Справа № 521/1897/25
Суддя: Шевчук Н. О.
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/1897/25
Номер провадження № 2-а/521/67/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шевчук Н.О.,

секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників, представників учасників справи:

від ОСОБА_1 адвокат Єрмак Л.Б., на підставі ордера;

від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог адміністративного позову.

У лютому 2025 року представник ОСОБА_1 Єрмак Людмила Борисівна звернулася до Малиновського районного суду міста Одеси з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, у якому просила суд: визнати бездіяльність протиправною та зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) виключити відомості щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за виконавчим провадженням №70580911 з Єдиного реєстру боржників; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Зокрема, за доводами адміністративного позову позивач вказав, що у провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження ВП №70580911, яке відкрите 23.12.2022 року задля виконання постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 06.10.2021 року по справі №521/21994/20 щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 100 % вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: 20 352,00 грн, з конфіскацією цих товарів, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №0701/50000/20.

Як зазначено позивачем, постановою від 23.12.2022року за вказаним вище виконавчим провадженням встановлено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269 грн.

В той же день, за ВП №70580911 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності- суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для проведення оцінки конфіскованого майна відповідно до протоколу порушення митних правил №0701/50000/20 від 04.07.2020 року, а саме: швейна машина в кількості 320 штук., та призначено суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Приватна експертна служба», якому доручено визначення вартості арештованого майна.

За твердженнями позивача, боржник ОСОБА_1 виконав вимоги виконавчого документа у повному обсязі і з урахуванням витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, що підтверджується квитанцією №АН55-8-ХКХ-К36К-РРНР від 14.10.2022 року на суму 22 978,78 грн. та квитанцією №СТТ-18ЕСО-00ЕЕ-М074 від 25.10.2024 року на суму 273, 04 грн.

Разом з тим, як вказано позивачем, згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників в реєстрі існує запис про боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), номер виконавчого провадження ВП №70580911.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Єрмак Л.Б. було направлено на адресу відповідача заяву про виключення відомостей щодо ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №70580911 з Єдиного реєстру боржників, проте, Управлінням забезпечення примусового виконання рішень Південного міжрегіонального управління МЮ м. Одеса листом від 24.01.2025р. за №1709/03.1 повідомлено ОСОБА_1 (його представника-адвоката Єрмак Л.Б.), що постанова в частині конфіскації буде вважатись виконаною лише після реалізації конфіскованого майна: «станом на 24.01.2025 року розпорядження конфіскованим майном ще не здійснено у повному обсязі, у зв`язку з чим, у державного виконавця відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження №70580911 згідно із положеннями статті 39 Закону України «Про виконавче провадження", з чим позивач не погодився та звернувся до суду з відповідним позовом.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Після надходження та реєстрації зазначеної позовної заяви, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст. 18 КАС України.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 06.02.2025 року у справі №521/1897/25 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії., вирішено розгляд адміністративної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено дату судового розгляду.

20.02.2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення до матеріалів адміністративної справи письмових доказів, а саме: роздруківку з Єдиного державного реєстру судових рішень постанови у справі №521/21994/20. Вказане клопотання разом із додатками долучено до матеріалів адміністративної справи.

21.02.2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову в частині визнання бездіяльності протиправною та стягнення судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. Відзив судом долучено до матеріалів адміністративного позову.

Зокрема, за доводами відзиву, Державний виконавець, посилаючись на встановлені позивачем в адміністративному позові обставини, наголосив, що не погоджується з доводами позивача стосовно протиправної бездіяльності відповідача, оскільки по-перше, позивачем не зазначено в чому саме полягає бездіяльність державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження № 70580911, та які норми закону порушені; а, по-друге, станом на 21.02.2025 року розпорядження конфіскованим майном не здійснено у повному обсязі, тобто фактично рішення суду не виконано, у зв`язку з чим, у Державного виконавця відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження № 70580911 згідно із положеннями ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак і підстави, які вичерпними, відповідно до вимого чинного законодавства на виключення боржника з Єдиного державного реєстру боржників відсутні.

В судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції, представник позивача підтримала доводи та вимоги адміністративного позову, з мотивів, викладених письмово. Просила суд задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву 21.02.2025 року про розгляд справи без його участі, наголосив на підтриманні позиції, викладеної у відзиві на адміністративний позов.

Розглянувши адміністративну справу №521/1897/25, дослідивши письмові матеріали, заслухавши учасника справи, який з`явився в судове засідання на розгляд справи, Малиновський районний суд міста Одеси дійшов висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) потребує часткового задоволення, враховуючи таке.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Так, судом у даній справі встановлено, що постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 01.06.2021 року у справі №521/21994/20, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 06.10.2021 року, ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено на нього стягнення, відповідно до санкції статті, у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: 20 352 гривні, з конфіскацією цих товарів, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №0701/50000/20; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

16.12.2021 року Одеська митниця звернулася до Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання рішення суду.

23.12.2022 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чермаша Романа Вадимовича було відкрите виконавче провадження №70580911 по примусовому виконанню постанови Малиновського районного суду міста Одеси у справі № 521/21994/20.

В цей же день, постановою Державного виконавця від 23.12.2022 року у вказаному вище виконавчому провадженні встановлено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269 грн., та постановою Державного виконавця від 23.12.2022 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Приватна експертна служба», якому доручено визначення вартості арештованого майна, відповідно до протоколу порушення митних правил №0701/50000/20 від 04.07.2020 року, а саме: швейна машина в кількості 320 штук.

26.06.2024 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маковською А. В. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження №70580911.

Як встановлено судом, боржник ОСОБА_1 виконав вимоги виконавчого документа у повному обсязі з урахуванням витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, що підтверджується квитанцією №АН55-8-ХКХ-К36К-РРНР від 14.10.2022 року на суму 22 978,78 грн. та квитанцією №СТТ-18ЕСО-00ЕЕ-М074 від 25.10.2024 року на суму 273, 04 грн.

Водночас, з Інформаційної довідки з Єдиного реєстру боржників від 31.01.2025 року вбачається, що відносно позивача станом на час розгляду справи в реєстрі існує запис про боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), номер виконавчого провадження ВП №70580911.

Також судом встановлено, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Єрмак Л.Б. було направлено на адресу Відповідача заяву про виключення відомостей щодо ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №70580911 з Єдиного реєстру боржників.

У відповідь на вказану заяву Управління забезпечення примусового виконання рішень Південного міжрегіонального управління МЮ м. Одеса листом від 24.01.2025 року за №1709/03.1 повідомило ОСОБА_1 , що постанова в частині конфіскації буде вважатись виконаною лише після реалізації конфіскованого майна: «станом на 24.01.2025 року розпорядження конфіскованим майном ще не здійснено у повному обсязі, у зв`язку із чим, у державного виконавця відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження №70580911 згідно із положеннями ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження".

Окрім наведеного у матеріалах справи наявні висновки про вартість майна від 17.02.2025 року, надані Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та лист виконавця учасникам виконавчого провадження щодо вартості майна від 17.02.2025 року №6832/031.

Інших письмових документів матеріали справи не містять.

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо виключення позивача з Єдиного реєстру боржників.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправною бездіяльності такого суб`єкта.

Згідно із ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У даній справі судом встановлено, що постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 01.06.2021 року у справі №521/21994/20 ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено на нього стягнення, відповідно до санкції статті, у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: 20 352 гривні, з конфіскацією цих товарів, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №0701/50000/20; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

23.12.2022 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чермаша Романа Вадимовича було відкрите виконавче провадження №70580911 по примусовому виконанню постанови Малиновського районного суду міста Одеси у справі № 521/21994/20.

В цей же день, постановою Державного виконавця від 23.12.2022 року у вказаному вище виконавчому провадженні встановлено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269 грн., та постановою Державного виконавця від 23.12.2022 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Приватна експертна служба», якому доручено визначення вартості арештованого майна, відповідно до протоколу порушення митних правил №0701/50000/20 від 04.07.2020 року, а саме: швейна машина в кількості 320 штук.

Як встановлено судом, боржник ОСОБА_1 виконав вимоги виконавчого документа у повному обсязі з урахуванням витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, що підтверджується квитанцією №АН55-8-ХКХ-К36К-РРНР від 14.10.2022 року на суму 22 978,78 грн. та квитанцією №СТТ-18ЕСО-00ЕЕ-М074 від 25.10.2024 року на суму 273, 04 грн.

Водночас, з Інформаційної довідки з Єдиного реєстру боржників від 31.01.2025 року вбачається, що відносно позивача станом на час розгляду справи в реєстрі існує запис про боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), номер виконавчого провадження ВП №70580911, що і стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п. 5 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження», відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 18 Закону № 1404 визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02.04.2012№ 512/5 постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника уразі, якщо: при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена); після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено; після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає); відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 9 Закону № 1404, Єдиний реєстр боржників це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Одночасно з цим, згідно із ч. 7 ст. 9 Закону № 1404 відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 цього Закону або постанови, передбаченої ч. 4 ст. 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 6 Розділу Х Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження № 2432/5, Система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі ст. 39 Закону № 1404-VIII; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Відтак, ч. 7 ст. 9 Закону №1404-VIII та п. 6 Розділу Х Положення №2432/5 визначено вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Тобто, у даній справі, за встановлених судом обставин, виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників має бути наслідком фактичного виконання рішення суду в частині конфіскації товару, який вилучено на підставі протоколу про порушення митних правил №0701/50000/20, за яким видано виконавчий документ.

Разом з тим, суд зазначає, що метою ведення Єдиного реєстру боржників є саме оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Таким чином, у разі відсутності у особи невиконаних майнових зобов`язань та необхідності збереження її майна з метою виконання зобов`язання за рішенням суду така особа не повинна перебувати в Єдиному реєстрі боржників з огляду на мету його ведення.

У даному разі судом встановлено, що позивач внесений до Єдиного реєстру боржників з огляду на відкриття Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчого провадження №70580911 з виконання постанови Малиновського районного суду міста Одеси у справі №521/21994/20 про накладення на ОСОБА_1 стягнення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередньо предметів порушення митних правил, а саме: 20 352 грн., з конфіскацією цих товарів вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №0701/50000/20.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону №1404-VIII, боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Судом встановлено, що обов`язок щодо виконання постанови Малиновського районного суду міста Одеси в частині конфіскації товару, згідно з протоколом про порушення митних правил №0701/50000/20 виконавчим документом покладений на ОСОБА_1 , як боржника.

Разом з тим, в силу вимог ч. 1 ст. 62 Закону №1404-VIII виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, відповідні дії на виконання рішення суду щодо конфіскації майна повинен вчинити виключно орган державної виконавчої служби.

Відтак, у позивача відсутні жодні зобов`язання щодо вчинення дій, спрямованих на виконання рішення в частині конфіскації майна і безпосереднє виконання рішення в цій частині не залежить від його волі, оскільки він не має правових підстав розпорядитися конфіскованим майном.

Водночас, відсутність обов`язку позивача у виконанні постанови суду в частині конфіскації вилученого майна зумовлює наявність відомостей про позивача в Єдиному реєстрі боржників.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як було зазначено вище за текстом даного рішення, згідно із Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (Положення № 2432/5), Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20.05.2003 № 43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2003 за №388/7709, наказу Міністерства юстиції України від 28.04.2015 №614/5 «Про затвердження Тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2015 за № 478/26923. Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна, тобто дійсно Законодавством встановлено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Таким чином, фактично відповідач в рамках чинного законодавства не може виключити позивача з Єдиного реєстру боржників, навіть коли відсутні підстави для внесення такого запису.

З огляду на зазначене, у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви позивача про виключення його з Єдиного реєстру боржників.

Разом з тим, за наявності підстав для виключення інформації щодо позивача з Єдиного реєстру боржників, його права мають бути захищені і той чи інший спосіб, і таким способом є зобов`язання вчинити відповідні дії на підставі судового рішення, навіть за відсутності у діях відповідачів - суб`єктів владних повноважень протиправної бездіяльності щодо вчинення запитуваної позивачем реєстраційної дії.

Згідно з п. 10 ч. 2ст. 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відтак, у даному разі, оскільки Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) є відповідальним за функціонування Єдиного реєстру боржників, воно має самостійно визначити, яким чином має бути забезпечене внесення відповідної інформації щодо позивача до Системи.

Разом з тим, суд зазначає, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Управління щодо позивача не може бути визнана обґрунтованою, оскільки станом на час розгляду відповідачем заяви позивача, законодавцем не унормовано відповідної процедури.

Відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наявність інформації щодо позивача в Єдиному реєстрі боржників при відсутності положень законодавства, що передбачають можливість її виключення у зв`язку з тривалим невиконанням органом державної виконавчої служби постанови суду в частині конфіскації майна, не є пропорційним заявленій в законодавстві легітимній меті.

Тобто, враховуючи принцип юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, враховуючи відсутність у позивача реального обов`язку з виконання постанови суду в частині конфіскації вилученого майна за наявності такого обов`язку виключно у органу державної виконавчої служби, суд зазначає, що права позивача не повинні обмежуватись шляхом наявності відомостей про нього в Єдиному реєстрі боржників, з огляду на що, відомості про нього як боржника мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників.

При цьому, суд зазначає, що можливість виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення прямо передбачена п. 23 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802.

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини, застосовані судом норми законодавства, з урахуванням вимог ст. 245 КАС України, суд виснує про те, позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими, та потребують задоволення лише в частині зобов`язання відповідача виключити позивача з Єдиного реєстру боржників, з відмовою в іншій частині позову.

Згідно із ч.1 ст. 139 КАС України, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 139, 241-246, 250, 287 КАС України, Малиновський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ( 65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Виключити запис про боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за виконавчим провадженням №7058091, яке перебуває на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з Єдиного реєстру боржників, з примусового виконання постанови Малиновського районного суду міста Одеси №521/21994/20, виданої 06.10.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил в розмірі 20352 грн. з конфіскацією цього товару, вилученого згідно із протоколом про порушення митних правил 0701/50000/20.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено, підписано та проголошено 21.02.2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37, .

Суддя: Н.О. Шевчук