Справа № 120/5205/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

17 лютого 2025 р. Справа № 120/5205/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Маслоід О.С.,

за участю:

секретаря судового засідання: Сомик Ю.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про зміну способу виконання рішення, постановленому в адміністративній справі

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601)

про: визнання дій протиправними та стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного перебувала адміністративна справа за позовом заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної судової адміністрації України (далі - відповідач) про визнання відмови протиправною та стягнення компенсації .

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.12.2020 позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Державної судової адміністрації України у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації за затримку виплати заробітної плати, оформленої листом від 26.03.2020 № К456-20-586/20, та зобов`язано Державну судову адміністрацію України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрат грошових доходів за період з серпня 2010 року по листопад 2019 року у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати.

02.02.2021 у справі №120/5205/20-а Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.

04.12.2024 за вх.№70681/24 до від головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Рекашової А.М. надійшла заява про зміну способу та порядку виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі № 120/5205/20-а. Так, державний виконавець просить змінити спосіб виконання із зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрат грошових доходів за період з серпня 2010 року по листопад 2019 року у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати на безспірне списання Державною казначейською службою України відповідної суми коштів з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів» у порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845. Мотивами звернення із вказаною заявою державний виконавець зазначає те, що 09.07.2021 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 02.02.2021 №120/5205/20-а. Водночас, листом Державної судової адміністрації України від 19.11.2021 повідомлено, що у відповідності до положень ст. 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ДСА України здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансування забезпечення діяльності судів (крім Верховного суду та вищих спеціалізованих судів), Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони, ДСА України та її територіальних управлінь. У свою чергу, місцеві господарські суди є самостійними розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та відповідно до затверджених бюджетних асигнувань безпосередньо нараховують та виплачують суддівську винагороду суддям (у тому числі за рішенням суду), яких зараховано до штату відповідного суду згідно з Законом України "Про судоустрій і статус суддів". ДСА України не нараховує та не виплачує суддівську винагороду суддям, оскільки зазначене виходить за межі повноважень ДСА України, встановлених ст. 152 вищевказаного Закону. Також, ДСУ України зазначено, що рішення можливо виконати лише шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України нарахованої суми коштів з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів». Листом ДСА України від 29.08.2024 № 11-170073/24 надано розрахунок належної до виплати компенсації ОСОБА_1 згідно рішення суду від 07.12.2020. Відповідно до наданого розрахунку заборгованість за рішенням суду склала 88 046,74 грн. Державний виконавець зауважує, що нарахована до виплати сума коштів боржником досі не виплачена та рішення суду залишається невиконаним. Відтак, зазначені обставини істотно ускладнюють виконання cyдового рішення у справі №120/5205/20-а.

13.12.2024 за вх.№72414/24 до суду від Державної судової адміністрації України надійшли пояснення, в яких підтримано заяву державного виконавця щодо зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі №120/5205/20-а.

14.01.2025 за вх.№2655/25 до суду від позивача надійшла заява, в якій просить постановити ухвалу, якою встановити спосіб виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі №120/5205/20-а, відповідно до якого: зобов`язати Державну судову адміністрацію України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) нарахувати компенсацію втрат грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати 73 989,37 грн заробітної плати за період з серпня 2010 року по листопад 2019 року, за правилами пункту 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2001 №159; виплатити нараховану компенсацію ОСОБА_1 за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів».

Ухвалою суду від 05.02.2025 вказані заяви призначено до розгляду на 17.02.2025.

В судове засідання 17.02.2025 з`явилась ОСОБА_1 та нею надавались пояснення щодо поданих заяв; Міністерство юстиції України та Державна судова адміністрації України про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили.

За приписами ч. 2 ст. 378 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Таким чином, судом вирішено здійснювати розгляд заяв за даної явки.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав щодо встановлення чи зміни способу і порядку виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №5205/20-а від 07.12.2020, суд керуються такими мотивами.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч. 2-4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII) та ст. 14, 370 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Виконання судового рішення є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Право позивача на отримання спірної виплати є беззаперечним і забезпечення цього права становить сутність взятих на себе державою зобов`язань.

Ч. 1 ст. 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

При цьому суд зауважує, що поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Відповідно до ч.ч. 3-4 цієї статті підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №800/203/17).

За змістом ст. 151 Закону №1402-VIII Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 148 Закону № 1402-VIII функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють, зокрема, Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх судів (крім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів), Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України.

Аналогічна норма закріплена у пп. 2 п. 6 Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.01.2019 №141/0/15-19.

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI (далі - Закон № 4901-VI) та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845).

Суд враховує, що обраний судом спосіб захисту при ухваленні рішення та відновлення порушеного права позивача не передбачає стягнення певної суми коштів, а є рішенням зобов`язального характеру, яке покладає відповідні обов`язки на відповідача та потребує вчинення ними певних дій.

Разом з тим, ст. 7 Закону № 4901-VI встановлює особливості виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна.

Згідно ч. 1 цієї статті виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення (ч. 2 ст. 7 Закону № 4901-VI).

Мета зміни способу та порядку виконання рішення суду полягає у тому, щоб забезпечити його виконання шляхом усунення обставин, що істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати, що під зміною способу і порядку розуміється дія або сукупність дій, якими певним чином досягається кінцевий результат, та що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання рішення неможливим.

Відповідно до ст. 3 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Пп. 2 п. 25 Порядку № 845 передбачено, що у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Відповідно до п. 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно зі ст. 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема: здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі; здійснює внутрішній контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів.

Положеннями ст. 23 Кодексу визначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному Бюджетним кодексом.

З 2004 року запроваджена і діє бюджетна програма КПКВ 0501150, метою якої є погашення заборгованості за виконавчими провадженнями на користь суддів, її завданням є - виплата заборгованості за рішеннями судів, винесеними на користь суддів.

У зв`язку з цим, суд зазначає, що виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється у порядку черговості згідно з чинним законодавством України органами Казначейства за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

Наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 822/743/16.

При цьому, суд також враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 20.10.2021 у справі № 580/4201/20, відповідно до яких оскільки у віданні ДСА України діє окрема бюджетна програма для забезпечення виконання судових рішень - КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів», призначена безпосередньо для таких цілей, списання коштів здійснюватиметься саме за нею.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 3 Закону № 4901-VI, списання коштів за судовими рішеннями, боржником за якими є державний орган, можливе у тому випадку, коли способом захисту порушеного права буде стягнення коштів (ДСА України).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що зазначені державним виконавцем обставини істотно ускладнюють виконання рішення та задля належного виконання судового рішення в адміністративній справі є необхідність для зміни способу і порядку виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.12.2022 у справі №460/32443/22, шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 компенсації втрат грошових доходів у розмірі 88 046, 74 грн за період з серпня 2010 року по листопад 2019 року у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати за рахунок бюджетної програми КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України», у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

В той же час, суд зазначає, що вимоги ОСОБА_1 , сформульовані у заяві від 14.01.2025, в даному випадку не підлягають задоволенню, адже є менш ефективними в розрізі сприяння повному виконанню рішення суду від 07.12.2020.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 378 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та стягнення компенсації задовольнити частково.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі №120/5205/20-а, встановивши: «Стягнути на користь ОСОБА_1 компенсацію втрат грошових доходів у розмірі 88 046, 74 грн за період з серпня 2010 року по листопад 2019 року у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати за рахунок бюджетної програми КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України», у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу виконання рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маслоід Олена Степанівна