Справа № 120/11084/24
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 лютого 2025 р. Справа № 120/11084/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм; Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (далі - відповідач 1) та до Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Житомирській області (далі - відповідач 2), в якому просить суд:

визнати протиправним і скасувати наказ Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм від 24.07.2024 року № 93-ТО «Про звільнення ОСОБА_2 »;

поновити ОСОБА_1 на державній службі на посаді заступника начальника управління - начальника відділу іхтіології, регулювання рибальства, меліорації та аквакультури Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Житомирській області з 27.07.2024 року;

стягнути з Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 27.07.2024 року по день ухвалення судового рішення.

Підставою для звернення до суду з цим позовом слугувала незгода позивача з наказом Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм від 24.07.2024 року № 93-10 «Про звільнення ОСОБА_2 ». На думку позивача, звільнення відбулося з грубим порушенням прав позивача, наказ про звільнення видано безпідставно та з порушенням норм матеріального права, права позивача на працю, передбаченого статтею 43 Конституції України. Відповідно, наказ підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на посаді з подальшим стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На адресу суду надійшли відзиви на позовну заяву, в якому представники відповідачів заперечують щодо задоволення позовних вимог. Свої заперечення мотивують тим, що дотрималися порядку і процедури звільнення у спірному випадку, наголошували, що право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч.4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив, що 08.10.2018 року ОСОБА_3 , був прийнятий на посаду заступника начальника управління - начальника відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Житомирській області як переможець конкурсу.

З 15.02.20244 року у зв`язку із перейменуванням вважається що позивач працював на посаді заступника начальника управління - начальника відділу іхтіології, регулювання рибальства, меліорації та аквакультури Управління Відповідача у Житомирській області.

01.05.2024 року наказом відповідача № 224 «Про введення в дію структури та штатного розпису на 2024 рік» затверджено штатний розпис на 2024 рік. Відповідно до вказаного штатного розпису, визначено посаду заступника начальника управління - начальника відділу у кількості 1 штатної одиниці.

13.05.2024 року позивача було попереджено про звільнення з посади заступника начальника управління - начальника відділу іхтіології, регулювання рибальства, меліорації та аквакультури Управління Відповідача у Житомирській області у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури штатного розпису зі скороченням чисельності працівників.

04.06.2024 року позивачем подано заяву до відповідача з проханням перевести Позивача на рівнозначну посаду заступника начальника управління - начальника відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Житомирській області відповідно до штатного розпису.

07.06.2024 року позивачем отримано лист Відповідача від 07.06.2024 року №3-7.2-16/3408-24, у якому було зазначено, що посаду заступника начальника управління - начальника відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Житомирській області запропоновано іншій особі.

24.06.2024 року позивача повторно було попереджено про звільнення з посади заступника начальника управління - начальника відділу іхтіології, регулювання рибальства, меліорації та аквакультури Управління Відповідача у Житомирській області у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури штатного розпису зі скороченням чисельності працівників та запропоновано вакантну посаду заступника начальника управління - начальника відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» відповідача у Донецькій області.

24.07.2024 року відповідачем було видано Наказ № 93-TO «Про звільнення ОСОБА_4 » Як вбачається з наказу, позивача звільнено з посади заступника начальника управління - начальника відділу іхтіології, регулювання рибальства, меліорації та аквакультури Управління Відповідача у Житомирській області з 26.07.2024 року відповідно до п. 1 ч. 87 Закону України «Про державну службу».

Підставою звільнення визначено: попередження про наступне звільнення ОСОБА_4 ; акт про ознайомлення з попередженням та не надання заяви на переведення на зазначену в попередженні посаду від 24.06.2024 року; лист Міністерства аграрної політики та продовольства України від 05.07.2024 року №21-1530-05.1/17983.

Позивач вважаючи, спірний наказ незаконним та безпідставним, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам у справі та вирішуючи спір по суті, суд виходить із такого.

За нормами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як закріплено у статті 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

За приписами статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Як визначено у преамбулі Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (Закон № 889-VIII) цей Закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

За змістом частин другої та третьої статті 5 Закону №889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

У цьому випадку суд, перш за все, керується положеннями спеціального законодавства, і лише у частині, яка ним не врегульована, - законодавством про працю.

За правилами частини першої статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється: 1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); 2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); 3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); 4) за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

За змістом пункту першого частини першої статті 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

За приписами частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому, враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

За визначенням у пункті 6 частини першої статті 2 цього ж Закону рівнозначна посада це посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.

Як закріплено у частині першій статті 6 Закону №889-VIII посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців.

Згідно положень частини п`ятої статті 87 Закону № 889-VIII наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки. У такому випадку оформлення і видача трудової книжки, а також розрахунок при звільненні проводяться протягом семи днів з дня звільнення.

За нормами частини п`ятої статті 22 Закону № 889-VIII у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.

Порядок доведення до відома державного службовця інформації або документів регламентований статтею 9-1 статті 87 Закону № 889-VIII. Так, доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Державний службовець при вступі чи проходженні державної служби зобов`язаний повідомити службу управління персоналом про його засоби електронної пошти чи інші засоби телекомунікаційного зв`язку з ним з метою їх використання для доведення до відома державного службовця інформації або документів.

Інформація або документи, надіслані поштою, в тому числі електронною, чи шляхом передачі з використанням інших засобів зв`язку вважаються такими, що доведені до відома державного службовця на п`ятий календарний день з моменту їх відправлення.

За правилами статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

За наведених правових норм та встановлених у справі обставин, суд приходить до таких висновків.

Процедура звільнення у зв`язку із скороченням чисельності або штату державних службовців, скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізацією державного органу - покроково закріплена у Законі «Про державну службу» і відповідний суб`єкт владних повноважень повинен неухильно її дотримуватися.

Одним із обов`язкових етапів такого звільнення є пропонування державному службовцю іншої рівнозначної посади державної служби або, як виняток, нижчої посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей.

У спірному випадку позивач обіймав посаду заступника начальника управління - начальника відділу іхтіології, регулювання рибальства, меліорації та аквакультури Управління Держрибагенства у Житомирській області. При цьому, судом з`ясовано наявність у відповідача 1 вакантної посади заступника начальника відповідача 2, однак таку позивачу не було запропоновано.

Отже, Управлінням не дотримано порядку звільнення у цьому випадку, а доводи позивача про те, що відповідач одночасно із попередженням про звільнення позивача повинен був та міг запропонувати іншу посаду за цією ж трудовою функцією є обґрунтованими.

При цьому, суд вважає, що запропонована посада заступника начальника управління - начальника відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» відповідача у Донецькій області не є рівнозначною, оскільки фактично є переведенням у іншу місцевість. Таке переведення може здійснюватися виключно за згодою працівника (ч. 2 ст. 41 Закону N? 889-VIII).

У той же час, звільнення з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав.

Крім того, у випадку, який розглядається, відповідач не надав доказів на підтвердження того, що реальне скорочення кількості посад мало місце.

Таким чином, оскаржуваний наказ не відповідає вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України і підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Враховуючи протиправність звільнення позивача, суд приходить до висновку про необхідність поновлення позивача, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь позивача.

Щодо вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд зазначає таке.

За змістом пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи із виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За правилами пункту 4 цього ж Порядку при обчисленні середньої заробітної плати за два останні місяці не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Вимушений прогул у випадку, який розглядається, розраховується судом з 27.07.2024 (наступний день за днем звільнення) по 24.02.2025 (день ухвалення судом рішення).

Як вбачається із поданої позивачем довідки про доходи ОСОБА_1 від 23.05.2024 середньомісячна заробітна плата позивача за два місяці складала 105861,50 грн, а середньоденна 2352,47 грн.

Позивача було звільнено з роботи з 26.07.2024. Таким чином, у період з 27.07.2024 по 24.02.2025 термін перебування у вимушеному прогулі становить 151 робочий день.

Таким чином, належна до стягнення сума за час вимушеного прогулу позивача складає 355 222, 97 грн. (151 робочий день х 2352,47 грн. середньоденного заробітку).

За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої цієї ж статті 77 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У цьому випадку оскаржуване рішення не відповідає перерахованим вимогам.

За наведеного, адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

За положеннями статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Як закріплено у частині першій статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення в частині поновлення на роботі та стягнення суми неотриманої заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн належить стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів у справі (порівну).

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати наказ Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм від 24.07.2024 року № 93-ТО «Про звільнення ОСОБА_2 ».

Поновити ОСОБА_1 на державній службі на посаді заступника начальника управління - начальника відділу іхтіології, регулювання рибальства, меліорації та аквакультури Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Житомирській області з 27.07.2024 року.

Стягнути з Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.07.2024 по 24.02.2025 у сумі 355 222, 97 грн. (триста п`ятдесят п`ять тисяч двісті двадцять дві гривні 97 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Житомирській області.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на державній службі на посаді заступника начальника управління - начальника відділу іхтіології, регулювання рибальства, меліорації та аквакультури Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Житомирській області та в частині стягнення з Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач 1: Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 45А, )

Відповідач 2: Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Житомирській області (10005, Житомирська область, м. Житомир, провул. Гуйвинський, 6, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович