Справа № 609/1606/24
Суддя: Ковтунович О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1606/24

2-а/609/4/2025

24 лютого 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Ковтуновича О.В,

при секретарі судового засідання: Сандулович О.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: адвоката, Корфа П.К.

відповідача: Батенчука М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Тернопільській області

про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 24 грудня 2024 року ОСОБА_1 (далі позивача) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі відповідачі) з вимогою про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі

2. Позов обґрунтований тим, що 15 грудня 2024 року о 12 годині 23 хвилини поліцейським СПД №2 (м.Шумськ) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Батенчук Миколою Миколайовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3666257 від 15.12.2024р., відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до даної постанови працівник поліції установив: 15 грудня 2024 року о 11 годині 27 хвилин в м. Шумськ, вул. Українська, 56, водій здійснив зупинку ТЗ ближче 10 м. від перехрестя, чим порушив п. 15.9.г ПДР Порушення заборони зупинки на перехрестях, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що вказана постанова не відповідає обставинам справи, винесена з порушенням закону про адміністративну відповідальність, не містить належних та допустимих доказів а тому підлягає скасуванню судом.

Позивач повідомляє суд про те, що 15 грудня 2024 року він дійсно керував транспортним засобом марки Skoda Kamiq, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Українська в м. Шумськ. В процесі керування ТЗ не очікувано виникла технічна проблема, яка проявлялась в короткостроковому відключенні та включенні двигуна автомобіля, а на табло приладів засвітилось критичне повідомлення про термінову заміну елемента живлення в ключі автомобіля оскільки відсутня синхронізація з двигуном автомобіля. Враховуючи дорожні обставини та імовірність повної зупинки ТЗ прямо на автошляху, що могло призвести до обмеження руху інших ТЗ та створити аварійну ситуацію, мною було прийняте рішення зупинити транспортний засіб на узбіччі щоб якомога швидше усунути несправність ТЗ. Оскільки, вільного парковочного місця станом на момент виникнення технічної несправності не було, діючи в межах крайньої необхідності він був вимушений зупинити ТЗ на ділянці узбіччя де зупинка заборонена згідно ПДР України.

Після зупинки ТЗ позивач пішов до маркету електроніки «КОМП`ЮТЕРНИЙ СВІТ», який розташований по вищезгаданій вулиці, де придбав елемент живлення та там же самостійно здійснив заміну (відеозапис заміни та придбання елементу живлення в маркеті електроніки «КОМП`ЮТЕРНИЙ СВІТ» міститься за посиланням: https://www.youtube.com/watch?v=1qBw3Qsz-nY ).

Повернувшись до ТЗ до нього підійшов поліцейський та повідомив, що він здійснив зупинку ТЗ ближче 10 м. від перехрестя, чим порушив п. 15.9.г ПДР Порушення заборони зупинки на перехрестях, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач одразу пояснив працівнику поліції, що діяв в межах крайньої необхідності в зв`язку з технічною несправністю ТЗ, в процесі спілкування також надавав працівнику поліції докази купівлі елемента живлення (оплата в системі Приват24 чек №MNWZK5K7C1215 від 15.12.2024р. та товарний чек № 76807 від 15.12.2024р.), однак, працівник поліції не погодився із його твердженнями та до уваги їх не прийняв.

На прохання позивача надати докази правопорушення працівник поліції вже в процесі розгляду справи почав здійснювати фотофіксацію, а також надавав йому відео для перегляду із мобільного телефону, однак жодного з цих засобів фіксації не зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення, а також жодних замірів здійснено не було.

В процесі розгляду справи позивач виявив бажання скористатись правом на правову допомогу, про що звертався з клопотанням як в усній так і в письмовій формі, однак працівник поліції не вжив жодних дій щодо надання йому такої можливості і як наслідок його клопотання були відхилені.

Під час ознайомлення позивача із постановою про адміністративне правопорушення він попросив працівника поліції ознайомити його із змістом ст. 268 КУпАП та ст.289 КУпАП, однак, працівник поліції йому відмовив в цьому, про що він зробив відмітку в постанові про адміністративне правопорушення.

Після цього, будучи категорично не згідним з рішенням працівника поліції щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач виразив їм свої усні зауваження та повідомив, що буде оскаржувати їхнє рішення в суді, оскільки зупинка ТЗ була вимушеною та здійснена в межах крайньої необхідності.

Також позивач зауважує, що перед початком руху ним жодних технічних несправностей ТЗ виявлено не було. А тому дана несправність виникнула вже під час руху автомобіля і неприйняття ним негайних кретичних мір, для усунення даної несправності, могло би призвести до більш важких наслідків, таких як обмеження руху на центральному автошляху м.Шумськ та створення аварійної ситуації, що свідчить про відсутність в нього будь-якого умислу на вчинення правопорушення.

Також позивач зазначає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Позивач не погоджується з висновком працівника поліції ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. оскільки, зазначені в постанові обставини події не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Відтак притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинене правопорушення є неправомірним.

Враховуючи наведене, позивач просить визнати протиправною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3666257 від 15.12.2024 року, відповідно до якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а також стягнути з Управління патрульної поліції в Тернопільській області на користь позивача, понесені мною судові витрати у виді судового збору.

3. 06 листопада 2023 року на адресу Шумського районного суду Тернопільської області від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшов відзив на позов, в якому останній зазначає, що з даним позовом не погоджується. Твердження позивача про те, що транспортний засіб був несправний та зупинка була здійснена в умовах крайньої необхідності, спростовується матеріалами відеофіксації правопорушення - запис Відеореєстратор 1 (з 55 сек. по 1хв. 10 сек.) з якого чітко прослідковується факт здійснення позивачем звичайного паркування, а не екстреної зупинки та із запису Відеореєстратор 2 (запис з 25 сек. по 40 сек.) чітко зафіксовано зупинку позивача без увімкнення аварійної світлової сигналізації та виставлення знаку аварійної зупинки, що є необхідним при виникнення несправності та аварійній зупинці. Вказане спростовує подану позивачем версію подій. Отже твердження позивача про виникнення несправності та зупинку в умовах крайньої необхідності сприймаємо критично та вважаємо його висловленим з метою уникнення адміністративної відповідальності. Позивачем в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення жодним чином не було доведено вказаних фактів. Стосовно твердження позивача про здійснення замірів відстані, то з даного приводу зазначаємо, що матеріалами відеофіксації зафіксовано факт скоєння правопорушення та його очевидний характер. Позивачем на відеозаписі «Нагрудна камера» запис з 17 хв. 35 сек. по 17хв. 50 сек. визнається факт зупинки з порушенням вимог ПДР. Враховуючи наведене представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність.

3. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задоволити з підстав викладених у ньому.

4. У судовому засідання, ОСОБА_2 , щодо задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позов. Крім того, зазначив, що вимірювання провели на око.

5. Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області у судове засідання не з`явився, однак як вбачається із відзиву на позов справу просить розглядати за відсутності представника.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 25 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 31 грудня 2024 року, у зв`язку із неявкою представника відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області судове засідання по справі відкладено на 29 січня 2025 року.

7. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 29 січня 2025 року судове засідання по справі відкладено на 24 лютого 2025 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

8. Як вбачається із матеріалів справи 15 грудня 2024 року поліцейським СПД №2 (м.Шумськ) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Батенчук Миколою Миколайовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3666257 від 15.12.2024, якою позивача ОСОБА_1 , притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в сумі 340 грн.

ІV. Оцінка Суду.

9. Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

10. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

11. Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

12. Згідно з п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

13. Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

14. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

15. Згідно з п.1ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

16. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

17. Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

18. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19. Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

20. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

21. Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі №357/10134/17 звертає увагу судів на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Звертає увагу, що відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

22. В силу принципу презумпції невинуватості, чинної в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

23. Оспорюючи законність постанови серії ЕНА № 3666257 від 15.12.2024 позивач посилається на те, що відповідач не дотримався норм процесуального та матеріального права під час розгляду матеріалів справи та винесення постанови про адміністративне правопорушення.

24. Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі регламентується Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015.

25. Відповідно до п. 5 розділу V Інструкції Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

26. Згідно з оскаржуваною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, а саме, п.15.9 ґ Правил Дорожнього руху.

Пунктом 15.9 ґ Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, про порушення якого вказано поліцейським у оскаржуваній постанові, встановлено, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

27. Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що перехрестя це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одномурівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. У цьому ж пункті ПДР визначено, що прилегла територія - це територія, яка прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

28. Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

29. Відповідно до ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

30. Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 містить чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити фіксацію.

31. Із постанови серія ЕНА № 3666257 від 15.12.2024 вбачається, що до постанови додається відеофіксація на нагрудну камеру Моторола 857299.

З даного відео, не можливо встановити, що транспортний засіб марки Skoda Kamiq, д.н.з. НОМЕР_1 припаркований ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини, оскільки заміри працівники поліції не проводили.

32. Будь-яких інших належних та допустимих доказів у підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем не надано, посилання на них у постанові відсутнє.

33. Відповідно до ч.1ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

34. Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

35. Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

36. Таким чином, факт порушення позивачем п.15.9«ґ» Правил дорожнього руху в частині здійснення зупинки транспортного засобу на перехресті та створення перешкод дорожньому руху не доведений належними, достовірними та достатніми доказами, що свідчить про неправомірність оскарженої постанови.

37. Окрім того, як встановлено в судовому засіданні, позивач виявляв бажання скористатися правом на правову допомогу, про що звертався з клопотанням як в усній так і в письмовій формі, однак працівник поліції не вжив жодних дій щодо надання йому такої можливості і як наслідок його клопотання були відхилені.

38. При цьому суд враховує постанову Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 524/3644/17, з якої випливає, що ненадання особі можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є порушенням права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року по справі № 524/9827/16а.

39. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

40. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

41. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3515423 від 20листопада 2024 року.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми, виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1 .

42. Щодо позовних вимог до поліцейського СПД №2 (м.Шумськ) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшого сержанта поліції Батенчука Миколи Миколайовича суд зазначає, що останній не є належним відповідачем у цій справі, у зв`язку із чим у задоволенні позову в частині позовних вимог до нього вважає за доцільне відмовити.

43. Окрім того, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною постанови задоволенню не підлягають, оскільки ч. 3 ст. 286 КАС України визначено перелік рішень, які може прийняти суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказаний перелік є вичерпним і не передбачає визнання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності неправомірною, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

44. Враховуючи наведе вище, суд рахує за доцільне позов ОСОБА_1 задоволити частково.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

45. Стаття 132 КАС України передбачає види судових витрат, а саме: судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 139 КАС України, якими, крім іншого, передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 484,48 грн., слід відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 90, 243-246, 250, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі задоволити частково.

2. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3666257 від 15.12.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

3. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 484 грн. 48 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду складено 24 лютого 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачі:

- Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місце знаходження: 46001, м. Тернопіль, вул. Валова, 11, ;

- ОСОБА_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя: Олег КОВТУНОВИЧ