Справа № 640/35084/21
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/35084/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2021 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 .) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м.Київ, вул. Бульварно- Кудрявська,16, ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови у призначенні пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 10.11.2021;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу не враховані періоди роботи з 20.07.1991р. по 27.08.1997р.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати пільгового стажу в періоди роботи З 05.02.90р. по 17.04.90р., З 17.04.90р. по 17.06.91р., 08.06.99р. по 01.06.01року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 прийнято справу до провадження, запропоновано ОСОБА_1 у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали надати пояснення письмові пояснення щодо заміни відповідача у справі № 640/35084/21 з ГУПФУ в м. Києві на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області; - письмові пояснення щодо заявленого відповідачем клопотання про залучення співвідповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області; витребувано у відповідача матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); інформацію, чи призначена ОСОБА_1 пенсія станом на теперішній час.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати суду інформацію про перебування/неперебування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на обліку в органах соціального захисту населення України як внутрішньо переміщеної особи. У разі перебування ОСОБА_1 на обліку у якості внутрішньо переміщеної особи, надати інформацію про адресу реєстрацію місця перебування, у строк до 20.02.2025.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві про залучення співвідповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він звернувся 10.11.2021р. до Управління ПФУ в Вишгородському районі Київської області з заявою про призначення пенсії за віком та надав необхідний пакет документів.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві своїм рішенням № 01 від 17.11.2021 відмовило в призначенні пенсії за віком.

Свою відмову відповідач аргументував тим, що відсутній необхідний страховий стаж, також: до страхового стажу не враховано періоди роботи з 20.07.1991р. по 27.08.1997р. (в довідці від 22.11.2000р. №14 відсутня дата в наказі при зарахуванні); згідно довідки від 24.03.2011р. №210 не враховано пільговий стаж роботи, без повідомлення причин. Відповідно до розрахунку, наданого Відповідачем, загальний страховий стаж складає 25 років, 1 місяць 5 днів, який враховано по 05.04.2014р.

З посиланням на норми Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики № 383 від 18.11.2005, Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», позивач зазначив, що не має можливості виправити довідку, надати іншу довідку щодо дати приказу відсутнього в довідці №14 від 22.11.2000, оскільки це підприємство припинило свою діяльність, та архівні справи залишились на непідконтрольній Україні території. Причини не врахування пільгового стажу в періоди його роботи на шахті «Петровська», взагалі не зазначені відповідачем у рішенні про відмову № 01 від 17.11.2021, що є незаконними, порушують права позивача та принижують честь і гідність його як людини і яка пропрацювала в дуже важких умовах під землею.

Пільговій стаж Позивача підтверджується наступними документами: З 05.02.90р. по 17.04.90р. працював учнем гірника (довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 210 від 24.03.2011р. - додається); З 17.04.90р. по 17.06.91р. працював гірник підземний (довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 210 від 24.03.2011р. - додається); З 08.06.99р. по 01.06.01р. працював гірник підземний (Запис в трудовій книжці №4, довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 210 від 24.03.2011р. - додається). Так посади на яких працював позивач передбачені списком №1 постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону №1058-ІV, за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

На підставі викладеного позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

12.02.2022 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 01.01.2021 по 31.12.2021 не менше 28 років.

Відповідно до наданих позивачем документів про стаж загальний страховий стаж складає 25 років 1 місяць 5 днів, який враховано по 05.04.2014, що недостатньо для призначення пенсії.

До страхового стажу не враховано період роботи з 20.07.1991 по 27.08.1997 (в довідці від 22.11.2000 №14 відсутня дата в наказі при зарахуванні); згідно довідки від 24.03.2011 № 210 (обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, можливо здійснити на підставі уточнюючих довідок, виданих підприємствами, що розташовані на тимчасово непідконтрольній українській владі території і перереєструвались (не перереєструвались) на території, підконтрольній українській владі, у випадку, коли уточнююча довідка та зазначена у ній інформація відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджуються первинними даними в реєстрі застрахованих осіб.

Також відповідач заперечував проти стягнення судового збору, і на підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , має статус внутрішньо переміщеної особи та фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями з паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 21.04.2001 Кіровським РВД УМВС України в Донецькій області, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідки від 14.09.2021 № 3240- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

10.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського ОУПФУ Київської області з заявою про призначення пенсії за віком, зареєстрованою за № 4904, до якої згідно із розпискою повідомленням додав військовий квиток № НОМЕР_3 , диплом № НОМЕР_4 , диплом № НОМЕР_5 , довідку з ДПІ про облік як СПД б/н, довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 б/н, довідку про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 № 75, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідки №№ 14, 210, 20/562, 1191, 0311, 261, паспорт, трудову книжку НОМЕР_6 .

Рішенням ГУПФУ в м. Києві від 17.11.2021 № 01 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Рішення з посиланням на норми статті 26 Закону № 1058 обґрунтовано тим, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний код, трудова книжка, диплом, військовий квиток, уточнюючі довідки) загальний страховий стаж складає 25 років 1 місяць 5 днів, який враховано по 05.04.2014, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. До загального страхового стажу не враховано періоди роботи з 20.07.1991 по 27.08.1997 (в довідці від 22.11.2000 № 14 відсутня дата в наказі при зарахуванні); згідно довідки від 24.03.2011 № 210 (обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, можливо здійснити на підставі уточнюючих довідок, виданих підприємствами, що розташовані на тимчасово непідконтрольній українській владі території і перереєструвались (не перереєструвались) на території, підконтрольній українській владі, у випадку, коли уточнююча довідка та зазначена у ній інформація відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджуються первинними даними в реєстрі застрахованих осіб).

Згідно із формою РС-право «Стаж для розрахунку права: ОСОБА_1 , «Алгоритм розрахунку: пенсія за віком (ЗУ № 1058)» від 10.12.2021 страховий стаж позивача становить 25 років 1 місяць 5 днів, а саме:

-01.09.1978 03.07.1979 навчання у вищих/середн.НЗ- 0 років 10 місяців 3 дні;

- 18.10.1979 18.10.1981 військова служба строкова 2 роки 0 місяців 1 день;

- 19.04.1982 26.01.1990 7 років 9 місяців 8 днів;

- 20.10.1996 16.07.1997 0 років 8 місяців 27 днів;

- 03.09.1997 08.06.1999 1 рік 9 місяців 6 днів;

- 09.06.1999 31.12.2000 1 рік 6 місяців 23 дні;

- 01.01.2001 01.05.2001 Ст.14, пост. 202 підземні, сп.1 р.1 п-р1, п. а-в, 0 років 4 місяці 0 днів;

- 02.05.2001 01.06.2001 0 років 1 місяць 0 днів;

- 01.04.2002 31.12.2003 1 рік 9 місяць 0 днів;

- 01.01.2004 03.04.26 2 роки 4 місяці 0 днів;

- 21.07.2006 07.08.27 0 років 0 місяців 18 днів;

- 11.10.2006 12.06.20 2 роки 9 місяців 0 днів;

- 20.10.2010 16.07.2011 безробіття 0 років 8 місяців 5 днів;

- 24.11.2011 02.07.25 1 рік 8 місяців 5 днів;

- 10.07.2013 05.04.2014 безробіття 0 років 9 місяців 0 днів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (далі Порядок № 18-1).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише в на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.12.2014 №28-2, Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд).

16.03.2021 за № 339/35961 в Міністерстві юстиції України зареєстровано постанову правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.12.2020 № 25-1, якою затверджено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1).

Зазначеною постановою правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.12.2020 № 25-1, зокрема, передбачено можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.

Згідно із розділом IV п. 4.2 Порядку 22-1 із змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.12.2020 № 25-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Заяву позивача щодо призначення пенсії розглянуто ГУПФУ в м. Києві з урахуванням принципу екстериторіальності, що не є спірним питанням у цій справі.

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до положень статті 25 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідачем обраховано страховий стаж позивача у кількості 25 років 1 місяця 5 днів.

Трудова книжка НОМЕР_7 , видана на ім`я ОСОБА_1 20.10.1996, містить такі відомості:

1) 20.10.1996 Державне торгівельне підприємство «Каштан», прийнятий заввідділу, наказ 10а від 20.10.1996;

2) 16.07.1997 звільнений за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням), наказ № 9 від 16.07.1997;

ДВАТ «Донецьквугілля» шахта «Петровська»:

3) 03.09.1997 прийнятий на шахту «Петровська» охоронцем та направлений у відділ охорони, наказ № 245 к від 03.09.1997;

4) 08.06.1999 переведений підземним гірником 2 розряду з повним робочим днем під землею, наказ № 127к від 08.06.1999;

5) 01.06.2001 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, наказ № 117к від 15.06.2001.

У трудовій книжці НОМЕР_7 записи за період до 20.10.1996 відсутні.

Щодо незарахування до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком, періоду з 20.07.1991 по 27.08.1997, суд зазначає таке.

Згідно із оскаржуваним рішенням, до загального страхового стажу не враховано періоди роботи з 20.07.1991 по 27.08.1997 (в довідці від 22.11.2000 № 14 відсутня дата в наказі при зарахуванні).

Відповідно до довідки від 22.11.2000 № 14, виданої АТ «Донецька промислово сервісна фірма «Електрон», ОСОБА_1 працював в АТ Донецька промислово сервісна фірма «Електрон» з 20.07.1991 наказ 147/12 по 27.08.1997 наказ № 108/29 від 27.08.1997 на посаді директора маг. № 11015.

Таким чином, відомості, зазначені у довідці від 22.11.2000 № 14, не узгоджуються з записами у трудовій книжці, в якій зазначено, що у період з 20.10.1996 по 16.07.1997 позивач працював не у АТ «ДПСФ «Електрон», а у Державному торгівельному підприємстві «Каштан», при цьому згідно з зазначеною довідкою цей період частково співпадає з періодом роботи у АТ «ДПСФ «Електрон». Відомості щодо роботи за сумісництвом як у трудовій книжці, так і у довідці від 22.11.2000 № 14 відсутні.

При цьому, період роботи з 20.10.1996 по 16.07.1997 відповідачем зараховано до загального страхового стажу ОСОБА_1 на підставі трудової книжки, що підтверджується формою «РС-право».

З огляду на наведене, на підставі наданих позивачем доказів неможливо зарахувати до загального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком, періоду з 20.07.1991 по 19.10.1996, з 17.07.1997 по 27.08.1997, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо незарахування до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів з 05.02.1990 по 17.04.1990, з 17.04.1990 по 17.06.1991, з 08.06.1999 по 01.06.2001, суд зазначає таке.

Згідно із оскаржуваним рішенням, згідно довідки від 24.03.2011 № 210 (обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, можливо здійснити на підставі уточнюючих довідок, виданих підприємствами, що розташовані на тимчасово непідконтрольній українській владі території і перереєструвались (не перереєструвались) на території, підконтрольній українській владі, у випадку, коли уточнююча довідка та зазначена у ній інформація відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджуються первинними даними в реєстрі застрахованих осіб).

У довідці про заробітну плату для обчислення пенсії від 24.03.2011 № 210, виданій ДП «Шахта № 4-21», зазначено суми заробітної плати ОСОБА_1 за період з вересня 1997 року по червень 2001 року; на всі виплати нараховані страхові внески та перераховані внески до ПФУ з 03.09.1997 по 01.06.2001, довідка видана на підставі особових рахунків за 1997 2001 роки; архів первинних документів по заробітній платі з 03.09.1997 по 01.06.2001 знаходиться в архіві ДП «Шахта № 4-21» за адресою: 83010, м.Донецьк, вул. Петровського, 240; згідно наказу № 426 від 12.08.2003 Міністерства палива та енергетики України ДП «Шахта № 4-21» є правонаступником ДП «Шахта «Петровська».

Суд зауважує, що довідка від 24.03.2011 № 210 містить відомості про заробітну плату ОСОБА_1 , але не підтверджує наявність пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Трудова книжка НОМЕР_7 не містить відомостей про роботу ОСОБА_1 у періоди з 05.02.1990 по 17.04.1990, з 17.04.1990 по 17.06.1991, довідки на підтвердження не надано, тому позовні вимоги про зарахування цих періодів до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, задоволенню не підлягають.

Щодо періоду роботи з 08.06.1999 по 01.06.2001, суд зазначає таке.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Щодо відсутності відомостей про атестацію робочого місця, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 дійшла висновку про те, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом сьомим пункту 20 Порядку № 637 визначено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із трудовою книжкою НОМЕР_7 позивач 03.09.1997 прийнятий на шахту «Петровська» охоронцем та направлений у відділ охорони, наказ № 245 к від 03.09.1997; 08.06.1999 переведений підземним гірником 2 розряду з повним робочим днем під землею, наказ № 127к від 08.06.1999; 01.06.2001 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, наказ № 117к від 15.06.2001.

Відповідно до абзацу четвертого пункту п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі Інструкція № 58), якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових

умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу,

виданого за результатами атестації робочих місць, і має

відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій,

посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне

забезпечення.

Згідно з пунктами 2.3, 2.4 Інструкції № 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується «05.01.1993». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктами 1.5 Інструкції № 58 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.08.2019 у справі № 654/890/17, від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 та від 11.07.2019 у справі № 683/737/17.

Суд звертає увагу, що записи у трудовій книжці позивача за період з 08.06.1999 по 01.06.2001 здійснені у хронологічній послідовності, і цілком узгоджуються з індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, згідно із індивідуальними відомостями про застраховану особу, що містяться в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у період з січня по червень 2001 року страхувальником застрахованої особи ОСОБА_1 є: 00174786 Державне підприємство «Шахта «Петровська».

У відомостях по спеціальному стажу за цей період облік спецстажу позивача проведено за кодом підстави ЗПЗ013А1, який відповідно до Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства встановлено з 05.11.1991 для: «Працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам».

Згідно із положеннями частини другої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Судом установлено, що період з 01.01.2001 по 01.05.2001 зараховано до пільгового стажу, згідно з формою «РС-право» - Ст.14, пост. 202 підземні, сп.1 р.1 п-р1, п. а-в, у кількості 0 років 4 місяці 0 днів, з 02.05.2001 по 01.06.2001 до загального страхового стажу, тобто відповідачем дотримано вимоги частини другої статті 24 Закону № 1058.

Разом з тим, період з 09.06.1999 по 31.12.2000 зарахований до загального страхового стажу, в той час як має бути зарахований до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на підставі трудової книжки, з застосуванням вимог частини третьої статті 24 Закону № 1058, згідно із якими за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки судом установлено неправомірність незарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 08.06.1999 по 31.12.2000 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (список 1), з застосуванням вимог частини третьої статті 24 Закону № 1058, рішення ГУПФУ в м. Києві від 17.11.2021 № 01 є протиправним та підлягає скасуванню.

У задоволенні вимог про визнання протиправними дій ГУПФУ в м. Києві щодо відмови у призначенні пенсії за віком слід відмовити, оскільки право позивача порушено не внаслідок вчинення протиправних дій, а внаслідок прийняття рішення від 17.11.2021 № 01.

Позовні вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві призначити та виплачувати пенсію за віком з 10.11.2021, зарахувати до пільгового стажу період роботи з 08.06.1999 по 31.12.2000 та зарахувати додатково по одному року за кожний повний рік стажу на підземних роботах до страхового стажу слід відмовити, оскільки в межах спірних правовідносин належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.11.2021 № 4904 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

Обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі № 514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що «..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах».

Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, висловлено Верховним Судом у постанові від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72694515).

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною восьмою статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог та те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судовий збір у розмірі 908,00 грн належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги адвоката Ткаченка Анатолія Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.11.2021 № 01 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.11.2021 № 4904 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя А.Г. Секірська