Справа № 755/19335/23
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2024 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 04.07.2024) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 20 вересня 2023 року серії АА № 00013739 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що посадовою особою відповідача під час винесення оскаржуваної постанови не було враховано положення пункту 22.5 Правил дорожнього руху, згідно якого визначено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу на відстань до 2 м. Посадова особа відповідача під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серія АА № 00013739 від 20.09.2023 не звернула увагу на те, що визначена ним в автоматичному режимі загальна довжина 20,165 м. в даному випадку складається з довжини самого транспортного засобу з напівпричіпом - 18,75 м., а також частини вантажу, що виступав за задній габарит транспортного засобу на відстань 1,415 м., тобто - навіть менше ніж 2 м., що дозволяється згідно п. 22.5 ПДР. Таким чином, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю, зазначає про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з оспорюваною постановою та дотриманні процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з`ясовано усіх обставин у справі, що мають значення для справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач вказав, що визначена відповідачем в автоматичному режимі загальна довжина 20,165 м. в даному випадку складається з довжини самого транспортного засобу з напівпричіпом - 18,75 м., а також частини вантажу, що виступав за задній габарит транспортного засобу на відстань 1,415 м., тобто - навіть менше ніж 2 м., що дозволяється згідно п. 22.5 ПДР.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Соколюк Любомиром Миколайовичем, складено постанову серія АА № 00013739 від 20.09.2023, згідно з якою встановлено, що 20.09.2023 о 8 год 10 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., відповідальна особа - ОСОБА_1 , допустив рух транспортного засобу МАЗ 6430C9, ДНЗ НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної довжини транспортного засобу на 7.547% (1.415 м.), при дозволеній максимальній фактичній довжині 18.75 м., відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16, Сертифікат відповідності № UA.TR.113-0619/11F-22; 0695/11F-22 чинний до 26.12.2023 року.

Позивач є керівником - Генеральним директором Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником спеціалізованого сідлового тягача МАЗ 6430С9 ДНЗ НОМЕР_2 є АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ».

Встановлено, що 20.09.2023 у відповідності до Накладної - вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № 21 від 20.09.2023, транспортним засобом марки МАЗ 6430С9, державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом ВАРЗ НПМ - 2815, державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснювалося перевезення стійок вібраційних СВ 164-12 - 1 по стандарту: Серія 3.407.1-143 в кількості 5 шт.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач за захистом своїх порушених прав та законних інтересів звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено вчинення позивачем, як керівником АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» - власником транспортного засобу порушення пункту 22.5 ПДР України та наявності події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Соколюк Любомиром Миколайовичем, складено постанову серія АА №00013739 від 20.09.2023, згідно з якою встановлено, що 20.09.2023 о 8 год 10 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., відповідальна особа - ОСОБА_1 , допустив рух транспортного засобу МАЗ 6430C9, ДНЗ НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної довжини транспортного засобу на 7.547% (1,415 м.), при дозволеній максимальній фактичній довжині 18,75 м., відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16, Сертифікат відповідності № UA.TR.113-0619/11F-22; 0695/11F-22 чинний до 26.12.2023.

Позивач ОСОБА_2 є керівником - Генеральним директором Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником спеціалізованого сідлового тягача МАЗ 6430С9 ДНЗ НОМЕР_2 є АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ».

20.09.2023 у відповідності до Накладної - вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № 21 від 20.09.2023, транспортним засобом марки МАЗ 6430С9, державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом ВАРЗ НПМ - 2815, державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснювалося перевезення стійок вібраційних СВ 164-12 - 1 по стандарту: Серія 3.407.1-143 в кількості 5 шт.

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344 (далі - Закон № 2344) реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно п. 7 Положення № 103 Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Таким чином Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» № 2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП визначено наступне порушення: Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядку № 1174).

Відповідно до п. п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Відповідно до ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з п. 11-12 Порядку № 1174 автоматичні пункти, якими правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, забезпечують, зокрема, вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу та вимірювання загальної маси транспортного засобу.

Відповідно до п. 8 Порядку №1174 вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).

Постановою АА № 00013739 від 20.09.2023 зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 2 вісь; 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 3220 мм, 2-3: 1400 мм, 3-4: 7250 мм, 4-5: 1350 мм; 5-6: 1350 мм; навантаження на вісь 1 - 5800 кг, 2 - 6800 кг, 3 - 6400 кг, 4 - 7500 кг, 5 - 7700 кг; 6 - 8400 кг; загальна маса - 42600 кг, висота - 3,468 м.; ширина - 2,621 м.; довжина - 20,765 м.;

Так, згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою АА № 00013739 від 20.09.2023, встановлено: загальної довжини транспортного засобу на 7,547% (1,415 м.), при дозволеній максимальній фактичній довжині 18,75 м.

Розрахунок відсоткового перевищення загальної довжини (зазначено в мм): (20 765 - 18 750 - 600)/18 750 )*100 %= 7,547%.

Встановлено, що автоматичним пунктом фіксації за допомогою технічних засобів WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу МАЗ 6430C9, ДНЗ НОМЕР_1 , а саме довжина - 20,765 м.

Відповідач виходив з того, що із наведеного вбачається порушення позивачем габаритно-вагових норм, та допущення руху транспортного засобу МАЗ 6430C9, ДНЗ НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної довжини транспортного засобу на 7,547% (1,415 м.), при дозволеній максимальній фактичній довжині 18,75 м.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу, що транспортним засобом марки МАЗ 6430С9, державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричіпом ВАРЗ НПМ - 2815, державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснювалося перевезення стійок вібраційних СВ 164-12 - 1 по стандарту: Серия 3.407.1-143 в кількості 5 шт.

Стійка повітряної лінії електропередавання (опора ЛЕП) - споруда для утримання дротів і за наявності - грозозахисних тросів повітряної лінії електропередавання й оптоволоконний лінії зв`язку на заданій відстані від поверхні землі та один від одного.

Габаритні характеристики стійок залізобетонних віброваних для опор повітряних ліній електропередач СВ 164-12 - 1: довжина - 16400 мм, ширина - 390 мм, висота - 380 мм.

Згідно листа виробника ТОВ «Верхньодніпровський авторемонтний завод» вих. № 26/01 від 13.01.2025 вбачається, що напівпричіп ВАРЗ НПМ - 2815 має габаритні розміри: довжина 15000 мм та має можливість «продовжуватися» до 26000 мм, з кроком 1000 мм; ширина - 2550 мм.

Довжина транспортного засобу марки МАЗ 6430С9, державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом ВАРЗ НПМ - 2815, державний номерний знак НОМЕР_3 складає 18,75 м.

На підтвердження наведеного, було здійснено заміри транспортного засобу МАЗ 6430С9 з приєднаним напівпричепом ВАРЗ НПМ - 2815 в складеному та розкладеному (продовженому) стані.

Довжина транспортного засобу МАЗ 6430С9 з напівпричепом ВАРЗ НПМ - 2815 в складеному стані (не подовженому) становить 18,75 м.

Довжина транспортного засобу МАЗ 6430С9 з напівпричепом ВАРЗ НПМ - 2815 в розкладеному стані (в подовженому) становить 29,75 м.

Порівняння за результатами проведеного візуального обстеження, вивчення та аналізу зображення транспортного засобу з напівпричепом в момент учинення правопорушення, що містяться в матеріалах справи, а також зображень транспортного засобу з напівпричепом, зроблених за дорученням позивача, де напівпричіп знаходиться в нерозкладеному та розкладеному (подовженому) стані вказує, що в момент фіксації правопорушення напівпричіп ВАРЗ НПМ - 2815 знаходився в складеному (неподовженому) стані.

При цьому, з наданих позивачем фото вбачається, що основними ознаками того, що напівпричіп знаходиться в розкладеному (подовженому) стані є наявність проміжку в суцільному ряді бокових бортових панелей сірого кольору. Тобто, якщо напівпричіп розкладений, то в цьому випадку боковий борт напівпричепа не є суцільним.

Таким чином, посадовою особою відповідача під час винесення оскаржуваної постанови не було враховано положення пункту 22.5 ПДР України, згідно якого визначено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається, у разі якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу на відстань до 2 м, тобто дозволяється рух транспортного засобу з напівпричепом довжиною 18,75 м, при цьому додатково вантаж може виступати за задній габарит транспортного засобу - 2 м, що разом складає 20,75 м.

За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що є не доведеними вчинення позивачем порушень, передбачених пунктом 22.5 ПДР України та наявності події адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, тому постанова від 20 вересня 2023 року серії АА № 00013739 про накладення адміністративного стягнення є протиправною та підлягає скасуванню

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, колегія судді дійшла до висновку про стягнення на користь позивача суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2024 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 20 вересня 2023 року серії АА № 00013739 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та провадження у справі закрити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 9, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.).

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 20.02.2025.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна