Справа № 340/3468/24
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/3468/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Притули К.М., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оброни України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням зменшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії відповідача, щодо неналежного нарахування та виплати грошового забезпечення (включаючи всі виплати основні додаткові та одноразові) ОСОБА_1 за період військової служби у військовій частині НОМЕР_1 та при звільненні, з 05.09.2022 року по 02.03.2024 року, розрахованого без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня відповідного року Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" (2481 грн.) Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" (2684 грн.) Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" (3028 грн);

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошове забезпечення за період, включаючи всі виплати (основні, додаткові та одноразові) з 05.09.2022 року по 31.12.2022 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (2481 грн.), за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2684 грн.), за період з 01.01.2024 року по 02.03.2024 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (3028 грн). з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 , грошової компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбаченою п. 12 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2022 рік. виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 02.03.2024 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_2 , грошової компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбаченою п. 12 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2022 рік, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 02.03.2024 року;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , щодо нарахування та виплати компенсації за не використані дні відпустки (основної та додаткової УБД), грошової допомоги на оздоровлення за 2023 -2024 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2023 рік, вихідної допомоги при звільненні, з посадового окладу розрахованого з прожиткового мінімуму на 01.01.2018 року (1762 грн.) та без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» станом на день проведення розрахунку.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , перерахувати та виплати компенсацію за не використані дні відпустки (щорічної основної та додаткової УБД), грошової допомоги на оздоровлення за 2023 - 2024 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2023 рік, вихідної допомоги при звільненні, з посадового окладу розрахованого з прожиткового мінімуму встановленого на 01 січня відповідного календарного року, за який здійснюється нарахування та з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» нарахованої станом на день проведення розрахунку компенсації, допомоги.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що розрахунок основних та додаткових видів грошового забезпечення позивачу проведено з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, які визнаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови КМУ Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу і деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704. Також вказує, що компенсація за невикористані дні відпустки, мат. Допомоги на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально побутових питань, вихідна допомога при звільненні, нараховані в виплачена без врахування показника прожиткового мінімуму для працездатної особи на відповідний рік і додаткової грошової винагороди.

Ухвалою суду від 03 червня 2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін і витребувано додаткові докази.

Ухвалою суду 10 вересня 2024 року повторно витребувано додаткові докази і продовжено процесуальний строк розгляду справи на 1 місяць.

Ухвалою від 07 жовтня 2024 року продовжено процесуальний строк розгляду справи на 1 місяць, і зобов`язано Міністерство оборони України надати інформацію адреси місця перебування Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оброни України, для належного її повідомлення, як сторони по справі.

Після належного повідомлення відповідача про розгляд справи, правом на подачу відзиву останній не скористався, проте виконав вимоги ухвали суду і надав витребовувані документи.

Дослідивши матеріли справи, суд встановив наступне.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 02 березня 2024 року №64 позивача звільнено з військової служби (а.с.20).

Позивач звернувся до відповідача із рапортом, в якому просив надати довідку про суми нарахованого та виплаченого грошового забезпечення (а.с.18).

У відповідь на вказаний рапорт відповідачем було надано довідку про суми нарахованого та виплаченого грошового забезпечення (а.с.21).

Як зазначає позивач в позовній заяві, оскільки з вказаної довідки неможливо було встановити нарахованих під час звільнення і виплачених сум, він звернувся до відповідача і до МОУ через свого представника із адвокатським запитом, в якому просили надати розрахункові листи за спірні періоди (а.с.23).

Відповіді на вказаний запит надано не було.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Щодо позовних вимог про перерахунок грошового забезпечення позивача із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи на відповідній рік, суд зазначає таке.

Положеннями Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (Закон № 2011-ХІІ) передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018, затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Проте постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (яка набрала чинності 24.02.2018) до Постанови № 704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Отже, пунктом 4 Постанови №704 було чітко визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Однак у подальшому постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, в пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" були внесені зміни.

З наведеного слідує, що саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 - діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін.

Тобто, з 29.01.2020 була відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018.

Таким чином, розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення, повинно бути визначене шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 420/6572/22.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).

Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, а також враховуючи на те, що з 01.01.2020 положення п.4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 1082-ІХ із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2020 встановлено у сумі 2102,00 грн.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2021 встановлено в сумі 2270,00 грн.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2022 встановлено в сумі 2481,00 грн.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2023 встановлено в сумі 2684,00 грн.

Крім того, суд звертає увагу, що перерахунок розміру посадового окладу та окладу за військовим званням супроводжує здійснення перерахунку (донарахування) усіх видів грошового забезпечення, зокрема, одноразової грошової допомоги при звільненні, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Щодо позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_2 , грошової компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбаченою п. 12 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2022 рік, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 02.03.2024 року.

Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 затверджено порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений, (далі - Порядок № 260).

Підпункт 6 розділу ХХХІ Порядку №260 не містить жодних застережень щодо заборони урахування винагород до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір компенсації за невикористані дні відпустки.

Навпаки, за приписами указаної норми до такого розрахунку включено щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. Тому при обчисленні розміру таких виплат, відповідач був зобов`язаний урахувати суму винагороди, яку позивач отримував перед звільненням.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 вересня 2024 року у справі №240/32125/23.

Таким чином, ураховуючи те, що додаткова винагорода, запроваджена постановою КМУ №168 є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення та виплачувалася позивачу у 2022-2024 роках, то суд вважає, що вказана винагорода входить до складу грошового забезпечення позивача (як розрахункової величини), з якого обчислюється розмір компенсації за всі невикористані ним дні щорічної основної відпустки.

Відтак, відповідачем протиправно не враховано у складі грошового забезпечення з якого обчислюється компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168.

Щодо позовних вимог про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 , перерахувати та виплати компенсацію за не використані дні відпустки (щорічної основної та додаткової УБД), грошової допомоги на оздоровлення за 2023 - 2024 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2023 рік, вихідної допомоги при звільненні, з посадового окладу розрахованого з прожиткового мінімуму встановленого на 01 січня відповідного календарного року, за який здійснюється нарахування та з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» нарахованої станом на день проведення розрахунку компенсації, допомоги.

Як вже зазначалось вище, що перерахунок розміру посадового окладу та окладу за військовим званням супроводжує здійснення перерахунку (донарахування) усіх видів грошового забезпечення, зокрема, одноразової грошової допомоги при звільненні, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

У той же час, що стосується компенсації грошової допомоги на оздоровлення за 2023 - 2024 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2023 рік, вихідної допомоги при звільненні, з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» нарахованої станом на день проведення розрахунку компенсації, допомоги, суд зазначає таке.

Приписи пунктів 1, 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ вказують, що ці норми встановлюють лише право військовослужбовця на отримання допомоги на оздоровлення та допомоги при звільненні зі служби.

Положення четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ є відсилочними, оскільки розміри грошового забезпечення визначає Кабінет Міністрів України, а право визначити порядок виплати грошового забезпечення законодавець, зокрема, делегував Міністру оборони України.

Такими нормативно-правовими актами є постанова КМУ №704, якою, з-поміж іншого, передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, крім посадового окладу; окладу за військовим званням включає і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та Порядок № 260.

Отже, за своєю правовою природою, щомісячна додаткова винагорода, запроваджена постановою КМУ №168, є додатковим видом грошового забезпечення, яку законодавець відніс до категорії винагород, виплату якої запроваджено під час воєнного стану.

За правилами підпункту 6 розділу ХХІІІ Порядку № 260 до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється допомога на оздоровлення не включаються винагороди, незалежно від їхнього виду (щомісячні чи одноразові).

Відповідно до пункту 7 розділу XXIV Порядку 260 до місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Аналогічне виключення стосовно винагород міститься і в пункті 5 розділу ХХХІІ Порядку № 260, яким визначено умови виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що делегуючи Кабінету Міністрів України право визначати розміри грошового забезпечення, а Міністру оборони України установлювати порядок його виплати, законодавець установив певну ієрархію щодо визначення переліку складових грошового забезпечення, що враховуються при обчисленні окремих видів одноразових виплат для військовослужбовців. Тому саме положення Порядку № 260 унормували приписи Закону № 2011-ХІІ, установивши пряму норму щодо виключення винагороди із категорії складових грошового забезпечення, з суми яких обчислюється розмір допомоги на оздоровлення.

Аналогічні правові висновки сформовано Верховним Судом у постанові від 08 серпня 2024 року у справі №240/26703/23.

За такого правового регулювання суд дійшов висновку, що обчислюючи розмір одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, мат. допомоги на вирішення соціально-побутових питань і допомоги на оздоровлення, без щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168, відповідач діяв правомірно.

Таким чином, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом не встановлено судових витрат, які б підлягали розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оброни України (ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відповідача, щодо неналежного нарахування та виплати грошового забезпечення (включаючи всі виплати основні додаткові та одноразові) ОСОБА_1 за період військової служби у військовій частині НОМЕР_1 та при звільненні, з 05.09.2022 року по 02.03.2024 року, розрахованого без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня відповідного року Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" (2481 грн.) Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" (2684 грн.) Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" (3028 грн).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошове забезпечення за період, включаючи всі виплати (основні, додаткові та одноразові) з 05.09.2022 року по 31.12.2022 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (2481 грн.), за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2684 грн.), за період з 01.01.2024 року по 02.03.2024 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (3028 грн). з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 , грошової компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбаченою п. 12 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2022 рік. виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 02.03.2024 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_1 , грошової компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбаченою п. 12 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2022 рік, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 02.03.2024 року.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за не використані дні відпустки (основної та додаткової УБД), з посадового окладу розрахованого з прожиткового мінімуму на 01.01.2018 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , перерахувати та виплати компенсацію ОСОБА_1 за не використані дні відпустки, з посадового окладу розрахованого з прожиткового мінімуму встановленого на 01 січня відповідного календарного року, за який здійснюється нарахування.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА