Справа № 160/33419/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 лютого 2025 рокуСправа № 160/33419/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Ніколайчук С.В.

розглянув у письмовому провадженні у місті Дніпро відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 160/33419/24 Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СІСТАР" (49007, м. Дніпро, вул. Бориса Кротова, буд. 3Л, ) до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49000, ), відповідача-2: Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення

УСТАНОВИВ:

18 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СІСТАР" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 29.05.2024 року № 8886255/24238090 про відмову в реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 02.05.2023;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 02.05.2023, складену Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством «Сістар», датою подання її на реєстрацію.

23 грудня 2024 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

27 січня 2025 року представник відповідача-1 подала до суду клопотання про залишення позову без розгляду через пропуск строку звернення до суду.

Ухвало від 03 лютого 2025 року суд надав можливість Товариству з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СІСТАР" подати пояснення стосовно клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі № 160/33419/24 та докази, які підтверджують можливість залишення позову без розгляду у цій справі.

14.02.2025 року Товариству з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СІСТАР" надало до суду пояснення, в яких зазначило, що підставою для відмови ТОВ НВП «Сістар» в проведенні реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 02.05.2023 року в ЄРПН є включення Приватного підприємства "ВВК-СТИЛЬ () з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Приватне підприємство "ВВК-СТИЛЬ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом щодо виключення Приватного підприємства «ВВК-СТИЛЬ» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості та інше.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року у справі №520/19101/23 адміністративний позов ПП «ВВК-СТИЛЬ» задовільнено в повному обсязі, в тому числі зобов`язало Головне управління ДПС у Харківській області () виключити Приватне підприємство "ВВК-СТИЛЬ" () з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку (рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року у справі №520/19101/23, яке набрало законної сили 09.02.2024 року поширює свою дію на скасування ухвали про відповідність платника податку критеріям ризиковості, тобто на момент господарських відносин ТОВ НВП «Сістар» та ПП «ВВК-СТИЛЬ», та реєстрації розрахунку коригування №5 від 01.05.2023 р. до податкової накладної №5 від 29.11.2022 р. ТОВ «ВВК-СТИЛЬ» згідно Рішенню не відповідало п.8 Критерій ризиковості платника податку ПДВ).

На підставі виконавчого листа по адміністративній справі № 520/19101/23, який виданий 19.03.2024 року, Головним управлінням ДПС у Харківській області Приватне підприємство «ВВК-СТИЛЬ» виключено з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризикованості платника податку, що зумовило товариство НВП «Сістар» звернулося до ГУ ДПС у Дніпропетровській області зі скаргою № 10/05-24 від 08.05.2024 року з вимогою прийняти рішення про розблокування розрахунку коригування № 4 від 02.05.2023 року, тому що підстави щодо відмови у реєстрації розрахунку коригування відсутні, проте відповіді на отримало.

ТОВ НВП «Сістар» повторно звернулося до Державної податкової служби України зі скаргою № 14/08-24 від 09.08.2024 року щодо розблокування розрахунку коригування № 4 від 02.05.2023 року до податкової накладної № 6 від 29.11.2022 року в зв`язку з виключенням Приватного підприємства «ВВК-СТИЛЬ» (код 35860052) з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

08 жовтня 2024 року позивач отримав відповідь відповідача-2 № 2934816/99- 00-18-02-02-06 від 30.09.2024 року на вищевказану скаргу, що рішення відповідача -1 на підлягає адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку, тому на думку позивача строк звернення до суду з цим позовом повинен обраховуватись з отримання відповіді від відповідача 2.

Розглянув клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду та пояснення представника позивача, надані на виконання вимог ухвали від 29 травня 2024 року, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд зробив висновок про відсутність обґрунтованих підстав для залишення позову без розгляду, виходячи з таких міркувань.

Пунктом 8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тож відлік строку для звернення до суду у випадку, зокрема, незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року № 340/1019/19).

Конституційний Суд України рішенням від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 за результатами оцінки конституційності норми частини четвертої статті 99 КАС України у чинній на той час редакції (про скорочені строки звернення до адміністративного суду в разі попереднього використання можливостей досудового порядку вирішення спору) підтвердив її конституційність як такої, що забезпечує оперативність розгляду судової справи і жодною мірою не обмежує суб`єктів щодо права на судовий захист; нею скорочено строки здійснення окремих процесуальних дій, а змісту та обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя не звужено (абзаци шостий, чотирнадцятий пункту 6.1). Цей висновок Конституційного Суду України колегія суддів вважає релевантним щодо нинішнього стану нормативно-правового регулювання.

Отже, із прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 цього Кодексу, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені Податковим кодексу України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені Податковим кодексом України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Оскільки позивач отримав відповідь на скаргу 08 жовтня 2024 року, то позивач не пропустив тримісячний строк звернення до суду з цим позовом.

Проаналізувавши вищенаведене, можна зробити висновок, що клопотання представника відповідача про залишення позову ТОВ НВП «Сістар» без розгляду, з підстав пропуску строку звернення до цим позовом до суду, не підлягає задоволенню.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, рішенням Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

Тобто правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

На підставі вищевикладеного, суд зробив висновок про відмову у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук