Справа № 160/33037/24
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 лютого 2025 рокуСправа №160/33037/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., розглянувши клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про розгляд в порядку загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справи №160/33037/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " П.Т.Б.М.УКРАЇНА" до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю " П.Т.Б.М.УКРАЇНА" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України , в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС У Дніпропетровській області від 04.11.2024 року №11999263/44288664 про відмову у реєстрації податкової накладної №30 від 11.09.2024 року, як необгрунтоване.

- зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «П.Т.Б.М.УКРАЇНА» () податкову накладну №30 від 11.09.2024 року датою фактичного її подання.

18.12.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження або в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідачем-1 зазначено, що у випадку розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у відповідача буде відсутня можливість оскаржити рішення суду у даній справі в порядку касаційного провадження. Також відповідач-1 зауважив, що дана справа становить суспільний інтерес.

Вирішуючи вказане клопотання по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3, 4 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Згідно ч.2, 3, 4 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Кодексом адміністративного судочинства України визначено перелік адміністративних справ, які належить розглядати за правилами загального позовного провадження. В свою чергу, дана адміністративна справа не віднесена до вказаного переліку.

Суд зазначає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування, а саме: визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, є незначної складності та не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню:

1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом;

2) судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Суд зазначає, що призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження не позбавляє безумовного права на оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному або касаційному порядку.

Суд зауважує, що зазначення суспільного інтересу як однієї із причин розгляду справи в порядку загального позовного провадження та спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи повинно бути підтверджено належними доказами.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про розгляд справи в порядку загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.12, 248, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про розгляд справи в порядку загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін відмовити.

Відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Турлакова