Справа № 643/14851/24
Суддя: Тимош О. М.
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/24/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2025

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Тимош О. М.,

за участю секретаря судового засідання Кизим К. В.,

представника відповідача Зарицької К. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

встановив:

У грудні 2024 позивач ОСОБА_1 в особі свого представника звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив постанову №18272 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-3 КУпАП від 22.11.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 про притягнення до адміністрнативної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-3 КУпАП скасувати; провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-3 КУпАП - закрити.

Позовні вимоги мотивував тим, що 22.11.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 було винесено постанову №18272 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-3 КУпАП. Наведеною постановою установлено, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-3 КУпАП, внаслідок чого постановлено накласти на позивача штраф у сумі 17 000 грн. Зі змісту постанови вбачається, що 22.11.2024 о 12:00 в ході здійснення прийому ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено факт порушення ним правил військового обліку. Відповідно до наявних в ІНФОРМАЦІЯ_2 даних останній медичний огляд ОСОБА_1 проходив більше ніж 10 років. Згідно з вимогами абз. 3 п. 3.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 №402, повторний медичний огляд військовозобов`язаний проводиться один раз на 5 років. Тому ІНФОРМАЦІЯ_3 було видано направлення від 22.11.2024 №1736 на проходження медичного огляду, але ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Своїми діями позивач порушив вимоги абз. 5 п. 1 Правил військового призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 №1487 (зі змінами), абз. 8 ч. 3, абз.3, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Позивач наголошує, що постанова є незаконною. Через відсутність складу адміністративного правопорушення, процедурні порушення при формуванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували акт неправомірних дій позивача.

Представник позивача зазначає, що оскаржувана постанова винесена за правовою кваліфікацією, яка не закріплена КУпАП. КУпАП не містить статті 210-3, тобто позивачу інкримінується об`єктивна сторона адміністративного проступку за положенням закону, який не визначено, тим самим порушено принцип національного та міжнародного права «ніякого покарання без закону».

Стосовно позивача не була дотримана процедура законності направлення, що виключає наявність складу адміністративного правопорушення. Так, позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 примусово. Без вручення повістки про виклик, останній був змушений їхати під силовим та психологічним примусом невідомих осіб у камуфляжному одязі зі зброєю. Мобільний телефон у позивача було вилучено, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Мати позивача за цим фактом зверталася до правоохоронних органів із заявою.

Позивач звертає увагу, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та має статус військовозобов`язаного. Позивач не змінював місця проживання та не мав обов`язку проходити медичний огляд не за місцем реєстрації військового обліку. Тому всі наступні вимоги співробітників ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач не зобов`язаний був виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Як зазначає представник позивача, було порушено порядок розгляду справи. Позивачу не надали можливості надати додаткові матеріали, позивач заявляв клопотання про відкладення розгляду адміністративного правопорушення для надання необхідних документів, однак клопотання не розглядалося, не надали позивачу реалізувати своє право на захист, не допускали адвоката, яка прибула за місцем складання постанови, не надали можливість надати правову допомогу, чим порушили вимоги ст. 278 КУпАП.

Представник позивача наполягала на тому, що оскаржувана постанова не відповідає процесуальним вимогам строків накладення адміністративного стягнення. Так, адміністративне стягнення накладено на позивача за порушення правил військового обліку, яке мало місце десять років потому (останній медичний огляд ОСОБА_1 проходив більше, ніж 10 років).

Ухвалою судді від 04.12.2024 відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 17.01.2025 витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якого було винесено постанову №18272 від 22.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-3 КУпАП у строк до 14.02.2025.

У визначений судом строк витребувані докази до суду не надійшли.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином на своєчасно.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, в обгрунтування позовних вимог надала пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, правом подання відзиву на позов не скористався, матеріали, які стали підставою, для винесення постанови щодо позивача на ухвалу суду не направили. Відповідач причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи не подавав, тому для дотримання розумних строків розгляду справи вважав за можливе розглянути справи за їх відсутності.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Постановою №18272 від 22.11.2024, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 , на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000,00 грн. В цій постанові зазначено, що 22.11.2024 о 12:00 в ході здійснення прийому ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_2 був установлений факт порушення ним військового обліку. Відповідно до наявних в ІНФОРМАЦІЯ_2 даних останній медичний огляд ОСОБА_1 проходив більше ніж 10 років. Згідно з вимогами абз. 3 п. 3.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 №402, повторний медичний огляд військовозобов`язаний проводиться один раз на 5 років. Тому ІНФОРМАЦІЯ_3 було видано направлення від 22.11.2024 №1736 на проходження медичного огляду, але ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 5 п. 1 Правил військового призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 №1487 (зі змінами), абз. 8 ч. 3, абз.3, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідальність за встановлене правопорушення передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП (а.с.9-10).

З постанови вбачається, що її копію позивач отримав у день винесення 22.11.2024, та у строк передбачений законом оскаржив її.

Позивачем надані копії заяви ОСОБА_3 щодо незаконності затримання її сина ОСОБА_1 22.11.2024 о 9:30 та пояснень ОСОБА_3 від 22.11.2024, в якому зокрема просила за фактом незаконності затримання сина, позивача по справі, відкрити кримінальне провадження та внести відомості до ЄДРДР (а.с.11,12), які судом до уваги не беруться, оскільки не стосуються предмету доказування. При цьому суд звертає увагу, що жодних доказів того, що відомості щодо незаконних дій працівників ТЦК стосовно позивача, зокрема під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, мали місце, оскільки вони не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Щодо аргументу позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею, яка відсутня у КУпАП (ст. 210-3), суд зазначає таке.

У постанові є посилання на те, що відповідальність за встановлене правопорушення, передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП, яка є у КУпАП та передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Дійсно у КУпАП відсутня ст. 210-3, на яку містить посилання оскаржувана постанова. Проте суд вважає таке неправильне зазначення статті явною цифровою опискою, тим більше, що постанова містить і посилання на ч. 3 ст. 210, яка містить склад адміністративного правопорушення, яке інкримінується позивачеві.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Щодо аргументу представника позивача про те, що прротокол про адміністративне правопрорушення не складався.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Відповідно до ч. 7 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Оскільки справа розглядалася у присутності позивача та у постанові відсутні позначення про незгоду з порушенням та адміністративним стягненням, тобто не вбачається підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення, та такі дії відповідача відповідають вимогам закону.

Щодо розгляду справи не за місцем перебування позивача на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Позивач, стверджуючи, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та має статус військовозобов`язаного, не надав суду на підтвердження перебування на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 доказів на підтвердження (зокрема, витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військовий квіток з відповідною відміткою тощо).

При цьому суд зауважує, що відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр)персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держатель Реєстру надає органам адміністрування та ведення Реєстру право доступу до бази даних Реєстру.

Відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема , територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя

Позивачем не надано підтвердження наявності його персональних даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста, про що він стверджує у позові.

До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, які вносяться до Єдиному державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста, належать серед іншого відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку (п. 17-1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»).

Щодо посилання на те, що відповідачем під час розгляду справи не було вирішено клопотання про відкладення розгляду справи та забезпечення захисника.

Такі твердження позивача спростовуються копією постанови, яка долучена як доказ до матеріалів справи, в якій відсутні будь-які пояснення, клопотання, зауваження позивача (а.с.10).

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до п. 3.2 глави 3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 №402, повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення. Військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил України та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються.

Позивач не стверджує, що проходив повторний медичний огляд військовозобов`язаних протягом останніх 5 років, а тому суд дійшов висновок про законність направлення позивача на проходження медичного огляду.

Щодо строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

При цьому ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, суть якого полягає у відмові від проходження медичного огляду, на який він був направлений 22.11.2025, а не, як стверджує представник позивача, непроходження ним медичного огляду більше ніж 10 років. Саме 22.11.2025 і є датою вчинення правопорушення. Тобто строки накладення адміністративного стягнення відповідачем не порушено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята із дотриманням законодавства.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені приписи законодавства, суд дійшов висновку про залишення без змін постанови серія №18272 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 22.11.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 про притягнення до адміністрнативної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому позовна заява підлягає залишенню без задоволення.

Оскільки суд залишає позовні вимоги без задоволення, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.2,5,8,9,12,77,241-243,246,255,268,269,286 КАС України, ст.7,9,222, 247, 251, 258, 268, 276,280, 283, 287, 288 КУпАП,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_2 .

Суддя О.М.Тимош