Справа № 300/5058/24
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 300/5058/24 пров. № А/857/24830/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в електронній формі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі № 300/5058/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії, (рішення першої інстанції ухвалене суддею Григорук О.Б. в м. Івано-Франківську в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії позивачу згідно довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» про розмір грошового забезпечення позивача від 22.03.2024 № ЛК-0162 (далі - Довідка) та зобов`язання нарахувати та виплачувати позивачу пенсію, з врахуванням виплачених сум пенсії, на підставі Довідки.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019 на підставі Довідки.

Зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , з врахуванням виплачених сум пенсії, починаючи з 01.12.2019, із врахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, згідно Довідки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що подана представником позивача заява про перерахунок пенсії була належним чином не оформлена, а саме не можливо було ідентифікувати заявника (його представника) відповідно до пункту 1-2 Розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1). Зазначає, що вказана заява вважається не підписаною позивачем.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України від 9т квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII).

Представник позивача звернувся до відповідача з відповідною заявою про проведення позивачу перерахунку та виплати пенсії за вислугу років, з врахуванням виплачених сум пенсії, починаючи з 01.12.2019 із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії, тощо), що входять до складу грошового забезпечення позивача, до заяви додав Довідку від 22.03.2024 № ЛК-0162, відповідно до якої грошове забезпечення позивача складається з: посадового окладу в розмірі 2500 грн., окладу за спеціальним званням в розмірі 2200 грн., надбавки за стаж служби в поліції 50% в розмірі 2350 грн., надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції 44,92% в розмірі 3166,86 грн., премії 71,06% в розмірі 7260,10 грн., які встановлені за відповідною (аналогічною) посадою станом на листопад 2019 року.

За результатом розгляду вказаної заяви відповідач відповіддю від 01.05.2024 повідомив про відсутність законних підстав та відповідних повноважень для проведення перерахунку пенсії позивачу.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що в апеляційній скарзі, пенсійний орган не заперечує право позивача на перерахунок пенсії, а покликається виключно на порушення Порядку 3-1, а саме зазначає, що у поданій представником позивача заяві неможливо ідентифікувати заявника (його представника).

Також апелянт покликається на те, що сканована копія (в форматі PDF) заява представника ОСОБА_1 від 12.04.2024 про перерахунок пенсії на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення, що надійшла на адресу електронної пошти (e-mail адресу) відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 з адреси електронної пошти (e-mail адреси) ІНФОРМАЦІЯ_2 , логін відправника - ОСОБА_3 , вважається непідписаною позивачем, а отже, не має юридичної сили та не може бути кваліфікована як волевиявлення пенсіонера на перерахунок пенсії.

Однак, відповідно до пункту 1-2 Розділу IV Порядку № 3-1 заяви (крім заяви про призначення пенсії) приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Враховуючи те, що відповідач прийняв заяву позивача та прийняв щодо такої відповідне рішення, доводи апелянта щодо недотримання Порядку № 3-1 до уваги не беруться.

Щодо покликань апелянта на те, що позивачем не дотримано вимог звернення за перерахунком пенсії, передбачених Порядком № 3-1, рішення про перерахунок (відмову у перерахунку пенсії) згідно Довідки, відповідачем не приймалося, апеляційний суд зазначає, що позивач оскаржує таки прийняте пенсійним органом рішення від 01.05.2024 2703-2486/П-02/8-1200/24, в якому відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

В зазначеному рішенні відповідача чітко зазначено «Отримавши довідку про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року від 22.03.2024 № ЛК-0162 на ОСОБА_1 , Головним управлінням інформовано Державну установу «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» щодо відсутності підстав для проведення перерахунку відповідно частини 4 статті 63 Закону № 2262.».

Щодо покликань апелянта на те, що вимога забов`язального характеру є втручанням у його дискреційні повноваження, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже, під дискреційними повноваженнями розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації можливу поведінку (дії, бездіяльність) між альтернативами варіантами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Водночас суб`єкт владних повноважень за даних, конкретних фактичних обставин не наділений повноваженнями діяти не за законом, а на власний розсуд.

Крім цього, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновки суду першої інстанції про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу, з врахуванням виплачених сум пенсії, починаючи з 01.12.2019, із врахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, згідно Довідки.

Інших доводів на підтвердження правомірності своєї бездіяльності відповідач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі № 300/5058/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар