтверджується правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 27.01.2022 у справі №200/6413/20-а, адміністративне провадження № К/9901/7255/21, а саме: "Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумиіви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності».".

Щодо витребування відповідачем додаткових документів суд зазначає про таке.

У графі 33 обох спірних рішень відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що «Митниці заявлено в графі 21 ДМВ до митної декларації - витрати на навантаження, вивантаження, обробку, як окрему складову митної вартості в сумі 2630,39 дол. США.

В рахунку від 01.03.2024 № зазначено числове значення витрат «terminal handling service in Gdansk» 1097,09 дол. США ma «Documentation fee - Destination in Gdansk» 54,85 дол. США, що є «обробкою» партії товарів в порту Гданськ.

В рахунку від 01.03.2024 № відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження/вивантаження.

Зважаючи на викладене, числове значення складової митної вартості «витрати на навантаження, вивантаження, обробку», відомості щодо якої заявлені в гр. 21 ДМВ не відповідають числовому значенню відомостей, які містяться в поданих документах, тим самим заявлені митниці відомості в графі 21 ДМВ та в митній декларації щодо складової митної вартості «витрати на навантаження, вивантаження, обробку» не підтверджені документально та не піддаються обчисленню».

Суд зазначає, що у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.03.2024 №30 передбачено вартість транспортних витрат за територією України за перевезення вантажу в п`яти контейнерах у доларах США, зокрема: оформлення документації у Гданськ, Польща 54,85 доларів США; операційні послуги терміналу у Гданськ, Польща 1097,09 доларів США; залізничні перевезення Гданськ, Польща - пункт пропуску Грубешів - Ізов, Польща/Україна 12 000,00 доларів США. Всього 13 151,94 доларів США.

Отже вартість транспортних витрат по перевезенню одного контейнера у доларах США складає 2630,39 доларів США (13 151,94 : 5). що відповідає розміру у графі 21 декларації митної вартості за один контейнер, що додані до ціни товарів.

При цьому, що декларант у графі 21 ДМВ (декларації митної вартості) до витрат на навантаження, вивантаження та обробку товару, що обраховані у доларах США, додав вартість залізничного перевезення одного контейнера в розмірі 2400 доларів США, враховуючи, що вартість перевезення п`яти контейнерів становить 12 000 доларів США (12 000 : 5).

Разом з тим, відповідач у графі 33 спірного рішення не послався на обставини, що декларант не додав до митної вартості послуг з перевезення товарів залізничним транспортом в розмірі 2 400 доларів США, що заявлені у ДМВ як вартість послуг навантаження/вивантаження товарів.

Крім того, у графі 33 обох спірних рішень відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що «В наданих до митного оформлення рахунках від 01.03.2024 № від імені Мерск Україна ЛТД, та рахунки від 01.03.2024 № ; від імені MAERSK А/S відсутні відомості про операції навантаження, вивантаження», проте такі твердження не відповідають дійсності з огляду на наступні докази.

У рахунку від 01.03.2024 № зазначені послуги:

«- Оформлення документації у Гданськ, Польща 54,85 доларів США;

- Операційні послуги терміналу у Гданськ, Польща 1097,09 доларів США».

Такі ж послуги зазначені у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.03.2024 №30.

Саме до вартості операційних послуг терміналу у Гданськ. Польща в розмірі 1097,09 доларів США включені послуги з вивантаження контейнерів із судна та завантаження на залізничний транспорт.

Враховуючи, що товари поставлялися на умова поставки FOB правил Інкотермс 2010, то вартість послуг по завантаженню товарів на судно здійснювалося за рахунок продавця.

У графі 33 обох спірних рішень відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що в рахунку від 01.03.2024 № від імені Мерск Україна ЛТД зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом ЗО днів. В рахунках від 01.03.2024 № ; від імені MAERSK A/S зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 21 дня. Станом на 19.04.2024 та на 24.04.2024 митниці не надано відомості чи здійснено оплату.

Відповідно до постанови Верховного Суду, у справі №813/1755/17, «Суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару».

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачу були надані документи щодо перевезення товарів та вартості послуг перевезення, які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей:

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та експедитором ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 14.02.2022 №UA00072649 між позивачем і перевізником компанією Maersk А/S (Данія);

- Коносамент від 17.01.2024 № 234525786 про перевезення товарів з Китаю до порту Гданська (Польща);

- Залізничні накладні УМВС від 30.03.2024 №02772 та від 09.04.2024 №03101по доставці товарів від порту Гданська (Польща) до м. Тернополя;

- Міжнародні товарно-транспортні накладні від 18.04.2024 №8201 та від 23.04.2024 №5090 по доставці товарів від м. Тернополя до Черкаської митниці;

- Інвойси компанії перевізника Maersk А/S (Данія) від 01.03.2024 № та № 8 для оплати послуг з перевезення товарів;

- Рахунок-фактура експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 01.03.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Довідку експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.03.2024 № 30 у якій зазначена вартість послуг перевезення за межами України в розмірі 474 745,90 грн., а також 13 151,94 доларів США.

Такий правовий висновок підтриманий правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, адміністративне провадження № К/9901/5149/18, згідно з якою якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Щодо визначення відповідачем митної вартості імпортованих позивачем товарів за резервним методом суд зазначає про таке.

Згідно з відомостями у графі 33 рішень про коригування митної вартості товарів від 19.04.2024 №UA902080/2024/000072/2 та від 24.04.2024 №UA902080/2024/000079/2 відповідач визначив митну вартість імпортованих позивачем товарів бетонозмішувачі за резервним методом нарівні 3,32 доларів США/кг. Джерело інформації: МД від 24.01.2024№UA100160/2024/531576.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, визначено що у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Відповідно до постанови Верховного Суду, від 12.10.2021 у справі № 300/3386/20, касаційне провадження № К/9901/33581/21, визначено, що «дотримання умов прийняття рішення про визначення митної вартості в поєднанні з належним обґрунтуванням необхідності їх застосування є підтвердженням правомірності рішенням. Поряд з цим, порушення будь якої умови, під час прийняття рішення, є підставою для визнання такого рішення протиправним та скасування».

Відповідач у спірних рішеннях не навів обґрунтування числового значення визначеної митної вартості товарів та фактів, які вплинули на таке коригування, чим не виконав вимоги ст. 55 МК України. Крім цього, не вказав у спірних рішеннях пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов чим не виконав вимоги Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. Також, не навів порівняння характеристик товарів, не вказав обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), тощо.

Отже, зазначення у графі 33 оскаржуваних рішень лише дати та номера митної декларації, як джерело інформації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, не дає підстав вважати такі рішення обґрунтованими та мотивованими у контексті положень ч. 2 ст.55 МК України.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що відповідач не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за ціною договору.

Отже, у відповідача під час прийняття вказаного рішення не було підстав для незастосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору.

Також, суд критично ставиться до інших виявлених відповідачем недоліків у документах, наданих позивачем, адже самі по собі обставини не свідчать, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Проаналізувавши доводи митного органу, що слугували підставою для відмови у визнанні митної вартості, заявленої позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що позивачем було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованого товару, та що в документах, поданих позивачем до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом, прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; п.89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18.07.2006; п.23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010; п.58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, п.29).

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивач сплатив судовий збір в сумі 6056,00 грн, тому ці витрати, враховуючи задоволення позову, слід присудити на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Черкаської митниці від 19.04.2024 №UA902080/2024/000072/2 про коригування митної вартості товарів, від 24.04.2024 №UA902080/2024/000079/2 про коригування митної вартості товарів.

3. Стягнути на користь Приватного підприємства «Будпостач» (ідентифікаційний код 24267110, місцезнаходження: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9-Е, кім. 314) судовий збір у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Черкаської митниці (ідентифікаційний код ВП 44005652, місцезнаходження: 18007, м. Черкаси, вул. Остафія Дашковича, 76).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.