Справа № 420/30887/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (сформована в системі Електронний суд 01.10.2024 року) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, у якій позивач просить суд:

визнати дії протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в особі управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділ перерахунків пенсій №2 від 25.09.2024 року щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області від 17.09.2024 року за вих. №3739/24 про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з якою суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, складає 154 428,00 грн., з яких: посадовий оклад становить 90840,00грн.; доплата за вислугу років (70%) 63 588,00 грн.; доплата за перебування на адміністративній посаді - 0, науковий ступінь 0, робота, що передбачає доступ до державної таємниці, - 0;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області від 17.09.2024 року за вих. №3739/24 про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з якою суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, складає 154 428,00 грн., з яких: посадовий оклад становить 90840,00 грн.; доплата за вислугу років (70%) 63 588,00 грн.; доплата за перебування на адміністративній посаді - 0, науковий ступінь 0, робота, що передбачає доступ до державної таємниці, - 0, з моменту виникнення права, з 1.01.2024 року;

допустити, в порядку статті 371 КАС України, до негайного виконання судового рішення в частині сплати заборгованості з виплати за один місяць.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 04.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст. 262 КАС України; витребувано у відповідачів належним чином засвідчені копії матеріалів особової справи позивача, що стосуються предмету та підстав позову.

В обґрунтування вимог позову зазначено, що ОСОБА_1 , з 1993 по 2016 роки працював на посаді судді Котовського міськрайонного суду Одеської області. У 2016 року вийшов у відставку. З моменту виходу у відставку позивач отримую щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Пунктом 1 частини 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 року становить 3028 грн. Тобто, з огляду на ту обставину, що з 01.01.2024 року змінився розмір, у бік збільшення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивач має право на відповідний перерахунок такого утримання. 17.09.2024 року позивач звернувся через електронний кабінет до Пенсійного фонду України про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розраховану на підставі ч. 2 ст. 130 Конституції України, ч. 3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" із застосуванням встановленого ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн. разом із довідкою та іншими документами. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в особі управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділ перерахунків пенсій №2 від 25.09.2024 року йому було відмовлено у перерахунку, оскільки розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді на 2021-2024 рік не змінився. Позивач вважає, що такі дії відповідача про відмову у здійсненні йому перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 гривень є протиправними, а його права порушеними, що змусило звернутися до суду за захистом свого права.

09.10.2024 року ГУПФ України в Миколаївській області подало суду відзив на позовну заяву, у якому просило відмовити у задоволенні позову та зазначило, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. 17.09.2024 позивач звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 від 17.09.2024 року № 3739/24-вих, виданої Державною судовою адміністрацією України територіальне управління державної судової адміністрації України в Одеській області. 25.09.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 41 про відмову позивачу у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, на 2021, 2022, 2023 та 2024 роки не змінився в порівняні з розміром прожиткового мінімуму на 2020 рік, відповідно і не змінився розмір суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді. Відсутні підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 від 17.09.2024 року № 3739/24-вих, виданої Державною судовою адміністрацією України територіальне управління державної судової адміністрації України в Одеській області. Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 25.09.2024 №41 є правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог позивача, заявлених до Головного управління, а саме визнання дій протиправними та скасування вказаного рішення.

11.10.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив позивача, у якій він зазначив, що відзив, не спростовує доводів позовної заяви, заснований такий відзив на хибному застосуванні шляхом маніпуляції норм діючого законодавства, що є наслідком відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та його зменшення, що в свою чергу, призводить до звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, відповідно є порушенням вимог статті 22 Конституції України. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: працездатних осіб: з 01.01.2024 року 3028,00 грн. Застосуванню підлягає саме норма про прожитковий мінімум у 3028 грн., а не 2102 грн., оскільки пунктом 1 частини 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Відповідач в порушення вимог законодавства, застосовує навпаки прожитковий мінімум у іншому розмірі (а саме 2102 грн.), нехтуючи при цьому приписами Закону «Про судоустрій і статус суддів», який вимог щодо застосування такого прожиткового мінімуму (2102 грн.) не містить взагалі. Таким чином, такі дії відповідача є неправомірними. Вказані неправомірні дії відповідача у кінцевому рахунку призводять до зменшення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що є прямим порушенням норм статті 22 Конституції України і закону України «Про судоустрій і статус суддів». Позивач вважає, що відзив, доводи позовної заяви не спростовує, доводи у відзиві є помилковими та засновані такі на хибному застосуванні шляхом маніпуляції норм діючого законодавства, що в кінцевому рахунку призводить до звуження змісту та обсягу його існуючих прав.

18.10.2024 року ГУПФ України в Одеській області подало суду відзив на позовну заяву, у якому просило відмовити у задоволенні позову та зазначило, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.09.2024 звернувся до Головного управління із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 17.09.2024 №3739/24-вих. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яке уповноважене розглянути подану позивачем заяву. 25.09.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області на підставі заяви та наданих документів було винесено Рішення № 41 про відмову в перерахунку розміру довічного грошового утримання суддів на підставі довідки про суддівську винагороду. 09.11.2023 було прийнято Закон України "Про Державний бюджет на 2024 рік". Стаття 7 зазначеного закону викладена у наступній редакції: "Установити з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень; працездатних осіб 3028 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність, 2361 гривня". Безпосередньо законом, на який посилається позивач, визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді залишається незмінним та становить 2102 гривні. Таким чином, відсутні підстави для проведення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки розмір складових суддівської винагороди не змінювався. Позивачу було відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці через відсутність змін розміру суддівської винагороди, зазначеної в долученій до заяви довідці. Отже, Головне управління та Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області діяли в межах та у спосіб, передбачені законодавством України, підстав для задоволення позову немає. Щодо позовної вимоги про негайне виконання судового рішення зазначено, що негайно виконуються виключно рішення, в резолютивній частині яких з учасника справи стягуються кошти на користь позивача. Враховуючи те, що позовна заява не містить вимоги щодо безпосереднього стягнення з Головного управління суми грошових коштів, відсутні правові підстави для звернення судового рішення до негайного виконання.

21.10.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив позивача, у якій він зазначив, що цей відзив не спростовує доводів позовної заяви, заснований такий відзив на хибному застосуванні шляхом маніпуляції норм діючого законодавства, що є наслідком відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та його зменшення, що в свою чергу, призводить до звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, відповідно є порушенням вимог статті 22 Конституції України. У відзиві на адміністративний позов відповідач не спростував аргументи позивача стосовно суті позовних вимог викладені в адміністративному позові, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем у відзиві наводяться аргументи та факти, які не відповідають дійсним обставинам справи. Жодні додаткові обставини або посилання на додаткові докази, які спростовують доводи позивача щодо неправомірності оскаржуваного позивачем рішення у відзиві не наводяться.

06.01.2025 року позивач подав суду заяву про зміну (уточнення) позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати дії протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в особі управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділ перерахунків пенсій №2 від 25.09.2024 року щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області від 17.09.2024 року за вих. №3739/24 про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з якою суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, складає 154 428,00 грн., з яких: посадовий оклад становить 90 840,00 грн.; доплата за вислугу років (70%) 63 588,00 грн.; доплата за перебування на адміністративній посаді - 0, науковий ступінь 0, робота, що передбачає доступ до державної таємниці,- 0;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в особі управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділ перерахунків пенсій №2 перерахувати судді у відставці ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області від 17.09.2024 року за вих. №3739/24 про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з якою суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, складає 154 428,00 грн., з яких: посадовий оклад становить 90 840,00 грн.; доплата за вислугу років (70%) 63 588,00 грн.; доплата за перебування на адміністративній посаді - 0, науковий ступінь 0, робота, що передбачає доступ до державної таємниці, - 0, з моменту виникнення права, з 1.01.2024 року.

Заява прийнята судом до розгляду, оскільки позивач не змінював а ні підстави, а ні предмет позову, виключно змінив особу, яка вже є відповідачем у справі за вимогою про зобов`язання вчинити певні дії.

Розглянувши наявні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1993 по 2016 роки працював на посаді судді Котовського міськрайонного суду Одеської області. У 2016 року вийшов у відставку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 року задоволено позов ОСОБА_1 , яким зобов`язано ТУ ДСА України в Одеській області видати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в якій нарахувати суддівську винагороду з розрахунку встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01.01.2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028 грн.

На підставі вказаного рішення ТУ ДСА України в Одеській області 17.09.2024 року видано відповідну довідку за №3739/24-вих про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.13), згідно якої суддівська винагорода для обчислення щомісячного довічного грошового утримання позивача складає 154428грн., у тому числі посадовий оклад становить 90 840,00 грн.; доплата за вислугу років (70%) 63 588,00 грн.

17.09.2024 позивач звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 від 17.09.2024 року № 3739/24-вих, видана Державною судовою адміністрацією України територіальне управління державної судової адміністрації України в Одеській області (а.с.14-15).

25.09.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 41 про відмову позивачу у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.16-17).

В рішенні зазначено, що відповідно до частини 4 статті 142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-IX, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 23.11.2022 № 2710-IX та Законом України «Про державний бюджет на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX, встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102,00 грн. Тобто розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді на 2021-2024 рік не змінився. Враховуючи вищевикладене та керуючись нормами Закону № 1402, вирішено: відмовити ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за заявою від 17.09.2024.

На думку позивача, рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 41 від 25.09.2024 року про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним, та таким, що порушує його право на належне довічне грошове утримання судді у відставці.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

У преамбулі Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року №1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

За частиною першою статті 4 Закону № 1402-VIII судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів (частина друга статті 4 Закону № 1402-VIII).

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно п. 1 ч. 3, ч.ч. 4, 5 ст. 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Поряд з цим, ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: працездатних осіб: з 01.01.2024 року 3028,00 грн; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102,00 грн.

Суд звертає увагу, що однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.

30.06.2016 року набрали чинності зміни, унесені до Конституції України, згідно із Законом України від 02.06.2016 року № 1401-VIII Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя).

Названим Законом, серед іншого, ст. 130 Конституції України викладено в новій редакції, текст якої зазначено вище, і вперше закріплено спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій.

З цією конституційною нормою співвідносяться норми ч. 1 ст. 135 Закону № 1402, які дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди, є закон про судоустрій.

Пунктом 1 ч. 3 та п. 1 ч. 4 ст. 135 Закону № 1402 визначено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1, якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб.

Отже розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України Про прожитковий мінімум.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про прожитковий мінімум, прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

У змісті наведеної норми Закону України Про прожитковий мінімум закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.

Судді до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.

Водночас ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік, разом із встановленням з 01.01.2024 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн., передбачений такий вид прожиткового мінімуму, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, розмір якого становить 2102,00 грн.

Варто зазначити, що зміни до Закону № 1402 у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у період, про який йдеться у позовній заяві, а також до Закону України Про прожитковий мінімум щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року для цілей визначення суддівської винагороди, немає.

Закон України Про Державний бюджет України на 2024 рік фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена ч. 2 ст. 130 Конституції України і ч. 3 ст. 135 Закону № 1402.

Однак, Закон Про Державний бюджет України на відповідний календарний рік не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

На такі аспекти законодавчого регулювання звертав увагу Конституційний Суд України у Рішеннях від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).

Отже Законом № 1402 закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Оскільки вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом № 1402.

Аналогічна правова позиція щодо застосування ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, ст. 135 Закону № 1402 викладена у постановах Верховного Суду від 10.11.2021 року у справі № 400/2031/21, від 30.11.2021 року у справі №360/503/21, від 22.06.2023 року у справі №400/4904/21, від 12.07.2023 року у справі №140/5481/22 та від 24.07.2023 року у справі №280/9563/21.

Слід зазначити, що Законом №1402 закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом №1402.

Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2024 року (3028,00 грн.), на іншу розрахункову величину, яка Законом № 1402 не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102,00 грн.), на підставі ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік було неправомірним.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.09.2023 року у справі № 240/44080/21.

Конституція України не надає Закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів, а тому доводи відповідача є безпідставними та підлягають відхиленню, а рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 25.09.2024 року за №41 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягає скасуванню як протиправне.

Крім того, суд зазначає, що питання розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб яке підлягає врахуванню при обрахуванні грошового утримання судді у відставці, вже було предметом розгляду суду у справі №420/22567/24 за позовом ОСОБА_1 та на його виконання видано довідку ТУ ДСА України в Одеській області від 17.09.2024 року за №3739/24-вих, що не заперечується та не спростовується відповідачами.

Вирішуючи питання про способи судового захисту, які має вжити суд за для відновлення порушеного права позивача, суд виходить з наступних положень пункту 2 розділу I та пункту 1 розділу IV Порядку №3-1:

- заява про призначення/перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (додаток 1) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи;

- перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини другої статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання;

- перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду/довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.

Відповідно до п.1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 року №28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 21.12.2022 року №28-2) Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Зі змісту наведених положень слідує, що оскільки позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, то саме цей територіальний орган Пенсійного фонду України, як орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, і повинен забезпечити відновлення права позивача на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання.

В той же час суд враховує положення Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до абз.13 п.4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п.4.10 Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

З наведених положень Порядку №22-1 слідує, що за результатами розгляду заяви, орган Фонду, визначений за принципом екстериторіальності приймає не пізніше 10 днів відповідне рішення, яке зберігається в електронній пенсійній справі особи, а сама електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає особі пенсію за місцем проживання для здійснення виплати пенсії. Зазначений порядок є застосовним як для призначення пенсій, так і їх перерахунку.

Як зазначено у пояснювальній записці Пенсійного фонду України до проекту Постанови правління Пенсійного фонду України №25-1 від 16.12.2020 року, яким були внесені зміни до Порядку №22-1 в частині застосування принципу екстериторіальності, мета застосування такого принципу полягає в тому, щоб мінімізувати корупційні ризики, зумовлені особистими контактами з громадянами, попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, оптимізація навантаження на працівників, розширення способів звернень до територіальних органів Пенсійного фонду України, тощо.

Отже, принцип екстериторіальності застосовується органами Пенсійного фонду для вирішення питання про право на призначення/перерахунок пенсії з метою підвищення рівня об`єктивності та неупередженості при вирішенні такого питання.

Так як питання про право позивача на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області від 17.09.2024 року за №3739/24-вих вже вирішено судом в рамках даної адміністративної справи, то вже немає необхідності в застосуванні принципу екстериторіальності з метою вирішення органом пенсійного фонду питання про здійснення такого перерахунку, а тому у даній справі обов`язок по здійсненню такого перерахунку, як і обов`язок по виплаті позивачу перерахованого довічного грошового утримання судді, слід покласти на Головне управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, як територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому позивач перебуває на обліку за місцем свого проживання, і яке повинно виконати рішення суду у цій справі.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУПФ України в Миколаївській області № 41 від 25.09.2024 року; зобов`язання ГУПФ України в Одеській області перерахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області від 17.09.2024 року за вих. №3739/24 про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, у тому числі про визнання протиправними дій ГУПФ України в Миколаївській області, оскільки така вимога не є в даному випадку ефективним способом захисту права.

Порушене право позивача відновлюється скасуванням як протиправного оскаржуваного рішення.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання саме ГУПФ України в Миколаївській області перерахувати йому довічне грошове утримання, оскільки зареєстрованим місцем проживання позивача є м. Подільськ Одеської області та довічне грошове утримання виплачується позивачу саме ГУПФ України в Одеській області.

Щодо клопотання позивача допустити до негайного виконання рішення суду в частині сплати заборгованості з виплати за один місяць, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Так, предметом розгляду даної справи є зобов`язання відповідача перерахувати - ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області від 17.09.2024 року за вих. №3739/24 про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Предметом розгляду даної справи не є стягнення з відповідача невиплаченої позивачу певної суми довічного грошового утримання .

Отже, відсутні підстави для звернення даного рішення до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць відповідно до статті 371 КАС України.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами законність оскаржуваного рішення не доведена, а їх доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», інші витрати для розподілу між сторонами відсутні.

Керуючись ст. ст. 143, 241-246, 250, 255, 260-262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в особі управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділ перерахунків пенсій №2 від 25.09.2024 року №41 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області від 17.09.2024 року за вих. №3739/24 про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з якою суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, складає 154 428,00 грн., з яких: посадовий оклад становить 90840,00грн.; доплата за вислугу років (70%) 63 588,00 грн.; доплата за перебування на адміністративній посаді - 0, науковий ступінь 0, робота, що передбачає доступ до державної таємниці, - 0.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області від 17.09.2024 року за вих.№3739/24-вих. про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з якою суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, складає 154 428,00 грн., з яких: посадовий оклад становить 90840,00 грн.; доплата за вислугу років (70%) 63 588,00 грн.; доплата за перебування на адміністративній посаді - 0, науковий ступінь 0, робота, що передбачає доступ до державної таємниці, - 0, з моменту виникнення права, з 01.01.2024 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.293, 295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65012).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (; адреса: вул. Морехідна, буд. 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54008).

Суддя М.М. Аракелян