Справа № 420/21467/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними наказів та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 08 липня 2024 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2024р., 29.02.2024р., 21.12.2023р., 30.11.2023р., 31.03.2023р., 31.10.2023р., 31.07.2023р., 30.06.2023р„ 31.03.2023р., 28.02.2023р., 31.01.2023р., 31.12.2022р., 30.11.2022р., 31.07.2022р. про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення,

позбавлення щомісячної премії за липень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, березень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року, лютий 2024 року, березень 2024 року та грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за липень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, березень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року, лютий 2024 року, березень 2024 року у повному обсязі, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 р. N 260 та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахування раніше виплаченої суми.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року, перевіряючи обґрунтованість вказаної заяви, дослідивши матеріали справи, судом встановлені підстави для залишення позову без руху, враховуючи факт пропуску позивачем місячного строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року позов залишено без руху та позивачу надано 10-денний строк для усуненні недоліків позовної заяви.

В ухвалі суду, зокрема було зазначено, враховуючи факт пропуску позивачем місячного строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою, позивачу необхідно подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати причини поважності (у разі їх наявності) пропуску строку звернення до суду та надати належні докази.

На виконання ухвали суду позивачем 29 липня 2024 року подано до суду заяву про поновлення процесуальних строків (вхід. № 3054/24).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду 26 листопада 2024 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Адміністративна справа № 420/21467/24 надійшла з П`ятого апеляційного адміністративного суду до Одеського окружного адміністративного суду 06 грудня 2024 року (вхід. №71582/24).

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06 грудня 2024 року, адміністративну справу за № 420/21467/24 передано на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанову С.О.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 до 14.05.2024 року, що підтверджується копією військового квитка, яка додається до позовної заяви та копією припису №1198 від 14.05.2024 року. Наразі Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Позивач дізнався про причини зменшення заробітної плати лише 05.06.2024 року, до цього часу відповідач не повідомляв та не доводив позивачу інформацію про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності. Жодних актів службових розслідування за фактом порушення військової дисципліни чи невиконання службових обов`язків відносно позивача не проводилось та останньому не надавались на ознайомлення.

Згідно з витягом із наказу №47 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2022 року, ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено сувору догану та утримано 20% з грошової премії. Згідно з витягом із наказу №77 командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2022 року, ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено догану та утримано 40% з грошової премії. Згідно з витягом із наказу №94 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2022 року, ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено догану та утримано 40% з грошової премії. Згідно з витягом із наказу №13 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2023 року, ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено догану та утримано 10% з грошової премії. Згідно з витягом із наказу №18 командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023 року, ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено догану та утримано 10% з грошової премії. Згідно з витягом із наказу №56 командира військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2023 року, ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено догану та утримано 90% з грошової премії. Згідно з витягом із наказу №67 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2023 року, ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено сувору догану та утримано 80% з грошової премії. Згідно з витягом із наказу №82 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2023 року, ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено сувору догану та утримано 80% з грошової премії. Згідно з витягом із наказу №88 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.11.2023 року, ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено сувору догану та утримано 50% з грошової премії. Згідно з витягом із наказу №96 командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2023 року, ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено догану та утримано 90% з грошової премії. Згідно з витягом із наказу №27 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2024 року, ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено сувору догану та утримано 100% з грошової премії.

Позивач не погоджується з притягненням його до відповідальності та зменшення заробітної плати, оскільки не порушував військової дисципліни, виконував всі службові обов`язки, а тому це стало підставою звернення до суду з даною позовною заявою.

Відзив на адміністративний позов обґрунтовано наступним

Вимоги, викладені в позовній заяві позивачем, військова частина НОМЕР_1 не визнає в повному обсязі, як такі, що є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству, виходячи з того, що доводи позивача, ОСОБА_1 , про те що накази про дисциплінарні стягнення не доводилися до його відома, спростовуються наявними в матеріалах справи документами. Також, відповідач звертає увагу суду на той факт, що до командування військової частини НОМЕР_1 не надходило жодних звернень військовослужбовця ОСОБА_1 з приводу його незгоди про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Таким чином, ОСОБА_1 не було реалізовано свого права на оскарження дисциплінарного стягнення встановленим порядком та у встановлені строки. З приводу твердження представника позивача про обов`язкову необхідність передуванню службового розслідування притягненню військовослужбовців до дисциплінарного стягнення військова частина НОМЕР_1 вказує наступне. Підстави призначення службових розслідувань регламентуються п.1 Розділу ІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017р. № 608. В той же час, згідно абз.3 п. 2 Розділу ІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, службове розслідування не призначається, зокрема: якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення). Таким чином, твердження позивача про те, що відповідачем не вжито всіх заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин дисциплінарних правопорушень не знаходять свого підтвердження при аналізі діючих нормативно-правових актів та матеріалів справи. З огляду на вищевикладене, дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 були вчинені в межах компетенції та відповідно нормативно-правовим актам, які регламентують проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Процесуальні дії

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

25 грудня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/78224/25).

30 грудня 2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вхід. № ЕС/7934/24).

30 грудня 2025 року від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін (вхід. № ЕС/79351/24).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними наказів та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Станом на 20 лютого 2025 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалася позиція позивача та відповідача, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в період з 03.03.2024 року по 14.05.2024 року. Остання займана посада ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 - командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 . Наразі позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Наказом від 31.07.2022 року № 47 на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 за порушення військової дисципліни, а саме несвоєчасне виконання поставлених завдань та недбале ставлення до службових обов`язків офіцера групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме суворої догани.

Згідно з витягом із наказу №47 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2022 року з ОСОБА_1 утримано 20% з грошової премії.

Наказом від 30.11.2022 року № 77 на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 за порушення військової дисципліни, що виразилось у низькій виконавчій дисципліні, а також на підставі рапорту начальника командного пункту заступника начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 за порушення військової дисципліни, що виразилось у порушенні розпорядку дня командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарного стягнення двох доган.

Згідно з витягом із наказу №77 командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2022 року з ОСОБА_1 утримано 40% з грошової премії.

Наказом від 31.12.2022 року № 94 на підставі рапорту начальника командного пункту заступника начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 за порушення військової дисципліни, що виразилось у невиконанні функціональних обов`язків під час несення чергування помічником оперативного чергового командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення догани.

Згідно з витягом із наказу №94 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2022 року з ОСОБА_1 утримано 40% з грошової премії.

Наказом від 31.01.2023 року № 13 - на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 за порушення військової дисципліни, що виразилось у недбалому ставленні до службових обов`язків та недотримання субординації командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення догани.

Згідно з витягом із наказу №13 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2023 року з ОСОБА_1 утримано 10% з грошової премії.

Наказом від 28.02.2023 року № 18 - на підставі рапорту тимчасово виконуючого обов`язки начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_4 за порушення військової дисципліни, що виразилось у недбалому ставленні до службових обов`язків та недотримання субординації командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення догани.

Згідно з витягом із наказу №18 командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023 року з ОСОБА_1 утримано 10% з грошової премії.

Наказом від 30.06.2023 року № 56 на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_4 за порушення обліку особового складу командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення догани.

Згідно з витягом із наказу №56 командира військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2023 року з ОСОБА_1 утримано 90% з грошової премії.

Наказом від 31.07.2023 року № 67 на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_4 за порушення обліку особового складу командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення суворої догани.

Згідно з витягом із наказу №67 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2023 року з ОСОБА_1 утримано 80% з грошової премії.

Наказом від 31.10.2023 року № 82 на підставі письмових пояснень старшого лейтенанта ОСОБА_1 за низьку виконавчу дисципліну командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення суворої догани.

Згідно з витягом із наказу №82 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2023 року з ОСОБА_1 утримано 80% з грошової премії.

Наказом від 30.11.2023 року № 88 на підставі рапорту т.в.о. начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_5 за порушення військової дисципліни, що виразилось у невиконанні поставлених завдань, відсутності роботи з особовим складом та аналізу обстановки зони відповідальності командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення догани.

Згідно з витягом із наказу №88 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.11.2023 року з ОСОБА_1 утримано 50% з грошової премії.

Наказом від 21.12.2023 року № 96 на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_4 за несвоєчасне виконання поставлених завдань та недбале ставлення до покладених на нього службових обов`язків командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення догани.

Згідно з витягом із наказу №96 командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2023 року з ОСОБА_1 утримано 90% з грошової премії.

Наказом від 29.02.2024 року № 13 на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_4 за систематичне порушення військової дисципліни та недбале ставлення до службових обов`язків командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення суворої догани.

Згідно з витягом із наказу №13 командира військової частини НОМЕР_1 від 29.02.2024 року з ОСОБА_1 утримано 60% з грошової премії.

Наказом від 31.03.2024 року № 27 на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_4 за порушення військової дисципліни. що виявилось у недбалому ставленні до виконання службових обов`язків, а саме за порушення наказу № 280 від 15.09.2022р. «Про організацію обліку особового складу в системі Міністерства оборони України» командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення суворої догани.

Згідно з витягом із наказу №27 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2024 року з ОСОБА_1 утримано 100% з грошової премії.

Як зазначає позивач, 01.05.2024 року, представником позивача подано адвокатський запит Вих. №01052024-4 до Військової частини НОМЕР_1 з питанням щодо отримання довідки про нараховані та виплачені доходи ОСОБА_1 за весь період перебування на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та у разі наявності підстав для зменшення розміру заробітної плати ОСОБА_1 , просив надати належним чином завірені документи, що підтверджують дані підстави.

05.06.2024 року представником позивача отримано відповідь на адвокатський запит від Військової частини НОМЕР_1 Вих. №1312 від 28.05.2024 року до якого було додано додатки: Довідка про доходи № 61 від 22.05.2024p., Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2024р., Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.02.2024p., Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2023p., Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2023p., Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2023p., Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2023р., Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2023р., Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2023р., Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023p., Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2023p., Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2022р., Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2022р., Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2022р.

Докази отримання листа від Військової частини НОМЕР_1 Вих. №1312 від 28.05.2024 року саме 05.06.2024 року підтверджується копією конверта Укрпошта та витягом зі сайту Укрпошта по трекінг номера 733.

Таким чином, як зазначає позивач, він дізнався про причини зменшення заробітної плати лише 05.06.2024 року, до цього часу відповідач не повідомляв та не доводив позивачу інформацію про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності. Жодних актів службових розслідування за фактом порушення військової дисципліни чи невиконання службових обов`язків відносно позивача не проводилось та останньому не надавались на ознайомлення.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року було витребувано у Військової частини НОМЕР_1 інформацію, чи доводились до відома ОСОБА_1 накази командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2024р., 29.02.2024р., 21.12.2023р., 30.11.2023р., 31.03.2023р., 31.10.2023р., 31.07.2023р., 30.06.2023р„ 31.03.2023р., 28.02.2023р., 31.01.2023р., 31.12.2022р., 30.11.2022р., 31.07.2022р. про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення; позбавлення щомісячної премії за липень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, березень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року, лютий 2024 року, березень 2024 року та грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", надати докази, що такі накази доводились до відома ОСОБА_1 , та яким чином (під підпис, через засоби поштового зв`язку).

01.11.2024 року до суду через систему Електронний суд на виконання вищезазначеної ухвали від представника відповідача надійшла заява, яка зареєстрована судом 04.11.2024 року, в якій представник повідомляє, що накази Військової частини НОМЕР_1 про притягнення військовослужбовців військової частини до дисциплінарної відповідальності за підсумками службової діяльності доводяться особовому складу військової частини на службовій нараді, про що свідчить підпис начальника штабу - заступника командира військової частини. Також на виконання вищезазначеної ухвали Військова частина НОМЕР_1 направляє на адресу суду копії наказів командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 до дисциплінарної відповідальності за підсумками оперативно-службової діяльності за лютий та березень 2024 року.

Надаючи оцінку зазначеним доказам, з урахуванням норм чинного законодавства, колегія суддів у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року у даній справі дійшла висновку, що відповідачем не надано доказів, що прийняті стосовно позивача накази доводились йому під підпис і що позивач знав про їх існування.

При цьому, колегією суддів встановлено, що з наданих копій наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.02.2024 № 13 Про притягнення військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 до дисциплінарної відповідальності за підсумками оперативно-службової діяльності за лютий 2024 року та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2024 № 27 Про притягнення військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 до дисциплінарної відповідальності за підсумками оперативно-службової діяльності за березень 2024 року, вказані накази містять підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з ними 11.05.24 р. (а.с. 97, 98).

З протоколу бесіди від 11.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 під час бесіди повідомив про те, що йому невідомо, за які проступки його неодноразово притягували до дисциплінарної відповідальності.

01.05.2024 року адвокатом позивача було здійснено запит, про нараховані та виплачені доходи ОСОБА_1 та 05.06.2024 року отримана відповідь з додатками наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів, не приймає до уваги доводи відповідача про те, що з 11.05.2024 року ОСОБА_1 було відомо про прийняті стосовного нього накази про порушення ним військової дисципліни, оскільки під час бесіди, яка оформлена протоколом, позивачу доведено інформацію стосовно систематичного порушення ним військової дисципліни під підпис, оскільки з зазначеного протоколу бесіди вбачається, що у ньому відсутні посилання на відповідні накази або дати їх прийняття.

Крім цього, колегією суддів встановлено, що накази про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 від 19.02.2024 року, та 31.03.2024 року доведений до позивача 11.05.2024 року та отриманий адвокатом на його запит 05.06.2024 року.

Позивач не погоджується з притягненням його до дисциплінарної відповідальності згідно оскаржуваних наказів та зі зменшенням заробітної плати, оскільки не порушував військової дисципліни, виконував всі службові обов`язки, а тому це стало підставою звернення до суду з даною позовною заявою.

Джерела права та висновки суду

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).

За змістом ч. 1 та ч. 3 ст. 1 Закону №2232-XII Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.99 р. N 548-XIV (далі - Статут).

За положенням ст. ст. 5, 6, 8 Загальних положень Статуту внутрішня служба це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Відповідальність за стан внутрішньої служби у військових частинах покладається на всіх прямих начальників, які повинні подавати допомогу підпорядкованим військовим частинам і підрозділам в організації та забезпеченні виконання вимог внутрішньої служби і систематично перевіряти її стан.

За ст. ст. 11,13, 241 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю). Кожний командир (начальник) зобов`язаний забезпечити у підпорядкованій йому частині (підрозділі) додержання військовослужбовцями правил особистої і громадської гігієни.

Пунктами 26 та 27 розділу 1 частини І Статуту визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, a також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.99 р. № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Як вбачається із ст. 4 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів І один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно зі ст. 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 48 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

г) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до положень ст. ст. 83-86 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Підстави та механізм проведення службового розслідування військовослужбовців Збройних Сил України (далі Збройні Сили), стосовно a також військовозобов`язаних та резервістів (далі військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 р. №608 (далі Порядок №608).

Згідно абз. 4 п. 2 розділу | Порядку №608 службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку №608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Згідно з пунктами 3, 4 цього ж розділу Порядку №608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Службове розслідування у випадках, передбачених Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, може проводитись 3 усуненням військовослужбовця, дисциплінарне правопорушення якого підлягає розслідуванню, від виконання службових обов`язків, про що видається наказ із зазначенням причин усунення.

У відповідності до пунктів 1, 2 розділу IV Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Особи, які проводять службове розслідування, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді.

З матеріалів справи, судом встановлено, що уповноважені представники відповідача не проводили службове розслідування, фактично не перевіряли обставини події, не встановлювали умови її виникнення, не проводили опитування всіх учасників події, не з`ясовували, які негативні наслідки сталися внаслідок цієї події, не вживали заходів щодо з`ясування інших, передбачених законодавством, питань, тобто в матеріалах справи відсутні докази щодо зафіксованих фактів порушення військової дисципліни чи невиконання службових обов`язків позивачем.

Суд погоджується з доводами позивача відносно того, що рапорти та пояснення командира військової частини НОМЕР_1 неможливо вважати беззаперечними доказами порушення військової дисципліни чи невиконання службових обов`язків позивачем, оскільки вони містять лише викладення власних суджень осіб, які склали рапорт/надали пояснення, про відповідну подію.

Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні та письмові пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України (пункт 3 розділу IV Порядку №608).

Судом встановлено, що посадові особи відповідача, не проводили службове розслідування, не опитали позивача його з приводу будь якого факту нібито порушення військової дисципліни, на забезпечили право подати клопотання та заперечення.

Згідно пункту 1 розділу II Порядку №608 службове розслідування може призначатися у разі:

- невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

- невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

- неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

- дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; - втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

- порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; - недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; - внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

- повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

- вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією; - скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи;

- надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції", а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Разом з тим, пунктом 2 розділу II Порядку №608 передбачено, що службове розслідування не призначається:

- у разі надходження анонімних повідомлень, заяв, скарг, за винятком випадків, визначених в абзаці тринадцятому пункту 1 цього розділу;

- якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Пунктом 3 розділу II Порядку №608 передбачено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Розділу III Порядку №608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

У відповідності до розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити. Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожен учасник службового розслідування має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування. У разі якщо службове розслідування проводилося органом Військової служби правопорядку, акт та матеріали службового розслідування передаються на розгляд відповідному командиру (начальнику) військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, для прийняття рішення.

У відповідності до пунктів 1 та 2 розділу VI Порядку №608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування. Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту. Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Як вбачається з доводів відповідача, останній зазначає про те, що позивач систематично порушував дисципліну, крім того халатно відносився до ведення документації взводу; не знав бойове завдання підпорядкованого йому підрозділу; не знав стосовно діяльності особового складу, наявності та стану озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу, був відсутній під час проведення занять із командирами взводів.

Разом з тим, належних та допустимих доказів на підтвердження вищенаведеної інформації відповідачем не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не вжито всіх заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, та не дотримано в повній мірі положень законодавства, що мають значення для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, а відтак оскаржувані накази командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2022 року № 47, від 30.11.2022 року № 77, від 31.12.2022 року № 94, від 31.01.2023 року № 13, від 28.02.2023 року № 18, від 30.06.2023 року № 56, від 31.07.2023 року № 67, від 31.10.2023 року № 82, від 30.11.2023 року № 88, від 21.12.2023 року № 96, від 29.02.2024 року № 13, від 31.03.2024 року № 27 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень та утримання грошової премії є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення позивачу у повному обсязі, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 р. № 260 та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», суд зазначає наступне.

Преамбулою Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 р. № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Пунктом 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами п. п. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

За приписами п. п. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Пунктами 2, 8 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 р. № 260, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 р. за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Пунктом 2 розділу 1 Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу: надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Відповідно до пункту 3 розділу | Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно п. 1-4 розділу XVI Порядку №260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

При порушенні військової дисципліни, незадовільному виконанні службових обов`язків виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах:

у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "догана", оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "сувора догана", оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця двох дисциплінарних стягнень "догана" ("сувора догана"), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), 60 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця трьох дисциплінарних стягнень "догана" ("сувора догана"), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), 50 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Командир військової частини здійснює преміювання у зазначених розмірах за календарний місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром (за винятком випадків, коли таке стягнення знято встановленим порядком у цьому самому місяці).

Таким чином, у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "сувора догана", оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління) премія виплачується, однак лише у розмірі 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Згідно пункту 5 розділу XVI Порядку №260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках:

за невихід на службу (навчання) без поважних причин за місяць, у якому здійснено таке порушення;

за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) за місяць, у якому здійснено таке порушення;

у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром;

у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за місяць, у якому така постанова надійшла до військової частини;

у разі накладення на військовослужбовця в календарному місяці більше трьох дисциплінарних стягнень, крім дисциплінарного стягнення "зауваження", за місяць, у якому накладено дисциплінарні стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром;

у разі відрахування з ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи через невиконання індивідуального навчального плану (індивідуального плану наукової роботи) або недисциплінованість за місяць, у якому було здійснено відрахування;

у разі неуспішного закінчення ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи за місяць, у якому закінчилося навчання;

у разі звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем з місяця, у якому надійшов витяг з наказу про звільнення;

у разі порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до матеріальних збитків, за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності;

у разі скоєння у військовій частині аварій, подій, пов`язаних із загибеллю людей з вини військовослужбовців під час виконання ними службових обов`язків, чи злочинів місяць, у якому сталася аварія, подія, пов`язана із загибеллю людей.

З аналізу вищенаведених законодавчих норм слідує, що командир військової частини НОМЕР_1 має право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Порядок виплати додаткової грошової винагороди визначено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168).

Згідно п. 1-1 установлено, що військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місять пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Розмір додаткової винагороди за категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) встановлюється згідно з додатком.

Відповідно до п. 1-1 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 вказаної вище постанови передбачено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди.

Згідно положень постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р. військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресієло Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора або які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця на підставі наказів начальників нараховується та виплачується додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. або 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах/виконання таких завдань. Разом з тим, відповідна винагорода не включається у грошове забезпечення військовослужбовця у разі вжиття алкогольних напоїв (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу та/або виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння).

Згідно з витягами із наказів судом встановлено, що позивача позбавлено щомісячної премії за: липень 2022 року - 20% грошової премії, листопад 2022 року - 40% грошової премії, грудень 2022 року - 40% грошової премії (у витязі з наказу №94 від 31.12.2022 року описка: замість грудень, вказано липень), січень 2023 року - 10% грошової премії, лютий 2023 року - 10% грошової премії, червень 2023 року - 90% грошової премії, липень 2023 року - 80% грошової премії, жовтень 2020 року - 80% грошової премії, листопад 2023 року - 50% грошової премії, грудень 2023 року - 90% грошової премії, лютий 2024 року - 60% грошової премії, березень 2024 року - 100% грошової премії.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що накази відповідача в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та утримання премії визнані судом протиправними, суд вважає, що позивач має право на отримання щомісячної премії за вказані місяці.

На підставі наведеного, з метою належного захисту прав позивача, враховуючи приписи ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за липень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, березень 202 року, червень 2023 року, липень 2023 року, жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року, лютий 2024 року, березень 2024 року у повному обсязі, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцем Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 р. № 260 та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахування раніше виплачених сум.

Разом з тим, позивачем у позові не обґрунтовано вимоги в частині порушеного на його думку права на отримання ним додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також не наведено обґрунтувань та не надано доказів щодо порушення відповідачем спірними наказами права позивача на отримання вказаної додаткової грошової винагороди, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу від 31.03.2023 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, позбавлення щомісячної премії за березень 2023 року та відповідно про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення за березень 2023 року, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази порушення прав позивача у даному періоді. Суд зазначає, що ані позивачем, ані відповідачем до суду не надано наказу від 31.03.2023 року на підтвердження факту накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення та позбавлення щомісячної премії у березні 2023 року.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити частково.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат у справі не здійснювати.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними наказів та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2022 року № 47, від 30.11.2022 року № 77, від 31.12.2022 року № 94, від 31.01.2023 року № 13, від 28.02.2023 року № 18, від 30.06.2023 року № 56, від 31.07.2023 року № 67, від 31.10.2023 року № 82, від 30.11.2023 року № 88, від 21.12.2023 року № 96, від 29.02.2024 року № 13, від 31.03.2024 року № 27 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень та утримання грошової премії.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за липень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року, лютий 2024 року, березень 2024 року у повному обсязі, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахування раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ).

Суддя С.О. Cтефанов