Справа № 520/33172/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 р. № 520/33172/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (вул. Кирпичова, буд. 2, м. Харків, 61002) до Північно-східного офісу Держаудитслужби (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 4 під., 10 пов., м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61022) про визнання протиправним та сксування висновку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Національний технічний університет "Харківський політехнічний інститут", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Північно-східного офісу Держаудитслужби, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати висновок Північно - східного офісу Держаудитслужби, оприлюднений 20.11.2024 року в електронній системі закупівель за результатами моніторингу процедури закупівель UA-2024-08-23-009719-a «Капітальний ремонт будівлі учбово-лабораторного корпусу У-4 НТУ «ХПІ» літ. «В-3», пошкодженої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 85 (колишня вул. Пушкінська, 85), інв. № 0».

В обґрунтування позову зазначено, що висновок Північно - східного офісу Держаудитслужби, оприлюднений 20.11.2024 року в електронній системі закупівель за результатами моніторингу процедури закупівель UA-2024-08-23-009719-a «Капітальний ремонт будівлі учбово-лабораторного корпусу У-4 НТУ «ХПІ» літ. «В-3», пошкодженої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 85 (колишня вул. Пушкінська, 85), інв. № 0».

Ухвалою суду від 04.12.2024 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 20.12.2024 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що оскаржуваний позивачем висновок є таким, що прийнятий в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

31.12.2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

07.01.2025 року до суду від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив.

13.01.2025 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що відповідно до наказу від 04.11.2024 № 209 «Про початок моніторингу закупівель», на підставі виявлених органом державного фінансового контролю ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель, було проведено моніторинг закупівлі процедури закупівлі код ДК 021:20-6 Капітальний ремонт будівлі учбово-лабораторного корпусу У-4 НТУ «ХПІ» літ. «В-3», пошкодженої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 85 (колишня вул. Пушкінська, 85), інв. № 0 № UA-2024-08-23-009719-a, за результатами якого Північно-східним офісом Держаудитслужби складено висновок від 20.11.2024 (інформацію опубліковано в електронній системі закупівель Prozorro за номером ID:UA-2024-08-23-009719-a), очікувана вартість 5 000 000, 00 гривень.

Позивач, з зазначеним висновком не погоджується, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Також, під час розгляду справи, судом встановлено, дата початку моніторингу:05 листопада 2024 року, дата закінчення моніторингу: 19 листопада 2024 року.

Предметом аналізу закупівлі були питання: визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані, оприлюднення інформації про закупівлю; відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон) з урахуванням Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для

замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (в редакції станом на дату початку проведення торгів) (далі Особливості); внесення змін до тендерної документації, правомірності відхилення тендерної пропозиції учасника; розгляду тендерної пропозиції учасника; відповідності повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей вимогам Закону та Особливостям; своєчасності його розміщення та виконання учасником; своєчасності укладання договору про закупівлю; відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця; відповідності умов договору основним вимогам до укладання договорів; внесення змін до умов договору та їх

оприлюднення; дотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.10.2016 № 710 «Про ефективне використання державних коштів» (зі змінами) (далі Постанова № 710); надання відповіді на запит органу державного фінансового контролю про надання пояснень щодо прийняття рішень та/або вчинення дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі.

Під час моніторингу відповідачем було проаналізовано: річний план закупівель Національного Технічного Університету «Харківський політехнічний інститут» (далі Замовник) на 2024 рік, оголошення про проведення відкритих торгів, тендерну документацію, затверджену рішенням Уповноваженої особи протокол № 1 від 23.08.2024, зміни до тендерної документації, тендерну документацію (нова редакція), затверджену рішенням Уповноваженої особи протокол № 3 від 03.09.2024, реєстр отриманих тендерних пропозицій, тендерна пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю "СК СТС" (далі ТОВ "СК СТС"), тендерна пропозиція фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ОСОБА_2 ), вимогапро усунення невідповідностей до 25 вересня 2024, вимога про усунення невідповідностей до 12 жовтня 2024, протокол розкриття тендерних пропозицій від 10.09.2024, повідомлення Замовника про продовження строку розгляду тендерної пропозиції ТОВ "СК СТС" протокол № 4 від 16.09.2024, протокол Уповноваженої особи з питань організації та проведення публічних закупівель № 4 від 16.09.2024, протокол Уповноваженої особи з питань організації та проведення публічних закупівель № 6 від 26.09.2024, яким визначено переможцем відкритих торгів з особливостями ТОВ "СК СТС", протокол Уповноваженої особи з питань організації та проведення публічних закупівель № 7 від 08.10.2024, яким визначено відхилити тендерну пропозицію ТОВ "СК СТС", протокол Уповноваженої особи з питань організації та проведення публічних закупівель № 9 від 14.10.2024, яким визначено переможцем відкритих торгів з особливостями ФОП ОСОБА_1 , повідомлення про намір укласти договір від 14.10.2024, договір від 21 жовтня 2024 № 196-ХПІ, додаткова угода від 21.10.2024 № 1 до договору, додаткова угода від 14.11.2024 № 2 до договору, додаткова угода від 19.11.2024 № 3 до договору, пояснення замовника, отримане через електронну систему закупівель від 12.11.2024 та від 15.11.2024.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади, установлені Законом України від 25 грудня 2015 року №922-VIII «Про публічні закупівлі» (далі - Закон № 922-VIII). Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №922-VIII моніторинг закупівель це аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель(пункт 14).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №922-VIII моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначаються Законом України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939-ХІІ).

За приписами частини першої статті 1 Закону №2939-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Відповідно до частини другої статті 2 Закону №2939-ХІІ державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 (далі - Положення №43), установлено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Положення №43 основними завданнями Державної аудиторської служби України, зокрема, є: забезпечення формування і реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю, який, за приписами підпункту 3 пункту 4 цього Положення №43, Держаудитслужба, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, реалізує через моніторинг закупівель.

Також за приписами підпункту 4 пункту 3 Положення №43 до основних завдань Держаудитслужби віднесено здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів.

Відповідно пункту 7 Положення №43 Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

За правилами частини першої статті 5 Закону №2939-ХІІ контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель (частина третя статті 5 Закону №2939-ХІІ).

Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю (частина четверта статті 5 Закону №2939-ХІІ).

Порядок здійснення моніторингу публічних закупівель визначений статтею 8 Закону №922-VIII відповідно до частини першої якої, моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Суд приходить до висновку, що моніторинг, здійснений Північно-східним офісом Держаудитслужби, є таким, що проведений у межах повноважень.

Позивач, серед іншого, у позовній заяві посилається на те, що підставою для проведення оскаржуваного моніторингу органом державного фінансового контролю були виявлені ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель оприлюдненій в електронній системі закупівель, у той час, коли у електронній системі закупівель у розділі «Ризики, що спрацювали» зазначено sas24-3-2-1. Позивач вважає, що моніторинг був проведений за іншою підставою, що, на думку позивача, впливає на його правомірність.

Відповідно до Порядку застосування автоматичних індикаторів ризиків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27 вересня 2024 року № 476 (діючого на дату початку оскаржуваного моніторингу)автоматичні індикатори ризиків (далі - індикатори) - критерії із заданими наперед параметрами, використання яких дає можливість автоматично здійснювати вибір закупівель, що містять ознаки порушень законодавства у сфері публічних закупівель. Ризик-система в режимі реального часу відповідно до алгоритму розрахунку здійснює автоматичний розрахунок індикаторів в електронній системі закупівель та формує перелік ризикових закупівель з автоматичним розміщенням його у персональному кабінеті.Під час прийняття рішення про початок моніторингу закупівлі, яку відображено в переліку ризикових закупівель в персональному кабінеті, враховуються повноваження органу державного фінансового контролю щодо здійснення моніторингу закупівель замовників та положення частини першої статті 8 Закону України "Про публічні закупівлі" (пункт 8 цього Порядку).

Відповідно до статті 8 Закону України "Про публічні закупівлі"рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї або декількох із таких підстав:

1) дані автоматичних індикаторів ризиків;

2) інформація, отримана від органів державної влади, народних депутатів України, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель;

3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель;

4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель;

5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 7 цього Закону.

Для аналізу даних, що свідчать про ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, може використовуватися:

інформація, оприлюднена в електронній системі закупівель;

інформація, що міститься в єдиних державних реєстрах;

інформація в базах даних, відкритих для доступу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що обов`язковими умовами для початку моніторингу закупівлі, є наявність однієї із визначених статтею 8 Закону № 922-VIII підстав та прийняття у зв`язку з цим відповідного рішення керівником органу державного фінансового контролю або його заступником(або уповноваженою керівником особою).

Орган державного фінансового контролю опрацьовує перелік ризикових закупівель з метою прийняття рішення про початок моніторингу закупівлі на підставі даних індикаторів (пункт 5 Порядкузастосування автоматичних індикаторів ризиків№ 476).

Таким чином, суд приходить до висновку, що орган державного фінансового контролю під час опрацювання переліку ризикових закупівельне позбавлений права прийняти рішення про початок моніторингу закупівлі з іншої підстави чи підстав,визначених статтею 8 Закону № 922-VIII.

Саме лише не зазначення органом державного фінансового контролюданих автоматичних індикаторів ризиків у якості підстави для проведення моніторингу закупівлі(навіть за умови спрацювання одного або кількох індикаторів) не може бути визнано судом таким, що саме по собі тягне протиправність висновку.

20.11.2024 року Північно-східним офісом Держаудитслужби було складено висновок про результати моніторингу закупівлі Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за номером ID: UA-2024-08-23-009719-a, за змістом якого за результатами аналізу питання відповідності умов договору основним вимогам до укладання договорів відповідно до норм Закону встановлено порушення статті 884 ЦКУ, пункту 103 постанови №668, пунктів 3 та 17 Особливостей, а також частини першої статті 41 Закону та пункту 83 постанови №668; за результатами аналізу питання відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця установлено порушення пункту 18 Особливостей; за результатами аналізу питання внесення змін до умов договору та їх оприлюднення установлено порушення пункт 19 Особливостей. За результатами аналізу питання визначення предмета закупівлі; відображення закупівлі у річному плані; оприлюднення інформації про закупівлю; відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону з урахуванням Особливостей; внесення змін до тендерної документації, правомірності відхилення тендерної пропозиції учасника - ТОВ "СК СТС"; розгляду тендерної пропозиції учасника - ФОП ОСОБА_1 ; відповідності повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей вимогам Закону та Особливостям; своєчасності його розміщення та виконання учасником; своєчасності укладання договору про закупівлю; дотримання вимог Постанови № 710; надання відповіді на запит органу державного фінансового контролю про надання пояснень щодо прийняття рішень та/або вчинення дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі порушень не встановлено.

З огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель, керуючись статтями 5 та 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», статтею 8 Закону України «Про публічні закупівлі», Північно-східний офіс Держаудитслужби зобов`язав здійснити заходи направлені на недопущення встановлених порушень у подальшому, зокрема шляхом притягнення до відповідальності осіб, якими допущені порушення та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

По суті дотримання позивачем, як замовником законодавства у сфері публічних закупівель у спірних відносинах судом встановлено наступне.

Згідно з частинами 6, 7 статті 8 Закону України "Про публічні закупівлі" за результатами моніторингу закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу закупівлі, що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

Відповідно до Порядку заповнення форми висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 вересня 2020 року № 552 (у редакції, чинній на час складення оскаржуваного висновку) висновок про наявність або відсутність порушення (порушень) законодавства наводиться саме у пункті 2 констатуючої частини висновку.

Пункт 2 констатуючої частини висновку від 20.11.2024 року містить посилання на те, що за результатами аналізу питання правомірності відхилення тендерної пропозиції учасника -ТОВ "СК СТС" та розгляду тендерної пропозиції учасника - ФОП ОСОБА_1 порушень не встановлено. Таким чином, за результатом проведеного моніторингу органом державного фінансового контролю не виявлено порушень в частині визначення переможця процедури закупівлі.

Так, між позивачем, Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (переможцем закупівлі, Підрядник) було укладено договір № 196- ХПІ від 21 жовтня 2024 року, який за своєю правовою природою є договором будівельного підряду. Відповідно до статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

За результатами аналізу питання відповідності умов даного договору основним вимогам до укладання договорів відповідно до норм закону органом державного фінансового контролю встановлено порушення статті 884 ЦКУ, пункту 103 постанови №668, пунктів 3 та 17 Особливостей, а також частини першої статті 41 Закону та пункту 83 постанови №668.

Відповідно до статті 884 ЦК України підрядник гарантує досягнення об`єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об`єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об`єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. п. 2 п. 3 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005 № 668 (надалі за текстом -Загальні умови), договірна документація - договір підряду та інші документи (проектна, кошторисна, тендерна документація, тендерні пропозиції, акцепт тендерної пропозиції, повідомлення, запити, претензії тощо), які встановлюють, конкретизують, уточнюють або змінюють умови договору підряду.

Пунктом 103 Загальних умов визначено, що підрядник гарантує якість закінчених робіт і змонтованих конструкцій, досягнення показників, визначених у проектній документації, та можливість їх експлуатації протягом гарантійного строку. Гарантійні строки якості закінчених робіт, експлуатації змонтованих конструкцій встановлюються у договорі підряду з урахуванням вимог до цих робіт і конструкцій, визначених у проектній документації (далі - гарантійний строк якості). Гарантійний строк експлуатації об`єкта будівництва становить десять років від дня його прийняття замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором підряду або законом (далі - гарантійний строк експлуатації).

Наведене дає підстави для висновку, що чинним законодавством встановлено гарантії якості у правовідносинах будівельного підряду шляхом визначення гарантійного строку експлуатації об`єкта будівництва, який становить десять років від дня прийняття об`єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом.При цьому, суд зауважує, щоз урахуванням вимог до закінчених робіт і змонтованих конструкцій, визначених у проектній документації, сторони на диспозитивних засадах не позбавлені права окремо врегулювати питання щодо гарантійного строку якості закінчених робіт, експлуатації змонтованих конструкцій. Також учасники відповідних правовідносин не позбавлені права визначити більший гарантійний строк експлуатації об`єкта будівництва. На підставі викладеного, суд відхиляє доводи відповідача щодо тотожності понять «гарантійний строк якості» та «гарантійний строк експлуатації».

Відповідно до пункту 6.1 договору № 196- ХПІ гарантійний термін за даним договором становить 12 місяців з моменту передачі предмета підряду від підрядника до замовника на підставі акту приймання передачі. Відповідно до пункту 13.10 договору № 196- ХПІ у випадках, не передбачених договором, сторони керуються чинним законодавством України.

Суд констатує, що договір № 196-ХПІ не містить положень про те, що зі спливом строків, передбачених пунктом 6.1 договору (12 місяців), гарантійні зобов`язання підрядника припиняються та/або підрядник є таким, що звільняється від гарантії досягнення об`єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливості експлуатації об`єкта протягом гарантійного строку, визначеного статтею 884 ЦК України.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В матеріалах справи відсутні будь-які інші докази того, що умовами договору № 196-ХПІ сторони визначили саме гарантійний строк експлуатації об`єкта будівництва. Також матеріали справи не містять доказів щодо наявності будь-яких спорів між сторонами за договором № 196-ХПІ в частині з`ясування змісту його окремих частин, який становить права та обов`язки сторін, зокрема в частині гарантійних зобов`язань підрядника, до початку виконання сторонами його умов.

Враховуючи, що додатковою угодою № 3 від 19 листопада 2024 року договір № 196-ХПІ розірвано за згодою сторін, а підрядник не приступав до виконання робіт, суд вважає доводи органу державного фінансового контролю щодо порушень замовника в частині встановлення у договорі від 21 жовтня 2024 року №196-ХПІ гарантійних строків, що не відповідають вимогам статті 884 ЦК України, пункту 103 постанови №668 передчасними.

Посилаючись на те, що договір від 21.10.2024 року № 196-ХПІ не містить плану фінансування робіт, орган державного фінансового контролю зазначає про невідповідність умов договору № 196-ХПІ основним вимогам до укладання договорів відповідно до норм закону.

Відповідно до лімітної довідки про бюджетні асигнування та кредитування на 2024 рік позивачу виділено з державного бюджету за 2201140 Фонд розвитку закладів фахової перед вищої та вищої освіти 5750000, 00 грн., лімітна довідка видана Міністерством освіти і науки України.

Судом встановлено, що строк виконання робіт за договором (в редакції, чинній на момент укладення) визначений датою їх початку 21.10.2024року, а також датою здачі робіт 25.12.2024 року відповідно до календарного графіку виконання робіт (додаток 3 до договору); строк дії договору становить з моменту його підписання, тобто 21.10.2024, до 31.12.2024, в частині оплати - до повного виконання зобов`язань.

Умови здійснення довгострокових бюджетних зобов`язань (строк дії яких перевищує один бюджетний період (більше одного року, довгострокові договори) встановлені Порядком реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309 (далі - Порядок №309), що розроблений на виконання Бюджетного кодексу України.

За змістом пункту 2.2 Порядку № 309 умовою бюджетного зобов`язання за довгостроковим договором, укладеним за процедурою публічної закупівлі, є обов`язкова наявність додатка до довгострокового договору - календарного плану, відомості в якому мають відповідати плановим показникам поточного бюджетного періоду в Реєстрі бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів.

Додаткові вимоги до договору підряду, період виконання робіт за яким становить більше одного календарного року, що визначені законодавцем у Загальних умовах, також передбачають наявність такої невід`ємної частини договору підряду, як план, за яким проводиться фінансування робіт (будівництва об`єкта).

Цей план складається з урахуванням календарних графіків виконання робіт і порядку проведення розрахунків за виконані роботи на весь період будівництва за роками, а на поточний рік - за місяцями з визначенням джерел та напрямів фінансування (видами витрат) (пункти 5, 83, 84 Загальних умов).

За змістом наведених положень Порядку № 309 та Загальних умов ці підзаконні акти конкретизують норму статті 23 Бюджетного кодексу України, встановлюючи однакову та обов`язкову в розумінні частини третьої статті 6, частини першої статті 628 ЦК України вимогу до довгострокового договору (підряду), який фінансується за рахунок бюджетних коштів, а саме наявність складеного за правилами зазначених нормативних актів плану фінансування робіт (календарного плану).

Відсутність зазначеного плану або визначення в ньому порядку здійснення розрахунків усупереч наведеним положенням Порядку № 309 та Загальних умов свідчить про невідповідність вимогам закону саме довгострокового договору підряду. Строк виконання договору № 196-ХПІ становить не більше одного календарного року, у зв`язку із чим відповідні фінансові зобов`язання замовника за ним у розумінні Бюджетного кодексу України не є довгостроковими.

Крім того, суд погоджується із доводами позивача, що за змістом пункту 83 Загальних умов план фінансування будівництва складається на підставі титулу будови (об`єкта), проекту організації будівництва з урахуванням календарних графіків виконання робіт і порядку проведення розрахунків за виконані роботи.

Матеріали справи не містять доказів, що виділення бюджетних коштів за 2201140 Фонд розвитку закладів фахової перед вищої та вищої освіти (за рахунок яких передбачалося фінансування за договором № 196-ХПІ) відбувалося із попереднім погодженням та затвердженням у встановленому порядку титулу об`єкту.

Суд також звертає увагу, що укладений договір № 196-ХПІ не відрізняється від проекту договору, викладеному у змісті тендерної документації. Відповідність вимог тендерної документації вимогам закону також входила до переліку питань, що були предметом аналізу моніторингу. У пункті 2 констатуючої частини спірного висновку зазначено, що за результатами аналізу питань відповідності вимог тендерної документації вимогам закону з урахуванням Особливостей порушень не встановлено.

Щодо невідповідності виду договірної ціни, визначеної у тендерній документації, виду договірної ціни, визначеної в укладеному договорі, а також внесення змін до умов договору суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пункту 8 Розділу 1 «Загальні положення» тендерної документації: «Ціна тендерної пропозиції (договірна ціна є динамічною) учасника повинна бути розрахована відповідно до кошторисних норм України "Настанова з визначення вартості будівництва". У складі тендерної пропозиції учасника - ФОП ОСОБА_1 оприлюднено файл Договірна ціна. pdf, який містить договірну ціну, вид якої відповідає вимогам тендерної документації (динамічна), що не заперечується учасниками справи.

Відповідно до додатку №1 «Договірна ціна» до укладеного договору від 21.10.2024 № 196-ХПІ замовником - Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут» із переможцем - ФОП ОСОБА_1 , вказано, що вид договірної ціни: «тверда».14 листопада 2024 року між замовником та учасником було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 196-ХПІ від 21.10.2024 р., якою у зв`язку із технічною (механічною) помилкою (опискою) вид договірної ціни викладено у новій редакції «динамічна», викладено у новій редакції додаток до договору «Договірна ціна».

Істотні умови договору, у розумінні статті 638 Цивільного кодексу України, це умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилами частини третьої статті 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Пунктом 5 Загальних умов визначено, що договір підряду укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору підряду є, серед іншого, договірна ціна. Відповідно до пп. 4.4 пункту 4 Розділу VIтендерної документації істотними умовами договору про закупівлю є предмет (найменування, кількість, якість), ціна та строк дії договору. Інші умови договору про закупівлю істотними не є та можуть змінюватися відповідно до норм Господарського та Цивільного кодексів.

Відповідно до частин 4, 5 статті 41 Закону № N 922-VIII умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції / пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, прямо передбачених законом.

Аналогічні положення закріплені у пунктах 18, 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. № 1178 (далі Особливості № 1178).

Отже, Законом № 922-VIIІ вимагається, щоб умови договору про закупівлю не відрізнялися від змісту тендерної пропозиції (частина четверта статті 41), і його істотні умови не змінювалися після підписання (за винятками, передбаченими у тій же частині п`ятій статті 41). У цьому зв`язку важливо розуміти, що умови договору про закупівлю не повинні саме сутнісно, змістовно виходити за рамки тендерної пропозиції (за винятком тих випадків, які передбачає Закон № 922-VIIІ).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 5 травня 2022 року у справі №160/6513/21.

У постанові Верховного Суду від 20 квітня 2023 року у справі №160/13903/21, суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що така заборона не стосується формального викладення певних положень договору в редакції, відмінній від проекту договору, якщо при цьому не змінюються істотні умови договору, і норми цієї статті не містять заборони на уточнення редакції певних положень проекту договору, які не є істотними умовами договору у розумінні статті 638 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до пункту 3.1 договору № 196-ХПІ у редакції додаткової угоди № 1 від 21.10.2024 року вартість робіт за договором складає 1971007, 00 грн., ПДВ не передбачено та визначається згідно договірної ціни. Додатковою угодою № 2 від 14 листопада 2024 року до договору № № 196- ХПІвикладено договірну ціну у новій редакції, відповідно до якої вартість робіт за договором складає 1971007, 00 грн., інші умови договору,що не змінені додатковою угодою № 2 (у тому числі ціна договору) залишені без змін.

Виявлені відповідачем в ході моніторингу у цій частині недоліки, на переконання суду, спростовані позивачем та крім того, не можуть розцінюватись як невідповідність укладеного договору умовам тендерної документації та їх наявність, відповідно, не могли спотворити результати проведених торгів. Відтак, не можна стверджувати про порушення позивачем вимог Закону № 922-VІІІ та Особливостей № 1178 під час внесення змін до умов договору.

В той же час, орган державного фінансового контролю зобов`язав позивача здійснити заходи направлені на недопущення встановлених порушень у подальшому, зокрема шляхом притягнення до відповідальності осіб, якими допущені порушення та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Тобто, у цій справі, орган Держаудитслужби зобов`язав позивача здійснити заходи направлені на недопущення у подальшому встановлених порушень, обмежив замовника у таких діях на майбутнє. Суд зазначає, що таке рішення має зобов`язальний характер щодо майбутніх правочинів та дій і безпосередньо не впливає на закупівлю, вже проведену позивачем.Фактично до замовника застосовані превентивні заходи, враховуючи і те, що на датускладання оскаржуваного висновку додатковою угодою № 3 від 19 листопада 2024 року договір № 196-ХПІ розірвано за згодою сторін, а підрядник не приступав до виконання робіт.

Подібне питання вирішувалося Верховним Судом у межах розгляду справи №420/11945/21,у якій суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що вимога відповідача була скерована на дотримання в подальшому вказаних правових норм під час проведення закупівель.

У постанові Верховного Суду від 01 лютого 2024 року у справі № 160/18391/22 касаційний суд також звернув увагу на те, що проведення перевірки органом державного фінансового контролю здійснюється з метою корегування роботи підконтрольного суб`єкта та приведення його діяльності відповідно до вимог законодавства. Наслідком такої перевірки є складання висновку, що містить інформацію про виявлені порушення. Одночасно, з метою коригування діяльності об`єкта перевірки, у такому висновку може бути зазначено і вимогу усунути виявлені порушення та способи їхнього усунення, що є обов`язковим до виконання. Разом з тим, у разі несуттєвості виявлених порушень, вимога органу державного фінансового контролю щодо необхідності у майбутньому вжити певних заходів, спрямованих на уникнення таких порушень, є лише превентивним заходом.

Таким чином, у даній справі застосований до позивача захід впливу має лише спонукальний характер, направлений на забезпечення ним у майбутньому виконання вимог законодавства у сфері закупівель товарів та послуг, а тому не створює для позивача правових наслідків за цією закупівлею, що була предметом перевірки.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або охоронюваних законом інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення, а позов повинен бути спрямованим на реальне відновлення такого порушеного права, що підтверджується постановою Верховного Суду від 23 листопада 2018 року у справі № 803/1657/16.

Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд звертає увагу, що зобов`язання, викладені у висновку, не містять жодних санкцій для позивача, а лише спрямовані на усунення та недопущення в подальшому виявлених порушень.

Водночас замовник наділений правом вибору способу реагування на висновок і відповідач не може змусити його виконати висновок у спосіб, що відрізняється від того, що обраний замовником. Якщо позивач вважає неможливим вжиття жодних заходів, він вправі оприлюднити аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Отже, спірний висновок не є перешкодою у реалізації законних прав, свобод, обов`язків та охоронюваних законом інтересів замовника.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби, складений 20.11.2024 року, не підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (вул. Кирпичова, буд. 2, м. Харків, 61002) до Північно-східного офісу Держаудитслужби (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 4 під., 10 пов., м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61022) про визнання протиправним та сксування висновку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.