Справа № 0540/9345/18-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року Справа№0540/9345/18-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», звернувся до суду із позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № від 15.06.2018 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 80 283 229,00 грн за 2015 рік, 121 823 313,00 грн за 1 квартал 2016 року, 91 885 453,00 грн за півріччя 2016 року; № від 15.06.2018 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток 43 483 562,50 грн, з яких за основним платежем - 34 786 850,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 8 696 712,50 грн; № від 15.06.2018 щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток на 21 233 150,50 грн, з яких за основним платежем - 16 986 522,00 грн, штрафні (фінансові) санкції -4 246 630,50 грн; № від 15.06.2018 про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 8 117 078 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 4 058 539,00 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року частково задоволено адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.06.2018 № в частині зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 6 694 218 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 3 347 109 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 15.06.2018 щодо зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 80 283 229,00 грн за 2015 рік, 121 823 313,00 грн за 1 квартал 2016 року, 91 885 453,00 грн за півріччя 2016 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.06.2018 № від 15.06.2018 щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток 43 483 562,50 грн, з яких за основним платежем - 34 786 850,00 грн, за штрафними санкціями - 8 696 712,50 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 15.06.2018 щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток 21 233 150,50 грн, з яких 16 986 522,00 грн - сума грошового зобов`язання за податковими зобов`язання, 4 246 630,50 грн - за штрафними санкціями. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року залишено без задоволення апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" та Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 р. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 р. у справі № 0540/9345/18-а залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 03 серпня 2023 року залишено без задоволення касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча". Задоволено частково касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.12.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021 скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.06.2018 № , , та в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.12.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021 залишено без змін.

Обґрунтовуючи прийняту постанову Верховний Суд вказав, що в частині висновків контролюючого органу про невідображення у складі доходів операцій з безоплатного отримання активів, робіт, послуг, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму 32844075 грн, судом першої інстанції встановлено неправомірність висновків акту перевірки про заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму 32844075 грн, оскільки фактичне виконання господарських операцій позивача і 25 зазначених контрагентів підтверджуються документально. Судом апеляційної інстанції надано оцінку лише щодо взаємовідносин позивача з 3 контрагентами: ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ Україна», ТОВ «ДОН ФЕРУМ ГРУПП», ТОВ ТД «МІЖГАЛУЗЕВИЙ РЕГІОН».

Щодо заниження суми різниць на суму амортизації основних засобів та матеріальних активів судами не встановлено методи розрахунку позивачем амортизації і не надано правову оцінку правильності їх застосування у відповідності до стандартів бухгалтерського обліку та вимог податкового законодавства, а також не досліджено обставину визначення балансової вартості основних засобів та нематеріальних активів станом на 31 грудня 2014 року та 1 січня 2015 року, оскільки з акту перевірки та письмових поясненнях позивача вбачається, що цей показник є різним.

Щодо заниження різниць на які збільшується фінансовий результат на суму втрат від інвестицій в ТОВ «Приазовський ГЗК» за 2015 рік судами попередніх інстанцій не з`ясовувалось питання надання/не надання позивачем документів під час перевірки на підтвердження наявності виключних випадків, які б дозволяли не застосовувати облік інвестицій в асоційовані підприємства за методом участі в капіталі, та документи на підтвердження іншого обліку. Крім того, суди попередніх інстанцій обмежились лише констатацією факту, що позивач не зобов`язаний застосовувати такий метод, та не перевіряли правомірність застосування відповідачем п.п.140.5.3 ст.140 ПК України і правильність розрахунків грошового зобов`язання.

Щодо дотримання вимог п.п. 139.1.2. п. 139.1. ст. 139 Податкового кодексу України, при коригуванні фінансового результату на суму коригування резерву ЄСВ що при новому розгляді суду першої інстанції необхідно з`ясувати, чи відносився позивачем сформований Резерв по ЄСВ в сумі 6 811 416,99 грн до складу витрат до 01.01.2015. В такому випадку, зменшення цього Резерву в перевіряємому періоді призводить до зменшення витрат (сформованих в попередньому періоді), що автоматично впливає на збільшення суми доходу, та відповідно збільшення бази оподаткування податком на прибуток. У разі, якщо при формуванні податкової звітності за 2013 рік суми сформованих резервів не вплинули на об`єкт оподаткування, то за правилами приписів п.п.139.1.1, 139.1.2 фінансовий результат до оподаткування не підлягає зменшенню на суму коригування (зменшення) забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат створених забезпечень на виплати індексації заробітної плати звільненим робітникам та суми нарахованого ЄСВ на такі виплати.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Трояновій О.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року судом прийнято до провадження адміністративну справу № 0540/9345/18-а та призначено підготовче засідання на 20 вересня 2023 року о 13 год. 00 хв.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року відкладено підготовче засідання на 19 жовтня 2023 року об 11:00 годині.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 0540/9345/18-а на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання на 16 листопада 2023 року о 13:30 годині. Продовжено Приватному акціонерному товариству «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» встановлений ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року строк на подання витребуваних доказів до 10 листопада 2023 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року відкладено підготовче засідання на 14 грудня 2023 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року задоволено частково клопотання Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про призначення додаткової експертизи. Призначено додаткову судово-економічну експертизу у справі 0540/9345/18-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.Проведення додаткової експертизи доручено Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства Юстиції України.

Експертизу повернуто без виконання в зв`язку з не проведеною оплатою.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року поновлено провадження у справі.

15 січня 2025 року судом відкладено підготовче засідання на 22 січня 2025 року о 12:00.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 05 лютого 2025 року.

05 лютого 2025 року в режимі відеоконференції відбулось судове засідання за участю представника позивача Романенко А.В. та представника відповідача Єршова В.Л.

У судовому засіданні представник позивача, Романенко А.В. підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позові та додаткових поясненнях.

У судовому засіданні представник відповідача, Єршов В.Л. заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, надав пояснення аналогічні викладеним в відзиві на позов та додаткових поясненнях, викладених письмово.

У судових дебатах представник позивача та представник відповідача виступили з промовами.

Протокольною ухвалою суду від 05 лютого 2025 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Щодо обґрунтування позовних вимог та відзиву.

Так, в обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив про протиправність висновків акту перевірки про: 1) заниження позивачем доходів внаслідок не відображення в їх складі вартості безоплатно отриманих товарно-матеріальних цінностей, робіт та послуг; 2) заниження різниць, на які збільшується фінансовий результат внаслідок заниження суми нарахованої амортизації основних засобів та нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та міжнародних стандартів фінансової звітності; 3) заниження різниць на які збільшується фінансовий результат на суму втрат від інвестицій в ТОВ «Приазовський ГЗК» за 2015 рік; 4) завищення різниць, на які зменшено фінансовий результат, на суму коригування резерву ЄСВ за 2017 рік; 5) допущення помилок при уточненні показників раніше задекларованого зобов`язання, що стали підставою донарахування зобов`язань/зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток. Також, за змістом позову є помилковими висновки акту перевірки про завищення позивачем податкового кредиту перевіряємого періоду, що стали підставою для зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У періоді, що перевірявся контролюючим органом, позивачем придбавалися від контрагентів-постачальників товарно-матеріальні цінності, роботи та послуги, за фактом отримання яких позивачем формувалися витрати в обліку та податковий кредит відповідних звітних періодів. Правомірність відображення в податковому обліку наслідків здійснення цих господарських операцій підтверджено первинними документами, складеними під час їх вчинення, що надавалися позивачем до перевірки та додані до позову, які спростовують висновки податкового органу про безоплатність отримання зазначених активів. Зазначив, що коригування фінансового результату до оподаткування на суму амортизаційних різниць збільшує такий результат на суму нарахованої бухгалтерської амортизації, яка впливала на фінансовий результат звітного періоду у складі витрат. Крім того, зазначив, що при визначенні об`єкту оподаткування слід враховувати обставину наявності на складі комбінату частини виробленої, але нереалізованої продукції, напівфабрикатів та незавершеного виробництва, яка у складі своєї собівартості містить амортизацію основних засобів, що були задіяні у виробництві. Фінансовий результат відповідного періоду в частині, що пов`язана із реалізацією продукції, обчислюється як різниця між отриманим чистим доходом від реалізації з одночасним визнанням витрат, пов`язаних із собівартістю реалізованої продукції, тобто, результат фінансової звітності не містить у складі витрат вартості вироблених, але не реалізованих готової продукції, напівфабрикатів та незавершеного виробництва. Посилаючись на те, що амортизація, яку включено до складу балансової вартості залишків готової продукції, напівфабрикатів та незавершеного виробництва не впливає на показники фінансового результату відповідного періоду, позивач наполягав на відсутності підстав коригування отриманого фінансового результату оподаткування на суму такої амортизації в порядку ст. 138 Податкового кодексу України.

Офісом великих платників податків Державної податкової служби як первісним відповідачем через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позовних вимог, вважав вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що під час проведення перевірки діяльності позивача встановлено низку порушень, які призвели до заниження об`єкту оподаткування з податку на прибуток та податку на додану вартість. Так, перевіркою встановлено, що в порушення пп. 134.1.1. пункту 134 ст. 134 Податкового кодексу України позивачем у складі доходів не відображено операції з безоплатного отримання активів, робіт та послуг, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на 32 844 075 грн. Висновки про оприбуткування безоплатно отриманих активів ґрунтуються на матеріалах, що визначені ст. 83 Податкового кодексу України, зокрема, документах наданих ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» до перевірки, отриманій податковій інформації, матеріалах кримінальних проваджень, бази даних інформаційної системи «Податковий блок» та АІС «Архів електронної звітності». Зазначив, що первинні документи по 25 контрагентам позивача є недостатніми доказами фактичного відбуття та виконання договорів постачання та надання послуг. Перевіркою встановлено неможливість фактичного здійснення заявлених у первинних документах господарських операцій, здійснення операцій безвідносно їх дійсного економічного змісту, взаємовідносин з контрагентами, що не виконують своїх зобов`язань. Крім того, зазначив, що положеннями пунктів 138.1 та 138.1. статті 138 Податкового кодексу України, якими визначений порядок коригування фінансового результату до оподаткування на амортизаційні різниці, не передбачає врахування лише амортизації, що вплинула на визначення фінансового результату. А тому, позивач занизив амортизаційні різниці, внаслідок відображення у складі бухгалтерської та податкової амортизації лише тих амортизаційних нарахувань, що вплинули на визначення фінансового результату до оподаткування. Окрім того, встановлене під час перевірки порушення пп. 140.5.3 пункту 140.5 статті 140 Податкового кодексу України полягає у нездійсненні позивачем відповідного коригування фінансового результату в сторону збільшення за наслідком понесення витрат від здійсненої інвестиції до асоційованого підприємства ТОВ «Приазовський ГЗК». Крім того, заперечив проти правомірності обліку позивачем цієї інвестиції в бухгалтерському обліку за методом собівартості, зауважував на тому, що оскільки розмір інвестиції позивача надавав можливість позивачу контролювати діяльність асоційованого підприємства, оскільки частка у статутному фонді позивача становила майже 50%, така інвестиція мала обліковуватися за методом участі в капіталі. Положеннями пп. 139.1.2 п. 139 1 ст. 139 Податкового кодексу України право платника податків коригувати фінансовий результат до оподаткування на суму використання створеного резерву (забезпечення) витрат обмежено коригуванням забезпечення резерву на оплату відпустки та інших, пов`язаних із ними виплат, витрат на сплату ЄСВ, однак, не зважаючи на це позивач відкоригував фінансовий результат на суму створеного ним резерву з ЄСВ. Крім наведених порушень за змістом наданого відповідачем відзиву позивач внаслідок порушення порядку заповнення рядку 27 декларації з податку на прибуток та визначивши невірне визначення суми збільшення раніше задекларованого податку, занизив зобов`язання з податку на прибуток в сумі 16 986 522,00 грн. Стосовно виявлених під час перевірки порушень, внаслідок яких позивачем завищено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у періоді, що перевірявся відповідачем, зазначив, що зазначене порушення відбулося через завищення позивачем сум задекларованого податкового кредиту. Таке завищення відбулося внаслідок відображення позивачем податку на додану вартість у складі кредиту, сформованого по відносинам із контрагентами, по яким виявлено розбіжності у формуванні податкового кредиту та зобов`язань по ланцюгу постачання, не здійснення позивачем відповідного коригування суми податку на підставі розрахунків коригувань від постачальників та включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за відсутності податкових накладних.

Крім того, позивачем подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якої п. 24 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України передбачено можливість включення витрат на оплату інших виплат, пов`язаних з оплатою праці до складу витрат у разі, якщо вони відшкодовані після 01.01.2015 за рахунок резервів та забезпечень, сформованих до 01.01.2015 відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності у випадку, якщо такі витрати не були враховані при визначенні об`єкта оподаткування до 01.01.2015. Отже, із врахуванням змісту цієї норми положення пп. 139.1.2 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України в частині запровадженого нею обмеження коригування фінансового результату у на суму зменшення розміру майбутніх витрат, пов`язаних зі сплатою єдиного внеску, може застосовуватися до операцій, резерв по яким був створений після 01.01.2015. Тобто, визначені пп. 139.1.2 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України обмеження не можуть застосовуватися до відносин щодо коригування позивачем фінансового результату на суму резерву, сформованого до 01.01.2015. Стосовно проведеного позивачем коригування самостійно задекларованих показників у наданій до контролюючого органу податкової звітності за 3 квартал 2016 року, зазначив, що таке коригування проведено відповідно до алгоритму дій, встановленого в рядку 27 декларації, що передбачає виправлення помилок, з огляду на що висновки контролюючого органу про допущення товариством порушень при коригуванні раніше визначених показників є безпідставними. Згідно викладеного в позові висновки відповідача про завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість у перевіряємому період через відображення податку, сформованого за наслідком вчинення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей, робіт та послуг, походження яких було не підтверджено під час проведення перевірки, позивач зазначив про їх невідповідність наданим до перевірки первинним документам, які підтверджують взаємовідносини позивача із контрагентами.

Крім того, позивачем подано до суду пояснення до позову від 10.11.2020, відповідно до яких зазначив, що положеннями підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України в редакції, чинній під час формування розрахунків коригування передбачалося зменшення отримувачем суми податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо внаслідок здійсненого перерахунку зменшувалася компенсація вартості активів на користь платника податку постачальника на підставі отриманого від платника податку-постачальника розрахунку коригування до податкової накладної. Водночас, такого розрахунку позивач не отримував, а тому підстави для коригування податкового кредиту були вістуні. Крім того, зазначив в обґрунтування протиправності висновків відповідача про непідтвердження податкового кредиту зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними та первинними документами, складеними під час здійснення ним операцій, наслідки відбуття яких відображено в бухгалтерському обліку, що до цих пояснень ним додані всі податкові накладні та первинні документи, яких бракувало під час перевірки. За змістом пояснень в інформаційних базах контролюючого органу наявна інформація про формування постачальниками позивача зобов`язань на підставі виписаних позивачу податкових накладних та їх реєстрацію, що спростовує доводи відповідача про відображення позивачем в податковому обліку операцій, що не підтверджені відповідними документами.

Крім того, відповідачем подано до суду пояснення від 15.09.2023, відповідно до яких контрагенти позивача по ланцюгу постачання здійснили документальне оформлення господарських операцій з постачання ресурсів, послуг і складено первинні документи (податкову накладну, видаткову накладну, договір, інше) всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV та п. п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, оскільки було перекручено зміст проведеної господарської операції. Крім того, зазначив, що на порушення п. п.134.1.1 ст. 134, п. 138.1, 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» занижено різниці, що виникають відповідно до Податкового кодексу України (код рядка декларації з податку на прибуток - 03 РІ) на суму амортизації основних засобів та нематеріальних активів за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 року всього у сумі 140 143 606 грн. Окрім того, зазначив, що в липні 2015 року позивачем було здійснено списання балансової вартості фінансової інвестиції ТОВ «Приазовський гірничо-збагачувальний комбінат» у зв`язку з ліквідацією підприємства в сумі 13 461,0 тис грн. Крім того, нарахування резерву ЄСВ, його зменшення, не має відношення до відшкодування виплат працівникам, сплачувати єдиний внесок зобов`язані роботодавці. До того ж, позивачем зменшено фінансовий результат до оподаткування на суму зменшення резерву ЄСВ у розмірі 6 811 417 грн по рядку по рядку 2.2.1.1 Додатку РІ до податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік. Окрім того, ПРаТ "ММК ІМ. ІЛЛІЧА" 01.03.2017 року подано уточнюючу декларацію з податку на прибуток за три квартали 2016 року (№) та задекларовано податок на прибуток (рядок 06 декларації) у розмірі 140 172 042 грн.; податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 19 декларації) у сумі 139 615 014 грн. Уточнюючою декларацією з податку на прибуток за три квартали 2016 року від 01.03.2017 № ПРаТ "ММК ІМ. ІЛЛІЧА" уточнені дані зокрема податкової декларації з податку на прибуток за 2016 рік (звітна) від 09.02.2017 № якою задекларовано податкове зобов`язання з податку на прибуток за три квартали 2016 року у розмірі 119 038 987 грн. (рядок 06 додатку ВП) та податок на прибуток нарахований за результатами останнього податкового періоду (рядок 19 додатку ВП) у сумі 118 481 959 грн. Тобто, ПРаТ "ММК ІМ. ІЛЛІЧА" 09.02.2017 року зменшено податкове зобов`язання з податку на прибуток за три квартали 2016 року на суму списаної безнадійної заборгованості «ARGUS DEVELOPMENTS INC», USA за рахунок створеного резерву сумнівних боргів у розмірі 117 405 861,70 грн., 01.03.2017 року ПРаТ "ММК ІМ. ІЛЛІЧА" збільшено податкове зобов`язання з податку на прибуток за три квартали 2016 року на суму списаної безнадійної заборгованості «ARGUS DEVELOPMENTS INC», USA за рахунок створеного резерву сумнівних боргів у розмірі 117 405 861,70 грн. Податок на прибуток з цієї суми складає 21 133 055 грн. Вказане призвело до заниження суми податку на прибуток у розмірі 16 986 522 грн. Крім того, стосовно взаємовідносин з окремими контрагентами зазначив, що надані до перевірки первинні документи, в частині поставки ідентифікованого товару по якому відсутнє реальне (законне) джерело походження, не відповідають фактичному руху активів, останні не можуть враховуватись в даних податкового обліку.

Окрім того, позивачем подано до суду пояснення до позову від 14.11.2023 року, відповідно до яких зазначив, що з урахуванням діючих законодавчих норм станом на 01.01.2015 р. Комбінат не мав змоги на включення до складу податкових витрат суми податкової амортизації, яка обліковувалася у складі балансової вартості нереалізованої готової продукції, напівфабрикатів та у незавершеному виробництві на 31.12.2014 р. Зазначив, що розрахунок суми нарахованої амортизації основних засобів та нематеріальних активів в бухгалтерському обліку здійснюється Комбінатом наступним чином: - розраховується відношення (питома вага) загальної суми нарахованої амортизації, списаної на бухгалтерські рахунки «Виробництво» та «Загальновиробничі витрати» до загальної суми зазначених витрат за відповідний звітний період (далі - коефіцієнт № 1); - загальна сума залишків на бухгалтерських рахунках «Виробництво», «Напівфабрикати», «Готова продукція» множиться на коефіцієнт № 1; загальна сума нарахованої амортизації за звітний період, збільшується на суму амортизації в залишках «Виробництво», «Напівфабрикати», «Готова продукція» на початок звітного періоду та зменшується на суму амортизації в цих залишках на кінець звітного періоду. Отримана в результаті розрахунку сума амортизації за даними бухгалтерського обліку відображається в рядку 1.1.1 Додатка РІ Декларації з податку на прибуток. Для розрахунку суми податкової амортизації: - розраховується коефіцієнт співвідношення податкової амортизації до бухгалтерської амортизації по основним засобам виробничого та загальновиробничого призначення (далі-коефіцієнт №2); - податкова амортизація розраховується шляхом коригування суми амортизації, розрахованої за звітний період згідно податкового законодавства, на суму податкової амортизації в залишках «Виробництво», «Напівфабрикати», «Готова продукція»; - сума нарахованої податкової амортизації за звітний період коригується на: 1) «плюс» - Загальна сума залишків на рахунках «Виробництво», «Напівфабрикати», «Готова продукція», помножена на коефіцієнт № 1 на початок звітного періоду та коефіцієнт № 2 на початок звітного періоду 2) «мінус» - загальна сума залишків на рахунках «Виробництво», «Напівфабрикати», «Готова продукція», помножена на коефіцієнт № 1 на кінець звітного періоду та коефіцієнт № 2 на кінець звітного періоду. Розрахована за таким алгоритмом сума податкової амортизації з урахуванням амортизації в залишках «Виробництво», «Напівфабрикати», «Готова продукція» відображається в рядку 1.2.1 Додатка РІ Декларації з податку на прибуток. Крім того, зазначив, що суми амортизації, які розраховані в залишках амортизації в бухгалтерському та податковому обліку не мали вплив на визначення балансової (залишкової) вартості основних засобів та нематеріальних активів станом на 31 грудня 2014 року та 1 січня 2015 року. Тому припущення контролюючого органу про невідповідність залишкової вартості на 31.12.2014 р. та на 01.01.2015 р. є невірним. Стосовно заниження різниць на які збільшується фінансовий результат на суму втрат від інвестицій в ТОВ «Приазовський ГЗК» за 2015 рік зазначив, що Комбінат не здійснює облік фінансових інвестицій за методом участі у капіталі. Що стосується списання у 2015 року з балансу Комбінату вартості корпоративних прав ТОВ «Приазовський ГЗК» (ЕРРПОУ 32295521), які були отримані шляхом перерахунку грошових коштів з поточного розрахункового рахунку Комбінату у період з 11.12.2003р. по 22.09.2014р. платіжними дорученнями за номерами 61621, 60416, 63175, 76967,388, 8489, 10919, 5540, 24255, 28220, 26230, 33460, 39556, 47233, 62694, 3962, 5998, 7602, 12177, 15672, 22369, 28530, 34549, 36945, 41811, 47173, 50035, 51668, 5659, 6990, 8124, 11153, 12959, 15725, 18830, 22581, 26467, 29754, 32795, 37262, 37836, 41007, 714, 4875, 8172, 13550, 18416, 21545, 26149, 31002, 34767, 38869, 42558, 46674, 1805, 5151, 9380, 12767,15699, 20171, 23303, 25899, 30517, 31575, 35967, 40704, 397, 4211, 8118, 15647, 18343, 20183, 22251, 26847, 29489, 33002, 35179, 10134, 13277, 15606, 18030, 20384, 23416, 26664, 29204, 31841, 2164, 6447, 11515, 18610, 23624, 32057, 42422, 50010, 57025 на загальну суму у розмірі 13 461 183,40грн., необхідно зазначити, що 07.04.2015р. у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб був внесений запис за № 6000102 про припинення діяльності вказаного товариства. 07.07.2015р. зазначене товариство було зняте з податкового обліку як платник податків у зв`язку з припиненням діяльності товариства. За фактом отримання Комбінатом інформації, яка свідчила про припинення діяльності ТОВ «Приазовський ГЗК» (ЕДРПОУ 32295521), у фінансовій звітності за липень 2015р. був нарахований резерв знецінення на суму інвестицій 13 461 183,40грн. у розмірі 100% від їх балансової вартості за рахунок інших витрат від звичайної діяльності з послідуючим списанням із складу активів балансової вартості інвестицій у розмірі 13 461 183,40грн. за рахунок створеного резерву. Оскільки Комбінат не здійснює облік інвестицій за методом участі у капіталі, тому не підпадає під дію підпункту 140.5.3. п.140.5 ст. 140 ПКУ, якою передбачене коригування фінансового результату на суму втрат від інвестицій в асоційовані, дочірні та спільні підприємства, розрахованих за методом участі в капіталі або методом пропорційної консолідації. Стосовно дотримання вимог п.п. 139.1.2. п. 139.1. ст. 139 Податкового кодексу України при коригуванні фінансового результату на суму коригування резерву ЄСВ зазначив, що у грудні 2013 р. відповідно до Наказу по підприємству від 24.12.2013 р. № 953 в обліку Комбінату було відображено створення резерву забезпечення виплат по індексації заробітної плати працівникам і колишнім працівникам за період з 2003 по 2010 рр. З урахуванням норм Податкового законодавства, яке діяло в періоді 2013р. - сума витрат по створенню резерву забезпечення виплат по індексації заробітної плати працівникам і колишнім працівникам за період з 2003 по 2010 рр. не брала участь в обчисленні об`єкту оподаткування податком на прибуток. Незалежно від визнання витрат, пов`язаних з коригуванням резерву під забезпечення виплат індексації заробітної плати працівникам і колишнім працівникам за період з 2003 по 2010 рр. через поточний період або НРП, впливу на загальний показник податкової звітності немає.

Крім того, відповідачем подано до суду пояснення від 27.11.2023 року, зміст яких аналогічний викладеному у відзиві на позов та поясненнях від 15.09.2023 року.

Окрім того, позивачем подано до суду додаткові пояснення у справі, відповідно до яких акт перевірки від 21.05.2018р. № 50/28-10-47-12/00191129 не містить жодного зауваження, щодо відкриття кримінальних проваджень, або наявності вироків стосовно контрагентів позивача. Наявність відкритих кримінальних проваджень щодо контрагента позивача як на підставу для висновків про нереальність господарських операцій, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) платника податку-покупця від дотримання контрагентами податкової дисципліни.

Крім того, позивачем подано до суду надані пояснення від 10.01.2025 року, відповідно до яких враховуючи те, що до показників фінансового результату враховується лише сума амортизації, яка відображена у складі реалізованої продукції без урахування амортизації, яка залишилася у складі балансової вартості виробленої, але не реалізованої на кінець звітного періоду готової продукції, незавершеного виробництва, та напівфабрикатів норми ПКУ, які є діючими станом з 01.01.2015 року чітко передбачають, що фінансовий результат повинен коригуватися в сторону збільшення тільки на суму бухгалтерської амортизації, яка вплинула на показники фінансової звітності.

Крім того, позивачем подано до суду пояснення від 19.01.2025 року, відповідно до яких включення ПрАТ «ММК ім. Ілліча» до плану-графіка проведення документальних позапланових перевірок платників податків на 2018 рік та проведення відповідачем документальної планової виїзної перевірки за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 року вчинено з порушенням вимог діючого законодавства щодо процедури призначення та проведення перевірки, що є самостійною підставою для висновків про відсутність правових наслідків результатів такої перевірки та прийнятих на її підставі податкових повідомлень-рішень.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представників позивача та відповідача, встановив.

Позивач - Приватне акціонерне товариство «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА», зареєстроване в якості юридичної особи 30.12.1996 року за кодом , перебуває на обліку як платник податків у Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, до видів економічної діяльності належать, зокрема: 24.10 Виробництво чавуну, сталі та феросплавів (основний).

Відповідач - Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 43968079) - суб`єкт владних повноважень, територіальний орган, утворений на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю за дотриманням вимог податкового законодавства.

Як вже встановлено судом, 21.05.2018 року Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків ДФС, правонаступником якого є відповідач, складено Акт № 50/28-10-47-12/00191129 (далі Акт).

Згідно викладених в акті перевірки висновків перевіркою встановлено порушення ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА»:

1. пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.1, 138.2 ст. 138, пп. 139.1.2 п. 139.1 ст. 139, пп. 140.5.3 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, МСБО 18 «Дохід», в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 34 786 850грн, у тому числі: три квартали 2016 року у сумі 22 111 229 грн; 2016 рік у сумі 36 539 957 грн; 1 квартал 2017 року у сумі - 6 484 495 грн; півріччя 2017 року у сумі 13 457 399 грн; три квартали 2017 року у сумі -2 418 508 грн; 2017 рік у сумі -1 753 107 грн;

2. п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України, наказу МФУ від 20.10.2015 № 897 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств» із змінами та доповненнями внаслідок чого занижено значення рядку 27 «збільшення (зменшення) податкового зобов`язання звітного (податкового періоду, що уточнюється» уточнюючої декларації з податку на прибуток підприємства за три квартали 2016 року, що призвело до заниження суми податку на прибуток у розмірі 16 986 522 грн;

3. пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.1, 138.2 ст. 138, пп. 140.5.3 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на 80 283 229 грн; 1 квартал 2016 року на 121 823 313 грн; півріччя 2016 року на 91 885 453 грн;

4. пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.1, 138.2 ст. 138, п. п. 140.5.3 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 40 717 669 грн, у тому числі: 1 квартал 2017 року у сумі 40 717 669 грн;

5. п. 44.1 ст. 44, п. 192.1, п. 192.2, п. 192.3 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом МФУ від 28.01.2016 №21, Наказом МФУ від 25.05.2016 №503 в результаті чого завищено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню у загальному розмірі 8 117 078 грн, у т. ч. по періодам: лютий 2015 - 211 735 грн, березень 2015 року - 6 383 грн, квітень 2015 року - 242 164 грн, травень 2015 року - 17 522 грн, липень 2015 року - 22 304 грн, серпень 2015 року - 15 759 грн, вересень 2015 року - 47 710 грн; жовтень 2015 року - 179 628 грн; листопад 2015 року - 27 844 грн; грудень 2015 року - 167 922 грн; січень 2016 року - 1 589 227 грн; лютий 2016 року - 1 297 632 грн; березень 2016 року - 836 071 грн; квітень 2016 року - 859 640 грн; травень 2016 року - 90 004 грн; червень 2016 року - 148 723 грн; липень 2016 року - 102 674 грн; серпень 2016 року - 135 742 грн, вересень 2016 року - 45 349 грн; жовтень 2016 року 250 451 грн; листопад 2016 року - 232 420 грн; грудень 2016 року - 96 368 грн; січень 2017 року - 384 030 грн; березень 2017 року - 485 599 грн; квітень 2017 року - 38 448 грн; травень 2017 року - 49 307 грн; червень 2017 року - 133 822 грн; липень 2017 року - 80 306 грн; серпень 2017 року - 92 748 грн; вересень 2017 року - 58 465 грн; жовтень 2017 року - 27 382 грн; листопад 2017 року - 87 413 грн; грудень 2017 року - 56 286 грн;

6. п.44.1 ст.44, п.192.1, п.192.2, п.192.3 ст.192, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п. 200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом МФУ від 28.01.2016 №21, Наказом МФУ від 25.05.2016р №503 в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню у загальному розмірі 2 551 995 грн за лютий 2017 року.

Порушення, що призвели до наведених висновків описані у відповідних розділах акту перевірки.

Не погодившись із висновками акту перевірки відповідач надав заперечення на акт (т.2 арк. справи 73-120). За наслідком розгляду заперечень відповідачем складено відповідь на заперечення (вих. № 24496/10/28-14-47-12 від 12.06.2018), за змістом якої висновки акту перевірки щодо виявлених порушень є вірними та відповідають нормам чинного податкового законодавства та цивільного права (т. 2 арк. справи 121-146).

15.06.2018 на підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення рішення:

№ про зменшення сум від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 80 283 229,00 грн за 2015 рік, 121 823 313,00 грн за 1 квартал 2016 року, 91 885 453,00 грн за півріччя 2016 року (т. 2 арк. справи 148);

№ про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток на 43 483 562,50 грн, з яких за основним платежем - 34 786 850,00 грн; штрафні (фінансові) санкції - 8 696 712,50 грн (т. 2 арк. справи 147);

№ про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 8 117 078,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 4 058 539,00 грн (т. 2 арк. справи 150).

№ про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток 21 233 150,50 грн, з яких за основним платежем 16 986 522 грн, штрафні (фінансові) санкції - 4 246 630,50 грн (т. 2 арк. справи 149);

Постановою Верховного суду від 03 серпня 2023 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.12.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021 залишено без змін в частині скасування податкового повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток 21 233 150,50 грн.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку (т.2 арк. справи 151-215). Рішенням відповідача № 27863/6/99-99-11-01-02-25 від 30.08.2018, прийнятим за наслідком розгляду скарги позивача, наведені податкові повідомлення-рішення залишені без змін (т.2 арк. справи 216-223).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України, в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Підпунктами 20.1.4, 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно пункту 75.1 статті 75 Кодексу № 2755 контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальні перевірки проводяться контролюючими органами у межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Порядок оформлення результатів перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Пунктом 86.1. статті 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Однією з підстав визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень позивач визначав не підписання акту перевірки всіма посадовими особами, що проводили перевірку. Так, акт перевірки № 50/28-10-47-12/00191129 від 21.05.2018, на підставі якого прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, не містить підписів головних державних ревізорі-інспекторів - Гречишкіної О.М. (перебувала на лікарняному), Рогіз Ю.М. та ОСОБА_1 , які на час підписання були звільнені.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 та пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається податковим органом на підставі акту перевірки.

За змістом пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу.

У разі незгоди з контролюючим органом платник податків має право оскаржити прийняте рішення (податкове повідомлення-рішення) (підпункт 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 ПК України).

Зазначене свідчить про те, що доводи, судження, інформація акта перевірки, складеного особами, що її проводили, вивчається та оцінюється, зокрема начальником або заступником начальника контролюючого органу, і в разі наявності податкових порушень саме вони приймають податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов`язання платникові податків.

Сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта.

В постанові Верховного Суду від 19.06.2020 у справі № 140/388/19 (адміністративне провадження № К/9901/21117/19) судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала відступила від правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зазначеної, зокрема, у постанові від 03.12.2018 № 1440/1965/18 та сформулювала висновок про неможливість визначення самостійною підставою для визнання недійсними рішень контролюючого органу, прийнятих на підставі такого акту перевірки, що не містить всіх підписів посадових осіб контролюючого органу, яка її проводила.

Отже, відсутність в акті перевірки № 50/28-10-47-12/00191129 від 21.05.2018 підписів всіх посадових осіб відповідача, що проводили перевірку не є достатньою підставою визнання протиправними та скасування прийнятих на підставі і нього податкових повідомлень-рішень, правомірність яких є предметом розгляду в межах даної справи.

При вирішенні спору щодо правомірності прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень суд вважає за доцільне надання їм оцінки в розрізі кожного з виявлених під час перевірки порушення, за фактом виявлення якого контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення про зменшення від`ємного значення об`єкту оподаткування/ збільшення грошового зобов`язання з податку. При цьому, як встановлено судом під час розгляду справи, між сторонами не є спірними встановлені під час перевірки обставини, що стали підставою донарахування податкових зобов`язань.

Підставою прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень № про зменшення сум від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 80 283 229 грн за 2015 рік, 121 823 313 грн за 1 квартал 2016 року, 91 885 453 грн за півріччя 2016 року та № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток на 43 483 562,50 грн, з яких за основним платежем - 34 786 850 грн, штрафні (фінансові) санкції - 8 696 712,50 грн стали висновки податкового органу про:

1. порушення пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134, п. 138.1 та 138.2 Податкового кодексу України внаслідок невідображення у складі доходів звітних періодів з 01.01.2015 по 31.12.2017 операцій з безоплатного отримання активів, робіт, послуг, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму 32 844 075 грн, у т.ч.:

- 2015 рік на суму 12 110 871 грн;

- 1 квартал 2016 року на суму 3 944 830 грн;

- Півріччя 2016 року на суму 7 727 219 грн;

- Три квартали 2016 року на суму 8 874 442 грн;

- 2016 рік на суму 12 418 738 грн;

- 1 квартал 2017 року на суму 5 526 116 грн;

- Півріччя 2017 року на суму 6 384 993 грн;

- Три квартали 2017 року на суму 7 579 148 грн;

- 2017 рік на суму 8 314 466грн;

2. порушення пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134, п. 138.1 та 138.2 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено різниці, що виникають відповідно до Податкового кодексу України (код рядку декларації з податку на прибуток 03РІ) на суму амортизації основних засобів та нематеріальних активів за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 на 140 143 606 грн, у т.ч.:

за 2015 рік у сумі 54 711 175 грн;

- 1 квартал 2016 року у сумі 37 595 254 грн;

- півріччя 2016 року у сумі 3 875 005 грн;

- Три квартали 2016 року у сумі 33 682 492 грн;

- 2016 рік у сумі 110 297 796 грн;

- 1 квартал 2017 року у сумі -82 268 758 грн;

- Півріччя 2017 року у сумі -81 148 323 грн;

- Три квартали 2017 року у сумі -21 015 306 грн;

- 2017 рік у сумі -24 865 365 грн;

3. порушення пп. 134.1.1. ст. 134, пп. 140.5.3 п. 140.5 статті 140 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено різниці, на які збільшується фінансовий результат, на суму втрат від інвестицій в ТОВ «Приазовський ГЗК» () на 2015 рік на 13 461 183 грн;

4. порушення пп. 139.1.2. п. 139.1. ст. 139 Податкового кодексу України, внаслідок чого безпідставно завищено різниці, на які зменшується фінансовий результат на суму коригування резерву ЄСВ, що призвело до заниження об`єкту оподаткування з податку на прибуток за 2017 рік на 6 811 417 грн.

Наведені порушення призвели до завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування, відображеного в додатку РІ по рядку 3.2.4 «Сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України)», за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 року на загальну суму 80 283 229 грн, в тому числі: - за 1 квартал 2016 року у сумі 80 283 229 грн, за півріччя 2016 року у сумі 80 283 229 грн, три квартал 2016 року у сумі 80 283 229 грн, за 2016 рік у сумі 80 283 229 грн.

Під час надання оцінки зазначеним висновкам контролюючого органу суд виходить із наступного.

Щодо висновків контролюючого про заниження доходу на 32 844 075 грн суд зазначає.

Згідно розділу 3.1.1.1. «Дохід та фінансовий результат до оподаткування, визначені за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» задекларовано в рядку 01 декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» дохід в сумі 138 831 183 235 грн, у т.ч. за 2015 рік - 37 грн, 2016 рік 40 846 188 052 грн, 2017 рік 60 178 764 414 грн.

Перевіркою повноти визначення задекларованих ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» показників у рядку 01 Декларацій „Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 встановлено їх заниження всього на суму 32 844 075 грн, у тому числі:

- 2015 рік на суму 12 110 871 грн;

- 1 квартал 2016 року на суму 3 944 830 грн;

- півріччя 2016 року на суму 7 727 219 грн;

- три квартали 2016 року на суму 8 874 442 грн;

- 2016 рік на суму 12 418 738 грн;

- 1 квартал 2017 року на суму 5 526 116 грн;

- півріччя 2017 року на суму 6 384 993 грн;

- три квартали 2017 року на суму 7 579 148 грн;

- 2017 рік на суму 8 314 466 грн.

В акті зазначено, що в порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, ПрАТ "ММК ІМ. ІЛЛІЧА" не відобразив у складі доходів операції з безоплатного отримання активів, робіт, послуг, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму 32 844 075 грн. Детальна інформація щодо отримання ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» у періоді з 01.01.2015 по 31.12.2017 активів за відсутності документів, що опосередковують таке отримання наведена в розділі 3.1.2.2. акту. Крім того, отримання підприємством ПрАТ "ММК ІМ. ІЛЛІЧА" активів та послуг без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання, встановлено актами перевірок від 05.01.2018 № 5/28-10-47-11/00191129 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» з питань правильності відображення в податковому обліку з податку на додану вартість фінансово господарських операцій по взаємовідносинам з постачальниками, перелік яких наведено у додатку 2 до акту перевірки за період з 01.10.2014 по 30.06.2017» та від 27.11.2017 №116/28-10-47-11/00191129 «Про результати позапланової документальної виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» (), з питань правильності відображення в податковому обліку з податку на додану вартість фінансово господарських операцій по взаємовідносинам з постачальниками, перелік яких наведено у додатку 2 до акту перевірки за період з 01.10.2014р по 30.04.2017р.».

Загальна сума операцій без ПДВ при здійснення фінансово - господарських операцій з контрагентами складає 32 844 074,40 грн., у т.ч. по контрагентам:

ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА" () в сумі 986 860,00 грн за 2016 рік,

ТОВ "ДОН ФЕРУМ ГРУПП" () на загальну суму 10 330 710,00 грн, у т.ч. 2016 рік 5 231 230,00 грн, 2017 рік 5 099 480,00 грн;

ТОВ ТД "МІЖГАЛУЗЕВИЙ РЕГІОН" () на загальну суму 3 930 521,74 грн, у т.ч. 2016 рік 3 082 228,14 грн, 2017 рік 848 293,60 грн;

ТОВ "ПРОМЕКСІМ-ДОНЕЦЬК" () на загальну суму 846 103,00 грн, у т.ч. за 2015 рік 32356,00 грн, 2016 рік - 800 695,00 грн, 2017 рік - 13 052,00 грн;

ПВП "РЕМПУТЬСЕРВІС" () на загальну суму 165 600,00 грн, у т.ч. за 2016 рік 195 600,00 грн;

ТОВ "ПРОМХІМТЕХ ЛТД" () на загальну суму 1 605 401,00 грн, у т.ч. за 2015 рік - 312 365,00 грн, 2016 рік - 377 958,00 грн, 2017 рік - 915 078,00 грн;

ПП «ВКФ «АЗОВГІДРОСЕРВІС» (), на загальну суму 344 00,00 грн, у т.ч. за 2015 рік 60480,00 грн, за 2016 рік 45480,00 грн, за 2017 рік 238 040,00 грн;

ТОВ "ПРОДОН" () на загальну суму 99 164,50 грн., з яких за 2015 рік 87 664,50 грн, за 2017 рік 11 500,00 грн;

ТОВ "ХЗМІ "ВЕКТОР" () на загальну суму 169 220,00 грн, у т.ч. за 2016 рік 43 000,00 грн, за 2017 рік - 126 220,00 грн;

ТОВ "УКРМЕХЦЕНТР" () на загальну суму 770 794,40 грн, у т.ч. за 2017 рік - 770 794,40 грн;

ТОВ "КЕРАМТЕХ ЛТД" () на загальну суму 583 586,45 грн, у т.ч. за 2015 рік - 88 567,05 грн, 2016 рік - 243 701,50 грн, та 2017 рік - 251 317,90 грн;

ТОВ "ПРОМТЕХПЛЮС" () на загальну суму 503 391,44 грн, у т.ч. за 2015 рік - 226 166,40 грн, за 2016 рік - 277 225,04 грн;

ТОВ "ХІМТРЕЙД" () на загальну суму 436 590,00 грн., у т.ч. за 2016 рік - 395 900,00 грн, за 2017 рік -40 690,00 грн;

ТОВ «БМК АКЦЕПТ-БУД» () на загальну суму 5 186 424,10 грн., у т.ч. за 2015 рік - 5 186 424,10 грн.;

ТОВ «КРОК» () на загальну суму 55 144,95 грн, у т.ч. за 2015 рік на 55 144,95 грн;

ТОВ «ЛУВД» () на загальну суму 222 320,00 грн, у т.ч. за 2015 рік на 83220,00 грн, за 2016 рік на 139 100,00 грн;

ПП «АСКОНА» () на загальну суму 1 610 886,30 грн., у т.ч. за 2015 рік - 1 610 886,30 грн;

ТОВ "ІНВЕСТХОЛДИНГ" () на загальну суму 1 188 365,00 грн, у т.ч. за 2015 рік 1 188 365,00 грн;

ТОВ «КРИВБАСОБЛАДНАННЯ» (ЄДОПОУ 33873782) на загальну суму 59 000,00 грн, у т.ч. за 2015 рік - 59 000,00 грн;

ТОВ «ТМС 2012» () на загальну суму 2 948 629,71 грн., у т.ч. за 2015 рік 2 348 869,71 грн, 2016рік -599 760,00 грн;

ТОВ "ТПП «ПАРТНЕР" () на загальну суму 75 208,78 грн, у т.ч. за 2015 рік - 75 208,78 грн;

ТОВ "НВО «РЕДУКТОР-КОМПЛЕКТ"() на загальну суму 366 366,63 грн, у т.ч. за 2015 рік 366 366,63 грн;

ТОВ "ВАДІ 2012" () на загальну суму 136 137,00 грн, у т.ч. за 2015 рік 136 137,00 грн;

ТОВ «СПРІД» () на загальну суму 108 900,00 грн., у т.ч. за 2015 рік 108 900,00 грн.;

ТОВ «ТД ІНВАР» () на загальну суму 84 749,40 грн, у т.ч. за 2015 рік 84 749,40 грн.

Згідно викладеного в акті, оскільки реальність вчинення господарських операцій між Приватного акціонерного товариства «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» з наведеними контрагентами не підтверджено, складені позивачем первинні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідно до п. 135.1. ст.135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 Податкового кодексу України

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пунктами 44.1. та 44.2. статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України ''Про бухгалтерський облік та фінансову звітність'' від 16.07.1999 №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно пункту 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі Положення №88) господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. Відповідно до пункту 2.1 вказаного Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Згідно пункту 2.4 Положення № 88 передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З вищенаведеного слідує, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

1. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ДОН ФЕРУМ ГРУПП» (, ІПН 84).

03.03.2016 між позивачем (замовник) та ТОВ «ДОН ФЕРУМ ГРУПП» (постачальник) укладений договір № 563, умовами якого передбачено постачання товару: «алюмінію вторинного чушкового АВ-87». Згідно з викладеним у акті в період придбання з березня 2016 року по березень 2017 року ТОВ «ДОН ФЕРУМ ГРУПП» було посередником у поставці товару: «алюміній чушковий АВ -87», а з квітня 2017 року виробником (т. 9 арк. справи 202-214). В акті перевірки описані договір, специфікації до нього, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення на сплату вартості отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей та відомості бухгалтерського обліку.

Під час перевірки контролюючим органом підтверджено придбання ТОВ «ДОН ФЕРУМ ГРУПП» за ланцюгом постачання алюмінію вторинного чушкового АВ-87 у березні 2016 року та січні 2017 року в ТОВ «Дніпродзержинський завод «МЕТСПЛАВ» (), який є виробником поставленого товару у кількості, що відповідає ПДВ в сумі 148 000,00 грн у березні 2016 року та ПДВ в сумі 67 863,18 грн у січні 2017 року. За наслідком дослідження податкової інформації під час перевірки контролюючим органом зроблено висновок про неможливість реалізації цього товару - алюмінію вторинного чушкового АВ -87 по ланцюгу постачання ТОВ «ДОН ФЕРУМ ГРУПП» - ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА», оскільки контрагенти постачальники ТОВ «ДОН ФЕРУМ ГРУПП» не є виробниками такого товару, в періоді реалізації зазначений товар не придбавали.

На підтвердження відбуття господарських відносин позивачем надані:

- видаткові накладні № 3 від 03.03.2016 на загальну суму 888 000 грн., у т.ч. ПДВ 148 000 грн, № 7 від 17.03.2016 на загальну суму 886 800 грн., у т.ч. ПДВ 147 800 грн, № 9 від 25.03.2016 на загальну суму 886 800 грн, у т.ч. ПДВ 147 800 грн, № 10 від 29.03.2016 на загальну суму 888 000 грн., у т.ч. ПДВ 148 000 грн, № 13 від 05.04.2016 на загальну суму 944 329,20 грн, у т.ч. ПДВ 157 388,20 грн, № 16 від 11.04.2016 на загальну суму 884 448 грн, у т.ч. ПДВ 147 408 грн, № 18 від 11.04.2016 на загальну суму 899 100 грн, у т.ч. ПДВ 149 850 грн, № 2 від 11.01.2017 на загальну суму 450 674,40 грн, у т.ч. ПДВ 75 112,40 грн, № 6 від 16.01.2017 на загальну суму 571 680, 00 грн, у т.ч. ПДВ 95 280,00 грн, № 7 від 23.01.2017 на загальну суму 390 648 грн, у т.ч. ПДВ 65 108 грн., № 9 від 07.02.2017 на загальну суму 1 019 037,60 грн, у т.ч. ПДВ 169 839,60 грн, № 13 від 14.02.2017 на загальну суму 334 656,00 грн, у т.ч. ПДВ 55 776,00 грн, № 15 від 27.02.2017 на загальну суму 722 635,20 грн, у т.ч. ПДВ 120 439,20 грн, № 18 від 10.03.2017 на загальну суму 956 408, 40 грн., у т.ч. ПДВ в сумі 159 401,40 грн, № 20 від 21.03.2017 на загальну суму 1 005 789,60 грн, у т.ч. ПДВ 167 631,60 грн, № 21 від 28.03.2017 на загальну суму 737 064,00 грн, у т.ч. ПДВ 122 844,00 грн, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 10, арк. справи 82, 87, 92, 97, 102, 109, 114, 121, 123, 127, 130, 134, 138, 142, 147, 151).

- товарно-транспортні накладні №3 від 03.03.2016, № 7 від 17.03.2016, № 9 від 25.03.2016, № 10 від 29.03.2016, № 13 від 05.04.2016, № 15 від 11.04.2016, № 16 від 14.04.2016, № 2 від 11.01.2017, № 6 від 16.01.2017, № 7 від 23.01.2017, № 9 від 07.02.2017, № 11 від 14.02.2017, № 13 від 27.02.2017, № 16 від 10.03.2017, № 18 від 21.03.2017, № 19 від 28.03.2017, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 10, арк. справи 83-84, 88-89, 93-94, 98-99, 103-104, 110-111, 115-116, 119, 125, 129, 131, 135, 139, 143, 148, 152);

- платіжні доручення від 16.03.2016 на суму 888 000,00 грн, від 28.03.2016 на суму 886 800,00грн, від 30.03.2016 на суму 888 000,00 грн, від 01.04.2016 на суму 886 800,00 грн, від 07.04.2016 на суму 888 000,00 грн, від 13.04.2016 на суму 944 329,20 грн, від 20.05.2016 на суму 220 000,00 грн, від 31.05.2016 на суму 200 000,00 грн, від 25.08.2016 на суму 244 448,00 грн, від 02.09.2016 на суму 275 000,00 грн, від 05.09.2016 на суму 224 100,00 грн, від 12.09.2016 на суму 200 000,00 грн, від 23.09.2016 на суму 200 000,00 грн, від 19.01.2017 на суму 857 853,48 грн, від 23.01.2017 на суму 571 680,00грн, від 01.02.2017 на суму 390 648,00грн, від 14.02.2017 на суму 1 019 037,60грн, від 01.03.2017 на суму 334 656,00 грн, від 07.03.2017 на суму 722 635,20 грн, від 17.03.2017 на суму 956 408,40грн, від 27.03.2017 на суму 1 005 789,60 грн, 31.03.2017 на 737 064,00 грн (т. 10 арк. справи 172-185);

- сертифікати якості та виписки із сертифікатів якості (т. 10 арк. справи 185-207);

прибуткові ордери на підставі яких отримані товарно-матеріальні цінності оприбутковувалися позивачем на склад (т. 10 арк. справи 85,90, 95, 100, 105, 107, 112, 117, 120, 124, 128, 132, 136, 140, 144, 149, 153);

квитанції по зважуванню (т. 10 арк. справи 154-171).

2. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» (, ІПН 49).

26.05.2015 між позивачем та ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» укладений договір №788, умовами якого передбачено придбання позивачем технологічного обладнання (т.8 арк. справи 124-144). В акті перевірки описані договір, специфікації до нього, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення на сплату вартості отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей та відомості бухгалтерського обліку.

Згідно з викладеним в акті остання звітність надана ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» у червні 2017 року, відповідно до АІС «Податковий блок» ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ Україна» був суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності імпортером, остання операція з ввезення на митну територію України обладнання здійснена товариством 21.10.2016. В ході перевірки підтверджено взаємовідносини позивача із в ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» за період з жовтня по грудень 2016 року на суму ПДВ 10 289,02 грн. Під час перевірки контролюючим органом встановлено ланцюги постачання товарно-матеріальних цінностей до ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» за номенклатурою, ідентичною товару, що поставлений на адресу позивача. За результатом аналізу даних АІС «Єдиний реєстр податкових накладних» та АІС «Податковий блок» встановлено, що кінцевими постачальниками придбаної продукції відображено придбання товарів за номенклатурою від`ємною від номенклатури товарів поставлених ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» на адресу ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА». На підставі наведеного відповідачем зазначено про формування позивачем податкового кредиту по отриманим товарно-матеріальним цінностям від ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА», джерело походження яких не встановлено.

На підтвердження відбуття господарських відносин позивачем надані:

- видаткові накладні № РН-0000468 від 13.10.2016 на загальну суму 33 235,20 грн, у т.ч. ПДВ 5539,20 грн, № РН-0000451 від 03.10.2016 на загальну суму 309 933,60 грн, у т.ч. ПДВ 51 655,60 грн, № РН-0000501 від 09.12.2016 на загальну суму 1 418 580,60 грн, у т.ч. ПДВ 236 430,10 грн, № РН-0000502 від 09.12.2016 на загальну суму 127 244,40 грн, у т.ч. ПДВ 21 207,40 грн, № РН-0000510 від 22.12.2016 на загальну суму 75436,80 грн, у т.ч. ПДВ 12572,80 грн(т. 8 арк. справи 158-159, 163, 166, 173, 176);

- експрес накладні «Нова пошта» (т.8 арк. справи 160, 167, 171, 174)

- прибуткові ордери (т. 8 арк. справи 161, 164, 168, 170, 174,177),

- платіжні доручення від 28.07.2016 на 6647,04 грн, від 15.09.2016 на 185960,16 грн, від 09.11.2016 на 200201,44 грн, від 21.09.2016 на 206891,93 грн, від 03.10.2016 на 165240,02 грн, від 12.10.2016 на 181 561,23 грн, від 13.11.2016 на 19941,12 грн, від 09.11.2016 на 68633,76 грн, від 21.11.2016 на 376846,78 грн, від 01.11.2016 на 98 776,39 грн, від 12.12.2016 на 158532,48 грн, від 13.01.2017 на 37 756,80 грн, від 23.01.2017 на 18350,00 грн, від 27.03.2017 на 242822 грн, від 10.04.2017 на 155 433,23 грн, від 06.06.2016 на 916 34,08 грн, від 13.06.2016 на 25 448,88 грн, (т. 18 арк. справи 160-173, т. 38, арк. справи 210,213);

сертифікати відповідності (т. 8 арк. справи 145-155).

3. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ПРОМТЕХПЛЮС» (, ІПН 23).

06.07.2015 між позивачем та ТОВ «ПРОМТЕХПЛЮС» укладений договір № 1112, умовами якого передбачено постачання товарно-матеріальних цінностей, умовами якого передбачено постачання позивачу ресурсів та матеріалів на умовах цього договору (т. 4 арк. справи 153-156). В акті перевірки описані договір, специфікації до нього, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні документи на сплату вартості отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей та відомості бухгалтерського обліку.

Згідно з викладеним в акті ТОВ «ПРОМТЕХПЛЮС» не є виробником реалізованих позивачу пиломатеріалів, формувало податковий кредит за наслідком відображення придбання пиломатеріалів в контрагентів, які також не є їх виробниками. Під час перевірки встановлено, що операції контрагентів-постачальників ТОВ «ПРОМТЕХПЛЮС» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, економічно необхідних для здійснення постачання такого виду товарів, що свідчить про здійснення контрагентами ТОВ «ПРОМТЕХПЛЮС» діяльності, спрямованої на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам. Враховуючи висновки про непідтвердження реальності вчинення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ПРОМТЕХПЛЮС», відповідач в акті зазначив, що надані до перевірки первинні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку. На підставі наведеного в акті зазначено про формування позивачем податкового кредиту по отриманим товарно-матеріальним цінностям (запчастинам для насосів) від ТОВ «ПРОМТЕХПЛЮС», джерело походження яких не встановлено.

На підтвердження відбуття господарських відносин позивачем надані:

- видаткові накладні № 22 від 18.08.2015 на загальну суму 79891,20 грн, у т.ч. ПДВ 13 315,00 грн., № 24 від 27.08.2015 на загальну суму 84 096,00 грн, у т.ч. ПДВ 14 016,00 грн, видаткова накладна № 17 від 23.03.2016 на загальну суму 39186,84 грн, у т.ч. ПДВ 6531,14 грн, №20 від 08.04.2016 на загальну суму 12204,12 грн, у т.ч. ПДВ 2034,02 грн, № 5 від 03.02.2016 на загальну суму 79315,20 грн, у т.ч. ПДВ 13219,90 грн, № 36 від 30.10.2015 на загальну суму 35562,24 грн, у т.ч. ПДВ 5927,04 грн, № 42 від 16.12.2015 на загальну суму 64800,00 грн, у т.ч. ПДВ 10 800,00 грн, № 45 від 21.12.2015 на загальну суму 7 050,24 грн, у т.ч. ПДВ 1175,04 грн, № 3 від 22.01.2016 на загальну суму 48 729,60 грн, у т.ч. 8 121,60 грн, № 2 від 21.01.2016 на загальну суму 68428,80 грн, у т.ч. ПДВ 11 404,80 грн, № 13 від 14.03.2016 на загальну суму 14307,84 грн, у т.ч. ПДВ 2384,64 грн, № 32 від 20.05.2016 на загальну суму 10 160,64 грн, у т.ч. 1 693,44 грн, № 37 від 10.06.2016 на загальну суму 60 337,01 грн, у т.ч. 10 056,17 грн (т. 4 арк. справи 158, 161, 167, 172, 177, 182, 188, 191, 195, 199, 202, 207);

- товарно-транспортні накладні №25/08-1 від 25.08.2015, №11337 від 23.03.2016, №111333 від 11.04.2016, №111331 від 03.02.2016, №111339, № 201396 від 14.12.2015, №111338 від 20.12.2015, № 2648 від 22.01.2016, №111342 від 13.03.2016, №111335 від 20.05.2016, № 111345 від 08.04.2016 (т. 4 арк. справи 159, 162, 168, 178-179, 183, 192, 198, 204-205, 209);

- прибуткові ордери (т. 4 арк. справи 164, 165, 168-169, 170, 173-174, 175, 180, 184, 186-187, 189, 193,196, 200, 203, 208);

- платіжні доручення від 02.03.2016 на суму 117 158,4 грн, від 14.03.2016 на суму 86 365,44 грн, від 17.03.2016 на суму 35 562,24 грн,від 08.04.2016 на суму 14 307,84 грн, від 23.05.2016 на суму 38 735,96 грн, від 15.07.2016 на суму 10 160,64 грн, від 08.08.2016 на суму 60 337,01 грн, від 29.09.2015 на 40 000,00 грн, від 09.10.2015 на 44 096,00 грн, від 25.09.2015 на 22 500,00 грн, від 12.10.2015 на 2391,20 грн, від 16.10.2015 на 10 000,00 грн, від 19.10.2015 на 25 000,00 грн, від 20.10.2015 на 20 000,00 грн (т. 4 арк. справи 210-214, т. 39 арк. справи 8-14).

4. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ПРОДОН» (, ІПН 151).

Умовами укладених між позивачем та ТОВ «ПРОДОН» договорів № 1642 від 15.08.2017 та 1716 від 15.10.2015, передбачено придбання позивачем товарно-матеріальних цінностей (т. 4 арк. справи 99-107, 108-114).

Згідно з викладеним в акті ТОВ «ПРОДОН» не є виробником реалізованих позивачу товарів, формував податковий кредит за наслідком відображення придбання товарно-матеріальних цінностей від контрагентів, які також не є їх виробниками. Проведеним аналізом податкової інформації, що міститься в податкових базах, не підтверджено операції контрагентів-постачальників ТОВ «ПРОДОН» стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, економічно необхідних для здійснення постачання такого виду товарів. Таким чином, ТОВ «ПРОДОН» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди. На підставі наведеного відповідачем зазначено про формування позивачем податкового кредиту по отриманим товарно-матеріальним цінностям від ТОВ «ПРОДОН», джерело походження яких не встановлено.

В акті перевірки описані договір, специфікації до нього, видаткові накладні, транспортні накладні, платіжні документи на сплату вартості отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей та відомості бухгалтерського обліку.

На підтвердження відбуття господарських відносин позивачем надані:

- видаткові накладні: №109 від 10.11.2015 на загальну суму 105 197,40 грн, у т.ч. ПДВ 17 532,90 грн, № 153 від 18.08.2017 на загальну суму 13 800,00 грн, у т.ч. ПДВ 2 300,00 грн (т. 3 арк. справи 117, 121);

- експрес накладна Нова пошта від 12.11.2015, від 21.08.2017 (т. 3 арк. справи 118, 122);

- прибуткові ордери (т. 3 арк. справи 119, 123);

- платіжні доручення від 18.09.2017 на 13 800,00 грн (т. 3 арк. справи 135).

В акті перевірки описані договір, специфікації до нього, видаткові накладні, платіжні документи на сплату вартості отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей та відомості бухгалтерського обліку.

5. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ХЗМІ «ВЕКТОР» ( ІПН 01).

13.10.2016 між позивачем та ТОВ «ХЗМІ «ВЕКТОР» укладений договір на придбання обладнання № 2125 (т. 9 арк. справи 159-168). В акті перевірки описані договір, специфікації до нього, видаткові накладні, платіжні документи на сплату вартості отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей та відомості бухгалтерського обліку.

Згідно з викладеним в акті ТОВ «ХЗМІ «ВЕКТОР» не є виробником реалізованих позивачу товарів, формував податковий кредит за наслідком відображення придбання товарно-матеріальних цінностей від контрагентів, які також не є їх виробниками. Проведеним аналізом податкової інформації, що міститься в податкових базах, встановлено, що підприємства-постачальники контрагента позивача - ТОВ «ХЗМІ «ВЕКТОР» згідно наявної у відповідача податкової інформації не є виробниками поставленого товару, у періодах постачання формували податковий кредит за рахунок придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, дитячих іграшок, реалізованого контрагенту позивача обладнання коронка бурова, яку не придбавали. Наведене свідчить про неможливість реалізації товару «корони бурової» по ланцюгу постачання на адресу ТОВ «ХЗМІ «ВЕКТОР» та в подальшому до ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА». Таким чином, перевіркою встановлено, що у грудні 2016, квітні та серпні 2017 року фактично мала місце реалізація ТОВ «ХЗМІ «ВЕКТОР» товару «коронка бурова» на адресу позивача, джерело походження якого не встановлено.

На підтвердження відбуття господарських відносин позивачем надані:

- РН-078 від 02.12.2016 на загальну суму 51600,00 грн, у т.ч. ПДВ 8600,00 грн, № РН-025 від 18.04.2017 на загальну суму 25 800,00 грн, у т.ч. ПДВ 4300,00 грн, № РН-049 від 03.08.2017 на загальну суму 125 664,00 грн, у т.ч. ПДВ 20 944,00 грн. (т. 9 арк. справи 170, 176, 181);

- товарно-транспортні накладні №003185 від 05.12.2016, №20214925.28833 від 18.04.2017, №003236 від 03.08.2017 (т. 9 арк. справи 172-173, 177-178, 183-184);

- прибуткові ордери (т. 9 арк. справи 174, 179, 182);

- сертифікати якості (т. 9 арк. справи 185-187);

- платіжні доручення від 29.05.2017 на 25 800,00грн, від 18.09.2017 на 1 091 904,00 грн, від 16.01.2017 на 149 880 грн, (т. 9 арк. справи 188-190).

6. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ТД «МІЖГАЛУЗЕВИЙ РЕГІОН» (, ІПН 34).

03.05.2016 між позивачем та ТОВ «ТД «МІЖГАЛУЗЕВИЙ РЕГІОН» укладений договір № 1023, умовами якого передбачено постачання товарів (ресурсів). В акті перевірки наведені договір, специфікації до нього, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення на сплату вартості отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей та відомості бухгалтерського обліку (т. 16 арк. справи 102-120).

Згідно з викладеним в акті ТОВ ТД «МІЖГАЛУЗЕВИЙ РЕГІОН» не є виробником поставлених позивачу товарно-матеріальних цінностей (клеми, підкладки, рейки та труби тощо) та формує податковий кредит з придбання товарно-матеріальних цінностей у контрагентів, що також не є виробниками. За наслідком дослідження наявної податкової інформації, відповідач дійшов висновку, що операції ТОВ «ТД «МІЖГАЛУЗЕВИЙ РЕГІОН» з контрагентами-постачальниками не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, що є необхідним для такого постачання або здійснення будь-якої діяльності. Непідтвердження реальності вчинення господарських операцій між контрагентом позивача та його постачальниками стало підставою неврахування відомостей наданих позивачем до перевірки первинних документів.

На підтвердження відбуття господарських відносин позивачем надані:

видаткові накладні №1 від 19.05.2016 на загальну суму 103 508,40грн, у т.ч. ПДВ 17 251,40 грн, № 11 від 29.06.2016 на загальну суму 425 460,00 грн, у т.ч. ПДВ 70 910,00 грн, №10 від 29.06.2016 на загальну суму 380 400,00 грн, у т.ч. ПДВ 63 400,00 грн, №2 від 30.05.2016 на загальну суму 139 164,00 грн, у т.ч. ПДВ 23 194,00 грн, № 14 від 21.07.2016 на загальну суму 231 000,00 грн,ут.ч. ПДВ 38 500,00 грн, № 17 від 18.08.2016 на загальну суму 5 266,08 грн, у т.ч. ПДВ 877,68 грн, №18 від 18.08.2016 на загальну суму 276 780,00 грн, у т.ч. ПДВ 46130,00 грн, №20 від 15.09.2016 на загальну суму 68572,20 грн, у т.ч. ПДВ 11 428,70 грн, №24 від 01.10.2016 на загальну суму 222 384,00 грн, у т.ч. ПДВ 37064 грн, №26 від 07.10.2016 на загальну суму 547 649,98 грн, у т.ч. ПДВ 91 275,00 грн, №37 від 26.12.2016 на загальну суму 371 925,00 грн, у т.ч. ПДВ 61987,50 грн, №32 від 01.11.2016 на загальну суму 326 435,30 грн, у т.ч. ПДВ 54405,89 грн, № 36 від 24.11.2016 на загальну суму 250 898,80 грн, у т.ч. ПДВ 41816,46 грн, № 30 від 26.10.2016 на загальну суму 349 230,00 грн, у т.ч. ПДВ 58 205,00 грн, № 1 від 11.01.2017 на загальну суму 13725,12 грн, у т.ч. ПДВ 2287,52 грн, № 2 від 20.01.2017 на загальну суму 228600,00 грн, у т.ч. ПДВ 38 100,00 грн, № 21 від 14.06.2017 на загальну суму 11520,00 грн, у т.ч. ПДВ 1920,00 грн, № 22 від 15.06.2017 на загальну суму 143 424,00 грн, у т.ч. ПДВ 23904,00 грн, № 24 від 04.07.2017 на загальну суму 33369,60 грн, у т.ч. ПДВ 5561,60 грн, № 28 від 20.07.2017 на загальну суму 86 400,00 грн, у т.ч. ПДВ 14 400,00 грн, № 33 від 21.08.2017 на загальну суму 106 848,00 грн, у т.ч. ПДВ 17808,00 грн, № 35 від 01.09.2017 на загальну суму 115200,00 грн, у т.ч. ПДВ 19200,00 грн № 41 від 28.09.2017 на загальну суму 144 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 24 000,00 грн, №45 від 19.10.2017 на загальну суму 19 665,60 грн, у т.ч. ПДВ 3277,60 грн, № 47 від 16.11.2017 на загальну суму 115 200,00 грн,ут.ч. ПДВ 19200,00 грн (т. 16 арк. справи 122, 128, 132, 137, 147, 153, 157, 163, 170, 174, 176,- 182, 186, 190, 195, 200, 205, 210, 216, 221, 226, 231, 236, 240, т. 17 арк. справи 3);

- товарно-транспортні накладні № Р67 від 19.05.2016, Р1-8 від 29.06.2016, Р1-8 від 29.06.2016, Р1-1 від 30.05.2016, Р1-14 від 21.07.2016, Р1-19 від 18.08.2016, № Р1-16 від 18.08.2016, № Р1-20 від 15.09.2016, № Р1-24 від 01.10.2016, № Р1-26 від 07.10.2016,№ Р1-33 від 01.11.2016, № Р1-36 від 24.11.2016, № Р1-37 від 26.12.2016, Експрес накладна від 16.01.2017, № Р2 від 20.01.2017, №Р21 від 14.06.2017, Р22 від 15.06.2017, Р24 від 04.07.2017, № Р28 від 20.07.2017, № Р33 від 21.07.2017, № Р35 від 01.09.2017, № Р41 від 28.09.2017, № Р45 від 19.10.2017, № Р47 від 16.11.2017 (т. 16 арк. справи 123-124, 129-130, 133-134, 138-139, 143-144, 149-150, 154-155, 160-161, 164-165,168-169, 175, 179-180, 187-188, 191-192, 198, 201-202, 206-207, 211-212, 217-218, 222-223, 227-228, 232-233, 237-238, 242-243, т. 17 арк. справи 4-5);

- прибуткові ордери (т. 16 арк. справи 125, 127, 135, 140, 145, 148, 152, 158, 159, 166, 171, 181, 184, 185, 193, 196, 197, 203, 208, 213, 215, 220, 225, 230, 235, 241, т. 17 арк. справи 2);

- платіжні доручення: від 14.06.2016 на 242 672,40 грн, від 21.06.2016 на 294 000,00 грн, від 15.07.2016 на 127 638,00 грн, від 15.07.2016 на 380 400 грн та 147 000,00 грн, від 25.07.2016 на 3822,00 грн, від 29.07.2016 на 188 659,80 грн, від 17.08.2016 на 20790,00 грн та 48 510,00 грн, від 29.08.2016 на 14700,00 грн, від 20.09.2016 на 5266,08 грн, від 29.09.2016 на 88 120,20 грн, від 07.10.2016 на 21 489,00 грн, від 10.10.2016 на 47083,20 грн, від 21.10.2016 на 331 143,56 грн, від 24.10.2016 на 438 890,42 грн, від 18.11.2016 на 349 230,00 грн, від 25.11.2016 на 326 435,33 грн, від 12.12.2016 на 250 898,78 грн, від 16.01.2017 на 371925 грн, від 16.03.2017 на 10 510,08 грн, від 18.04.2017 на 231815,04 грн, від 22.06.2017 на 154 944,00 грн, від 20.07.2017 на 33 369,60 грн, від 11.08.2017 на 83 750,40 грн, від 18.08.2017 на 2649,60 грн, від 15.09.2017 на 218620,80 грн, від 18.09.2017 на 3427,20 грн, від 12.10.2017 на 124 128,00 грн, від 13.10.2017 на 19 872,00 грн, від 19.10.2017 на 19 665,60 грн, від 30.11.2017 на 115 200 грн (т. 17 арк. справи 6-24).

7. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ПРОМЕКСІМ-ДОНЕЦЬК» (, ІПН 72).

В період з жовтня 2015 року, березень червень 2016 року, серпень-жовтень 2016 року, березень та травень 2017 року позивачем в обліку відображено придбання обладнання в ТОВ «ПРОМЕКСІМ-ДОНЕЦЬК» () на умовах договорів № 2617 від 28.11.2014, № 574 від 01.02.2017, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 5 арк. справи 1-4, 5-8). В акті перевірки наведені договір, специфікації до нього, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення на сплату вартості отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей та відомості бухгалтерського обліку.

Згідно з викладеним в акті ТОВ «ПРОМЕКСІМ-ДОНЕЦЬК» не був виробником реалізованих позивачу товарно-матеріальних цінностей, формував податковий кредит за наслідком відображення придбання від контрагентів-постачальників, які також не є їх виробниками. Під час перевірки встановлено, що операції контрагентів-постачальників ТОВ «ПРОМЕКСІМ-ДОНЕЦЬК» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, економічно необхідних для здійснення постачання такого виду товарів, що свідчить про здійснення контрагентами ТОВ «ПРОМЕКСІМ-ДОНЕЦЬК» діяльності, спрямованої на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам. Враховуючи висновки про не підтвердження реальності вчинення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ПРОМЕКСІМ-ДОНЕЦЬК», відповідач в акті зазначив, що надані до перевірки первинні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку. На підставі наведеного відповідачем зазначено про формування позивачем податкового кредиту по отриманим товарно-матеріальним цінностям від ТОВ «ПРОМЕКСІМ-ДОНЕЦЬК», джерело походження яких не встановлено.

На підтвердження відбуття господарських відносин позивачем надані:

- видаткові накладні №53 від 05.10.2015 на загальну суму 38827,20 грн, ПДВ 6471,20 грн, № 12 від 22.03.2016 на загальну суму 142 350,00 грн, у т.ч. ПДВ 23725,00 грн, № 20 від 12.04.2016 на загальну суму 20 496,00 грн, у т.ч. ПДВ 3416,00 грн, № 22 від 13.04.2016 на загальну суму 7224,00 грн, у т.ч. ПДВ 1204,00 грн, 23 від 13.04.2016 на загальну суму 25434,00 грн, у т.ч. ПДВ 4239,00 грн, № 24 від 13.04.2016 на загальну суму 5808,00 грн, у т.ч. 968,00 грн, № 19 від 11.04.2016 на загальну суму 25200,00 грн, у т.ч. ПДВ 4200,00 грн, № 21 від 12.04.2016 на загальну суму 27702,00 грн, у т.ч. ПДВ 4617,00 грн, № 15 від 29.03.2016 на загальну суму 72165,60 грн, у т.ч. ПДВ 12027,6 грн, № 30 від 20.04.2016 на загальну суму 10788,00 грн, у т.ч. ПДВ 1798,00 грн, № 25 від 14.04.2016 на загальну суму 30240,00 грн, у т.ч. ПДВ 5040,00 грн, № 29 від 20.04.2016 на загальну суму 20 664,00 грн, у т.ч. ПДВ 3444,00 грн, № 28 від 18.04.2016 на загальну суму 16380,000 грн, у т.ч. ПДВ 2730,00 грн, № 26 від 18.04.2016 на загальну суму 23856,00 грн, у т.ч. ПДВ 3976,00 грн, № 18 від 07.04.2016 на загальну суму 13926,00 грн, у т.ч. ПДВ 2321,00 грн, № 96 від 11.12.2016 на загальну суму 39174,00 грн, у т.ч. ПДВ 6529,00 грн, № 17 від 07.04.2016 на загальну суму 36422,40 грн, у т.ч. ПДВ 6070,40 грн, № 34 від 28.04.2016 на загальну суму 4920,00 грн, у т.ч. ПДВ 820,00 грн, № 33 від 28.04.2016 на загальну суму 2276,40 грн, у т.ч. ПДВ 379,40 грн, № 32 від 21.04.2016 на загальну суму 21420,00 грн, у т.ч. ПДВ 3570,00 грн, № 31 від 21.04.2016 на загальну суму 24480,00 грн, у т.ч. ПДВ 4080,00 грн, №27 від 20.04.2016 на загальну суму 16992,00 грн, у т.ч. ПДВ 2832,00 грн, № 60 від 14.07.2016 на загальну суму 34680,00 грн, у т.ч. ПДВ 5780,00 грн, № 59 від 04.07.2016 на загальну суму 110079,6 грн, у т.ч. ПДВ 18346,6 грн, № 70 від 20.09.2016 на загальну суму 76080,00 грн, у т.ч. ПДВ 12680,00 грн, № 71 від 20.09.2016 на загальну суму 41466,00 грн, у т.ч. ПДВ 6911,00 грн, № 78 від 11.10.2016 на загальну суму 64 800,00 грн, у т.ч. ПДВ 10800,00 грн, № 79 від 11.10.2016 на загальну суму 33 132,00 грн, у т.ч. ПДВ 5522,00 грн, № 81 від 21.10.2016 на загальну суму 66900,00 грн, у т.ч. ПДВ 11150,00 грн, № 91 від 05.12.2016 на загальну суму 45360,00 грн, у т.ч. ПДВ 7560,00 грн, № 92 від 05.12.2016 на суму 111886,80 грн, у т.ч. 18647,80 грн, № 96 від 19.12.2016 на загальну суму 39174,00 грн, у т.ч. ПДВ 6529,00 грн, № 97 від 19.12.2016 на загальну суму 10368,00 грн, у т.ч. ПДВ 1728,00 грн, № 95 від 05.12.2016 на загальну суму 5364,00 грн, у т.ч. ПДВ 894,00 грн, № 9 від 17.03.2017 на загальну сум 4116,00 грн, у т.ч. ПДВ 686,00 грн, № 7 від 17.03.2017 на загальну суму 12818,40 грн, у т.ч. ПДВ 2136,40 грн, № 8 від 17.03.2017 на загальну суму 672,00 грн, у т.ч. ПДВ 112,00 грн (т. 5 арк. справи 10, 13, 17, 20, 24,26, 29, 33, 40, 43, 46, 49, 52, 54, 58, 60,66, 69, 72, 77, 80, 84, 91, 95, 98, 103, 108, 111, 116, 119, 127, 132, 135, 138, 142, 146);

- квитанції та акти про отримання вантажу №-3804, № , № , експрес-накладна нова пошта 2938, товарно-транспортні накладні № 17від 07.04.2016, № 31 від 22.04.2016, № 52 від 14.07.2016, № 51 від 04.07.2016, № 65 від 20.09.2016, № 73 від 11.10.2016, № 89 від 05.12.2016, № 87 від 19.12.2016, експрес-накладна 8212 нова пошта від 21.03.2017, № 58214 від 21.03.2017 № 8214 від 21.03.2017;

- прибуткові ордери (т. 5 арк. справи 15, 18, 21, 23, 27, 30, 32, 35, 39, 42, 45, 48, 51, 55, 56, 61, 65, 70, 73, 74-75, 78, 81, 83, 88, , 89-90, 96, 99, 106, 109, 113, 114, 117, 120, 121, 122, 123, 130, 133, 136, 140, 143, 147);

- платіжні доручення від 01.11.22015 на 13555,20 грн, від 27.01.2016 на 25 272,00 грн, від 09.11.2016 на 1 145,02 грн, від 05.12.2016 на 60 960,00грн, від 17.11.2016 на 76080,00 грн, від 17.11.2016 на 97 932 грн, від 29.11.2016 на 5 940,00 грн, від 23.01.2017 на 107 002,80 грн, від 22.08.2016 на 49 374,68 грн, від 12.08.2016 на 69860,40 грн, від 14.06.2016 на 7 196,40 грн, від 19.05.2016 на 50348,40 грн, від 30.05.2016 на 142104,00 грн, від 04.05.2016 на 142 350,00 грн, від 17.01.2017 на 74964,00 грн, від 07.11.2016 на 14 496,00 грн, від 04.11.2016 на 24 508,87 грн, від 03.06.2016 на 134 580,00 грн, від 16.05.2016 на 72165,00 грн, від 16.03.2017 на 41 532,80 грн, від 19.08.2016 на 25524,52 грн, від 27.10.2016 на 1260,00 грн, від 28.04.2016 на 16 591,20 грн, від 24.04.2017 на 1 015,20 грн (т. 5 арк. справи 149-170, т. 39 арк. справи 6-7).

8. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «УКРМЕХЦЕНТР» (, ІПН 10).

В податковому обліку з податку на додану вартість за лютий, квітень, липень листопад 2017 року позивачем відображені наслідки придбання обладнання в ТОВ «УКРМЕХЦЕНТР» на умовах договору № 129 від 11.01.2017 та № 1482 від 05.07.2017 (т. 6 арк. справи 191-214, 215-224, т. 7 арк. справи 1). В акті перевірки наведені договір, специфікації до нього, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення на сплату вартості отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей та відомості бухгалтерського обліку.

Згідно з викладеним в акті ТОВ «УКРМЕХЦЕНТР» не є виробником реалізованих позивачу товарів та формував податковий кредит за наслідком відображення придбання ТМЦ ідентичних реалізованим позивачу. Під час перевірки встановлено, що товари,, ідентичні тим, що поставлені позивачу ТОВ «УКРМЕХЦЕНТР» у контрагентів, які згідно наявної в контролюючого органу інформацією, товари ідентичні відчуженим не придбавали. На підставі наведеного відповідачем зазначено про формування позивачем податкового кредиту по отриманим товарно-матеріальним цінностям від ТОВ «УКРМЕХЦЕНТР», джерело походження яких не встановлено.

На підтвердження відбуття господарських відносин позивачем надані:

- видаткові накладні №1 від 24.02.2017 на загальну суму 31680,00 грн, у т.ч. ПДВ 5280,00 грн, №2 від 24.02.2017 на загальну суму 10368,00 грн, у т.ч. ПДВ 1728,00 грн, №3 від 07.07.2017 на загальну суму 9600,00 грн, у т.ч. ПДВ 1600,00 грн, №4 від 07.07.2017 на загальну суму 47040,00 грн, у т.ч. ПДВ 7840,00 грн, №5 від 19.07.2017 на загальну суму 80400,00 грн, у т.ч. ПДВ 13400,00 грн, №6 від 02.08.2017 на загальну суму 80400,00 грн, у т.ч. ПДВ 13400,00 грн, №7 від 09.08.2017 на загальну суму 80400,00 грн, у т.ч. ПДВ 13400,00 грн, №8 від 21.09.2017 на загальну суму 60480,00 грн, у т.ч. ПДВ 10 080,00 грн, №19 від 01.11.2017 на загальну суму 64620,00 грн, у т.ч. ПДВ 10770,00 грн, №20 від 01.11.2017 на загальну суму 38880,00 грн, у т.ч. 6480,00 грн, №24 від 17.11.2017на загальну суму 77700,00 грн, у т.ч. ПДВ 12950,00 грн, №25 від 17.11.2017 на загальну суму 125400,00 грн, у т.ч. ПДВ 20900,00 грн, акти виконаних робіт за жовтень 2017 року на загальну суму 75600,00 грн, у т.ч. ПДВ 12 600,00 грн, за листопад 2017 року № 21 від 02.11.2017 на загальну суму 142800,00 грн, у т.ч. ПДВ 23 800,00 грн (т. 7 арк. справи 22, 27, 34, 39, 44, 49, 54, 59, 64, 66, 72, 73-74, 76, 83, 85);

- товарно-транспортні накладні: №01/02/17 від 24.02.2017, №02/02/17 від 24.02.2017, №01/07/17 від 01.07.17, №02/07/17 від 07.07.2017, №03/07/2017 від 19.07.2017, №01/08/17 від 02.08.2017, №02/08/17 від 09.08.2017, №01/09/17 від 21.09.2017, №01/11/17 від 01.11.2017, №04/11/17 від 17.11.2017 (т. 7 арк. справи 23-24, 28-29, 35-36, 40-41, 45-46, 51-52, 56-57, 61-62, 68-69, 81-82, 87);

- прибуткові ордери (т. 7 арк. справи25, 30, 37, 42, 47,50, 55, 60, 67, 71, 80, 86);

- технічні паспорти (т. 7 арк. справи 90-97);

- платіжні доручення від 28.12.2017 на 116580,00 грн, від 21.12.2017 на 64 620,00 грн, від 10.11.2017 на 75600,00 грн, від 26.10.2017 на 60480,00 грн, від 08.09.2017 на 80 400,00 грн, від 07.09.2017 на 80 400,00 грн, від 22.12.2017 на 125400,00 грн, від 18.08.2017 на 80.400,00 грн, від 21.08.2014 на 9 600,00 грн, від 29.08.2017 на 47040,00 грн, від 27.03.2017 на 31 680,00 грн, від 29.05.2017 на 9 953,28 грн, від 20.01.2017 на 1 080,47 грн, від 15.01.2018 на 142 800,00 грн, (т. 7 арк. справи 98-110, т. 38 арк. справи 64, 74).

9. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ХІМТРЕЙД» (, ІПН 31).

В податковому обліку 2016-2017 року позивачем відображені наслідки придбання матеріалів та товарів в ТОВ «ХІМТРЕЙД» договору № 1852 від 24.11.2015 (т.4 арк. справи 98-101). В акті перевірки описані договір, специфікації до нього, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні документи на сплату вартості отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей та відомості бухгалтерського обліку.

Згідно з викладеним в акті ТОВ «ХІМТРЕЙД» не є виробником реалізованих позивачу товарів та формує податковий кредит за наслідком відображення придбання товарно-матеріальних цінностей, ідентичних реалізованим позивачу. Під час перевірки встановлено, що товари, ідентичні тим, що поставлені позивачу ТОВ «ХІМТРЕЙД» придбавав в контрагентів, які за наявною в контролюючого органу інформацією не придбавали товарів ідентичним відчуженим.

На підтвердження відбуття господарських відносин позивачем надані:

- видаткові накладні РН 0000001 від 20.04.2016 на загальну суму 195 600,00 грн, у т.ч. ПДВ 32 600,00 грн., № РН 0000059 від 01.12.2016 на загальну суму 236640,00 грн, у т.ч. ПДВ 71 440,00 грн, № РН 0000023 від 10.08.2016 на загальну суму 42840,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 140,00 грн, (т. 4 арк. справи 103, 108, 112);

- товарно-транспортні накладні № 0104 від 20.04.2016, № 0112 від 01.12.2016, № 0105 від 10.08.2016, (т. 4 арк. справи 104, 109, 110, 113 );

- прибуткові ордери (т. 4 арк. справи 105, 106, 114);

- платіжні доручення від 03.04.2017 на 38 828,00 грн, від 19.05.2016 на 195600,00 грн, від 13.03.2017 на 35 324,71 грн, від 21.10.2016 на 42 840,00 грн (т. 4 арк. справи 115-117).

10. Щодо взаємовідносин позивача із ПВП «РЕМПУТЬСЕРВІС» (, ІПН 80).

В податковому обліку за липень та листопад 2016 року позивачем відображені наслідки придбання матеріалів та ресурсів в ПВП «РЕМПУТЬСЕРВІС» () договору №1226 від 02.06.2016 (т.6 арк. справи 176-179). В акті перевірки описані договір, специфікації до нього, видаткові накладні, експрес накладна «Нова Пошта», платіжні документи на сплату вартості отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей та відомості бухгалтерського обліку. Згідно з викладеним в акті ПВП «РЕМПУТЬСЕРВІС» не є виробником реалізованих позивачу товарів та формує податковий кредит за наслідком відображення придбання товарно-матеріальних цінностей, ідентичних реалізованим позивачу.

Згідно з отриманою відповідачем податковою інформацією від 18.11.2016 № 682/7/20-38-14-02-04, господарські взаємовідносини ПВП «РЕМПУТЬСЕРВІС» у липні 2016 року із контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями не мали реального відбуття. ПВП «РЕМПУТЬСЕРВІС» придбано Верстат рейкорізний СРР-80-01 з двиг. STIHL у ТОВ «КОМЕРЦ ПРО» () у липні 2016р. який в подальшу було реалізовано в адресу ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» (). Декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 та 2016 роки ТОВ «КОМЕРЦ ПРО» до ДПІ за місцем обліку не надавались. Встановлені відповідно до податкової інформації контрагенти ТОВ «КОМЕРЦ ПРО» ідентичного товару не придбавали, що свідчить про відбуття «розриву» ланцюга постачання.

На підтвердження відбуття господарських відносин позивачем надані: видаткова накладну № Р-00000006 від 09.11.2016 на загальну суму 234 720,00 грн, у т.ч. ПДВ 39120,0 грн, прибутковий ордер, експрес накладну НОВА ПОШТА № 1998 від 11.11.2016 (т. 6 арк. справи 184- 186).

11. Щодо взаємовідносин позивача із ПП «ВКФ «АЗОВГІДРОСЕРВІС» (, ІПН 29).

В податковому обліку за липень, серпень, жовтень 2015 року, листопад 2016 року, лютий, червень, липень 2017 року позивачем відображені наслідки придбання обладнання в ПП «ВКФ «АЗОВГІДРОСЕРВІС» () на умовах договору №3249 від 12.11.2013, № 1836 від 25.08. 2016 (т. 8 арк. справи 220-231, 232-237, т. 9 арк. справи 1-5). В акті перевірки описані договір, специфікації до нього, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення на сплату вартості отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей та відомості бухгалтерського обліку.

Згідно з викладеним в акті в період придбання з липня 2015 року по липень 2017 року ПП «ВКФ «АЗОВГІДРОСЕРВІС» не було виробником обладнання, поставленого на адресу позивача, у перевіряємому періоду формував податковий кредит з придбання аналогічних товарів (запчастин для насосів в асортименті) у контрагентів постачальників. За наслідком дослідження контролюючим органом під час перевірки податкової інформації щодо контрагентів ПП «ВКФ «АЗОВГІДРОСЕРВІС» встановлено, що виробником обладнання, аналогічного реалізованому позивачу є лише ТОВ «СУМСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД». Всі інші контрагенти ПП «ВКФ «АЗОВГІДРОСЕРВІС» не є виробниками реалізованого обладнання, деякі з контрагентів фігурують у кримінальних провадженнях за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212 Кримінального кодексу України, як підприємства з ознаками «фіктивності». Аналіз зареєстрованих податкових накладних контрагентів-постачальників ПП «ВКФ «АЗОВГІДРОСЕРВІС» свідчить про «розрив» ланцюга постачання та про лише документальне оформлення операцій з постачання та придбання товарів, формування податкового кредиту за рахунок підміни номенклатури товарів.

На підтвердження відбуття господарських відносин позивачем надані:

- видаткові накладні №26 від 06.10.2015 на загальну суму 48 888,00 грн,ут.ч. ПДВ 8 148,00 грн, №16 від 21.07.2015 на загальну суму 9024,00 грн, у т.ч. ПДВ 1504,00 грн, №20 від 26.08.2015 на загальну суму 14664,00 грн, у т.ч. ПДВ 2444,00 грн, №55 від 03.11.2016 на загальну суму 7152,00 грн, у т.ч. ПДВ 1192,00 грн, №54 від 03.11.2016 на загальну суму 47 424,00 грн, у т.ч. ПДВ 7904,40 грн, №15 від 01.06.2017 на загальну суму 185 040,00 грн, у т.ч. ПДВ 30 840,00 грн, №17 від 01.06.2017 на загальну суму 16800,00 грн, у т.ч. ПДВ 2800,000 грн, №31 від 12.07.2017 на загальну суму 33 264,00 грн, у т.ч. ПДВ 5 544,00 грн, №32 від 12.07.2017 на загальну суму 8 544,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 424,00 грн, №3 від 06.02.2017 на загальну суму 42 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 000,00 грн (т. 9 арк. справи 14, 17, 20, 30, 36, 63, 69, 73, 77, 80);

- транспортні накладні на вантаж № 052001839 від 06.10.2015, № 052001277 від 21.07.2015, № 052001534 від 27.08.2015, № 052002420 від 03.11.2016, № 052001276 від 01.06.2017 №052001731 від 12.07.2017, №052001731 від 12.07.2017, №052000205 від 01.02.2017 (т. 9 арк. справи 15, 18,21 32, 64, 72, 76, 79, 81);

- прибуткові ордери (т. 9 арк. справи 31, 34, 65, 67, 71, 75);

- сертифікати якості(т. 9 арк. справи 82-84);

- платіжні доручення від 29.05.2017 на 42 000,00 грн, від 21.07.2017 на 185 040,00 грн, від 10.08.2017 на 16 800,00 грн, від 13.10.2017 на 203 548,80 грн, від 18.09.2017 на 8 544,00 грн, від 01.03.2017 на 47 424,00 грн, від 24.02.2017 на 74640,00 грн, від 27.01.2016 на 72 756,00 грн (т. 9 арк. справи 85-89, т. 39 арк. справи 17)

-квитанції зважування наданих ресурсів, розрахункові обіговосальдові відомості, прибуткові ордери, податкові накладні, документи, якими підтверджено факт використання придбаних ресурсів у господарській діяльності Комбінату, а саме: накладні на відпуск ресурсів на виробництво рідкої сталі, рапорти виробництва, акт звірки взаєморозрахунків між Комбінатом та ПП «ВКФ «Азовгідросервіс» за період з 01.11.2015 по 31.12.2017, тощо.

12. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ПРОМХІМТЕХ ЛТД» (, ІПН 19).

В податковому обліку за травень 2015 року грудень 2017 року позивачем відображені наслідки придбання обладнання в ТОВ «ПРОМХІМТЕХ ЛТД» () на умовах договору № 1955 від 12.08.2014 та № 370 від 23.06.2016 (т. 11 арк. справи 184-194, 195-212). В акті перевірки описані договір, специфікації до нього, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення на сплату вартості отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей та відомості бухгалтерського обліку.

Згідно з викладеним у акті в період придбання з липня 2015 року по липень 2017 року ТОВ «ПРОМХІМТЕХ ЛТД» не було виробником реалізованого обладнання, оскільки в нього відсутні в достатній кількості та необхідній кваліфікації трудові ресурси та основні фонди, у ланцюгах постачання товариства не виявлено операцій з придбання сировини, енергоносіїв, оренди обладнання для виробництва. За наслідком дослідження виписаних та отриманих контрагентами-постачальниками ТОВ «ПРОМХІМТЕХ ЛТД» податкових накладних контролюючим органом встановлено формування податкового кредиту такими контрагентами за рахунок підміни номенклатури товарів, з огляду на що в акті перевірки зазначено про непідтвердження операцій ТОВ «ПРОМХІМТЕХ ЛТД» стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності та здійснення товариством діяльності, спрямованої на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам. Враховуючи висновки про не підтвердження реальності вчинення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ПРОМХІМТЕХ ЛТД», відповідач в акті зазначив, що надані до перевірки первинні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку. На підставі наведеного відповідачем зазначено про формування позивачем податкового кредиту по отриманим товарно-матеріальним цінностям (запчастинам для насосів) від ТОВ «ПРОМХІМТЕХ ЛТД», джерело походження яких не встановлено.

На підтвердження відбуття господарських відносин позивачем надані:

- видаткові накладні №33 від 08.06.2015 на загальну суму 72 672,00 грн, у т.ч. ПДВ 12 112,00 грн, №57 від 02.12.2014 на загальну суму 43392,00грн, ут.чт. ПДВ 7232,00 грн, №60 від 03.12.2014 на загальну суму 18720,00 грн, у т.ч. ПДВ 3120,00 грн, №63 від 16.12.2014 на загальну суму 43392,00 грн, у т.ч. ПДВ 7232,00 грн, №64 від 16.12.2014 на загальну суму 21696,00 грн, у т.ч. ПДВ 3616,00 грн, №36 від 06.07.2015 на загальну суму 82800,00 грн, у т.ч. 13800,00 грн, №37 від 06.07.2015 на загальну суму 42000,00 грн, у т.ч. ПДВ 7000,00 грн; №42 від 30.07.2015 на загальну суму 2880,00 грн, у т.ч. ПДВ 480,00 грн, №40 від 30.07.2015 на загальну суму 119448,00 грн, у т.ч. ПДВ 19 908,00 грн, №41 від 30.07.2015 на загальну суму 6480,00 грн, у т.ч. ПДВ 1080,00 грн, №8 від 13.03.2015 на загальну суму 36316,80 грн, у т.ч. ПДВ 6052,80 грн; №56 від 02.08.2016 на загальну суму 98700,00 грн, у т.ч. ПДВ 16450,00 грн, №88 від 12.10.2016 на загальну суму 84600,00 грн, у т.ч. ПДВ 14100,00 грн, №91 від 14.10.2016 на загальну суму 44880,00 грн, у т.ч. 7480,00 грн, №87 від 10.10.2016 на загальну суму 19164,00 грн, у т.ч. ПДВ 3194,00 грн, №79 від 22.09.2016 на загальну суму 84600,00 грн, у т.ч. ПДВ 14100,00 грн, №64 від 12.08.2016 на загальну суму 86553,60 грн, у т.ч. ПДВ 14425,60 грн, №95 від 26.10.2016 на загальну суму 64860,00 грн, у т.ч. ПДВ 10810,00 грн, №112 від 02.12.2016 на загальну суму 9360,00 грн, у т.ч. ПДВ 1560,00 грн, №111 від 02.12.2016 на загальну суму 5712,00 грн, у т.ч. ПДВ 952,00 грн, №49 від 14.06.2017 на загальну суму 142080,00 грн, у т.ч. ПДВ 23680,00 грн, №44 від 07.06.2017 на загальну суму 768,00 грн, у т.ч. ПДВ 128,00 грн, №43 від 07.06.2017 на загальну суму 257040,00 грн, у т.ч. ПДВ 42840,00 грн, №4 від 24.01.2017 на загальну суму 109497,60 грн, у т.ч. ПДВ 18 249,60 грн, №32 від 24.04.2017 на загальну суму 10368,00 грн, у т.ч. ПДВ 1728,00 грн, №33 від 24.04.2017 на загальну суму 14784,00 грн, у т.ч. ПДВ 2464,00 грн, №68 від 16.08.2017 на загальну суму 5376,00 грн, у т.ч. ПДВ 896,00 грн, №69 від 21.08.2017 на загальну суму 144000,00 грн, у т.ч. ПДВ 24000,00 грн, №100 від 26.12.2017 на загальну суму 3072,00 грн, у .ч. ПДВ 512,00 грн, №65 від 26.07.2017 на загальну суму 6336,00 грн, у т.ч. ПДВ 1056,00 грн, №63 від 25.07.2017 на загальну суму 31680,00 грн, у т.ч. ПДВ 5280,00 грн, № 95 від 11.12.2017 на загальну суму 216000,00 грн, у т.ч. ПДВ 36000,00 грн, №96 від 11.12.2017 на загальну суму 3444,00 грн, у т.ч. ПДВ 574,00 грн, №54 від 20.06.2017 на загальну суму 33600,00 грн, у т.ч. ПДВ 5600,00 грн, №64 від 25.07.2017 на загальну суму 61008,00 грн, у т.ч. ПДВ 10168,00 грн, №56 від 06.07.2017 на загальну суму 20640,00 грн, у т.ч. ПДВ 3440,00 грн, № №61 від 06.07.2017 на загальну суму 38400,00 грн, у т.ч. ПДВ 6400,00 грн (т. 11 арк. справи 217, 222, 225 231, 233,т. 12 арк. справи 2, 6, 9, 11, 15, 18, 23, 31, 35, 39, 43, 47, 51, 55, 59, 63, 66, 74, 78, 82, 86, 89, 93, 97, 101, 105, 109, 113, 117, 120, 123);

-експрес накладні НОВА ПОШТА № 6 від 06.06.2015,№ 9198 від 04.12.2014, № 9471 від 03.12.2014, № 2034 від 16.12.2014, № 5128 від 04.07.2015, № 4556 від 30.07.2015, № 4556 від 30.07.2015, 5518 від 16.03.23015, № 7432 від 30.07.2016, № 3619 від 11.10.2016, № 8804 від 13.1.02016, № 6245 від 10.10.2016, № 1553 від 20.09.2016, № 3452 від 13.08.2016, 6953 від 27.10.2016, № 1008 від 02.12.2016, № 4478 від 13.06.2017, № 2767 від 07.06.2017, № 4795 від 08.06.2017, № 8865 від 24.01.2017, № 1118 від 24.04.2017, № 8785 від 16.08.2017, № 8785 від 16.08.2017, № 1657 від 22.08.2017, № 1596 від 27.12.2017, № 3417 від 26.07.2017, № 7790 від 25.07.2017, № 0122 від 12.12.2017, № 3465 від 11.12.2017, № 6487 від 20.06.2017, № 4174 від 04.07.2017, № 5445 (т. 11 арк. справи 218, 223, 226, 234, т. 12 арк. справи 5, 8, 12, 17, 24, 33, 37, 41, 45, 49, 53, 57, 62, 68, 72, 75, 80, 83, 88, 91, 95, 99, 103,107, 111, 115, 121, 124);

- прибуткові ордери (т. 11 арк. справи 219, 220, 227-229, т. 12 арк. справи 19-21, 25-27, 32, 36, 40, 44, 48,52, 56, 60, 64, 67, 71, 76, 79, 84, 87, 90, 94, 98, 102, 106, 110, 114, 118, 122, 125);

- платіжні доручення від 15.09.2017 на 2 304,00 грн, від 20.03.2017 на 109 497,60 грн, від 12.06.2017 на 9 024,00 грн, 16.06.2017 на 8 064,00 грн, від 12.06.2017 на 8 064,00 грн, від 14.07.2017 на 768,00 грн, від 03.07.2017 на 257 040 грн, від 12.07.2017 на 142 080 грн, від 12.07.2017 на 33600,00 грн, від 27.07.2017 на 20640,00 грн, від 11.08.2017 на 38 400,00 грн, від 18.08.2017 на 99 024 грн, від 18.09.2017 на 147 072,00 грн, від 12.01.2018 на 77 933,20 грн, від 20.04.2018 на 24 896,00 грн, від 23.06.2018 на 113 170,80 грн, від 09.02.2018 на 6 516 грн, від 09.09.2016 на 239 973,60 грн, від 31.10.2016 на 84600,00 грн, від 29.12.2016 на 5712,00 грн, від 14.11.2016 на 19164,00 грн, від 29.12.2016 на 50760,00 грн, від 21.11.2016 на 126660,00 грн, від 17.01.2017 на 9 360,00 грн, від 28.11.2016 на 16 920,00 грн, від 24.06.2015 на 113 644,80 грн, від 09.07.2015 на 72 672,00 грн, від 27.05.2016 на 100 000,00 грн, від 16.05.2016 на 28 808,00 грн, від 06.10.2015 на 124 800,00 грн (т. 18 арк. справи 134-159, т. 39 арк. справи 18-22); сертифікати якості (т. 11 ар. справи 213-215).

13. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «КЕРАМТЕХ ЛТД» (, ІПН 19)

В податковому обліку за березень 2015 року жовтень 2017 року позивачем відображені наслідки придбання матеріалів (ресурсів) в ТОВ «КЕРАМТЕХ ЛТД» () на умовах договору № 1393 від 30.08.2015 (т. 15 арк. справи 224-228). В акті перевірки описані договір, специфікації до нього, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення на сплату вартості отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей та відомості бухгалтерського обліку.

Згідно з викладеним в акті в період придбання з липня 2015 року по липень 2017 року ТОВ «КЕРАМТЕХ ЛТД» не було виробником реалізованого обладнання, оскільки в нього відсутні в достатній кількості та необхідній кваліфікації трудові ресурси та основні фонди, у ланцюгах постачання товариства не виявлено операцій з придбання сировини, енергоносіїв, оренди обладнання для виробництва. Перевіркою встановлено, що податковий кредит від придбання товару з номенклатурою, по які виписані податкові накладні позивачу у періоді постачання формувався ТОВ «КЕРАМТЕХ ЛТД» за рахунок контрагентів по ланцюгу постачання, які придбавали товар з іншою номенклатурою. З огляду на що в акті перевірки зазначено про непідтвердження операцій ТОВ «КЕРАМТЕХ ЛТД» стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, відсутності необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності та здійснення товариством діяльності , спрямованої на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам. Враховуючи висновки про не підтвердження реальності вчинення господарських операцій між позивачем та ТОВ «КЕРАМХІМТЕХ ЛТД», відповідач в акті зазначив, що надані до перевірки первинні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку. На підставі наведеного відповідачем зазначено про формування позивачем податкового кредиту по отриманим товарно-матеріальним цінностям (запчастинам для насосів) від ТОВ «КЕРАМТЕХ ЛТД», джерело походження яких не встановлено. Наведені обставини стали підставою висновків про завищення позивачем податкового кредиту на суму ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «КЕРАМТЕХ ЛТД» на загальну суму 116 716 грн., у т.ч. за березень 2015 року на 6 383,00 грн, за вересень 2015 року - 5 710,00 грн, лютий 2016 року -5620,00 грн, грудень 2016 року - 48740,00 грн, лютий 2017 року - 1 934 грн, квітень 2017 року 2 100,00 грн, травень 2017 року - 27430,00 грн, червень 2017 року -2110,00 грн, вересень 2017 року - 5 185,00 грн, жовтень 2017 року - 11 504,00 грн.

На підтвердження відбуття господарських відносин позивачем надані:

- видаткові накладні №1 від 13.03.2015 на загальну суму 38199,26 грн, у т.ч. ПДВ 6383,21 грн, №5 від 25.11.2015 на загальну суму 33721,20 грн, у т.ч. ПДВ 5620,20 грн, №3 від 07.09.2015 на загальну суму 34260,00 грн, у т.ч. ПДВ 5710,00 грн, №9 від 19.11.2016 на загальну суму 63300,00 у т.ч. ПДВ 10550,00 грн, №10 від 15.12.2016 на загальну суму 63300,00 грн, у т. ч. ПДВ 10550,00 грн, №11 від 15.12.2016 на загальну суму 102541,80 грн, у т.ч. ПДВ 17090,30 грн, №12 від 20.12.2016 на загальну суму 63300,00 грн, у т.ч. ПДВ 10550,00 грн, №5 від 01.07.2017 на загальну суму 69024,12грн, у т.ч. ПДВ 11504,02 грн, №3 від 27.04.2017 на загальну суму 164580,00 грн, у т.ч. ПДВ 27430,00 грн, №1 від 15.02.2017 на загальну суму 11602,50 грн, у т.ч. ПДВ 1933,75 грн, №6 від 06.09.2017 на загальну суму 31112,76 грн, у т.ч. ПДВ 5185,46 грн, №2 від 19.04.2017 на загальну суму 12602,10 грн, у т.ч. ПДВ 2100,35 грн, №4 від 02.06.2017 на загальну суму 12660,00 грн, у т.ч. ПДВ 2110,00 грн (т. 15 арк. справи 231, 235, 237, т. 16 арк. справи 2, 8, 10, 16, 18, 22, 26, 30, 34, 38);

- експрес накладні НОВА ПОШТА № 1641 від 13.03.2015, № 9767 від 26.11.2015, № 7241 від 07.09.2015, № 7418 від 19.11.2016, № 2392 від 15.12.2016, № 2313 від 15.12.2016, № 7326 від 20.12.2016, № 4311 від 01.07.2017, № 6878 від 27.04.2017, 5024 від 15.02.2017, № 436 від 06.09.2017, № 0012 від 19.04.2017, № 4611 від 02.06.2017 (т. 15 арк. справи 232, 234, 238, т. 16 арк. справи 4, 7, 11, 15, 20, 23, 27, 31, 36, 40);

- прибуткові ордери (т. 16 арк. справи 3, 6, 12, 14, 19, 24, 28, 32, 35, 39);

- платіжні доручення від 03.04.2017 на 11 602,50 грн, від 29.05.2017 на 12 602,10 грн, від 14.04.2017 на 164 580,00 грн, від 26.05.2017 на 12 660,00 грн, від 04.08.2017 на 69024,12 грн, від 17.10.2017 на 31 112,76 грн, від 25.04.2016 на 23 721,20 грн, від 07.11.2016 на 63 300,00 грн, від 17.11.2016 на 63 300,00 грн, від 16.12.2016 на 63300,00 грн, від 16.01.2017 на 102 541,80 грн, від 03.07.2015 на 38 229,26 грн, від 18.11.2015 на 34 260,00 грн (т. 16 арк. справи 41- 49, т. 39 арк. справи 15-16).

14. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «БМК Акцепт-Буд» (, ІПН 39).

З наданих до матеріалів справи доказів судом встановлено, що між ПрАТ «ММК ім. Ілліча» (Замовник) та ТОВ «БМК Акцепт-Буд» (Підрядник) укладено договір підряду №601 від 27.02.2014, згідно умов якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку і на умовах цього Договору роботи, перелік яких наводиться в Специфікаціях до цього Договору. Замовник зобов`язується надати Підряднику об`єкт для виконання Робіт, прийняти та оплатити виконані Роботи в порядку і строки, передбачені цим Договором. (т.14 арк. справи 133-134).

Прийняття підрядних робіт на виконання умов договору оформлювалося актами приймання, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 14 арк. справи 144-231, т. 15 арк. справи 1- 206, т. 30 арк. справи 86-134, т. 31 арк. справи 1-160). Згідно з висновком експерта № 225/26 за результатами проведення судової економічної експертизи від 31.08.2020, експертом встановлено, що за даними актів вартість обсягу виконаних робіт по взаємовідносинам позивача з ТОВ «БМК Акцепт-Буд» за період з березня по грудень 2015 року становить без ПДВ 5 186 424,12 грн, ПДВ 1 037 284,42 грн. Дослідження рахунків на оплату та актів виконаних підрядних робіт за березень 2015 грудень 2015 року наведено в додатку 10 до висновку (т. 22 арк. справи 145-148). Розрахунки за вищевказаним правочином підтверджуються платіжними дорученнями від 26.06.2015 на 187324,80 грн, від 03.07.2015 на 150 000,00 грн, від 17.07.2015 на 133 900,40 грн, від 31.07.2015 на 49817,20 грн, від 02.10.215 на 350 000,00 грн, від 09.10.2015 на 200 000,00 грн, від 30.10.2015 на 100 000,00 грн, від 14.12.2015 від 18 653,60 грн, від 22.12.2015 від 101 489,60 грн, від 12.03.2016 на 323 566,40 грн, від 22.03.2016 від 323 566,40 грн, від 22.03.2016 на 47 854,80 грн, від 04.04.2016 на 668 990,40 грн, від 17.05.2016 на 505600,00 грн, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 39 арк. справи 71-84, 87).

15. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «КРОК» (, ІПН 37).

З наданих до матеріалів справи доказів судом встановлено, що між ПрАТ «ММК ім. Ілліча» (Замовник) та ТОВ «КРОК» (Підрядник) укладено договір №1814 від 24.07.2014, згідно умов якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку і на умовах цього Договору роботи, перелік яких наводиться в Специфікаціях до цього Договору (т.4 арк. справи 75-80).

На підтвердження відбуття господарських відносин позивачем надані: акти приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) за березень 2015 року № 970, згідно якого вартість виконаних робіт становить 50 954,28 грн, ПДВ - 8492,38 грн, № 3 згідно якого вартість виконаних робіт становить 721,85 грн, ПДВ - 120,31 грн, № 4 згідно якого вартість виконаних робіт становить 14 497,79 грн, ПДВ - 2416,30 грн (т. 4 арк. справи 82-83, 85-86, 88-94) та платіжні доручення від 05.06.2015 на 15 219,654 грн, від 26.06.2015 на 50 954,28 грн (т. 39 арк. справи 23-24).

16. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ЛУВД» (, ІПН 23).

З наданих до матеріалів справи доказів судом встановлено, що між ПрАТ «ММК ім. Ілліча» (Покупець) та ТОВ «ЛУВД» (Постачальник) укладено договір №1288 від 16.05.2014, згідно умов якого Поставщик зобов`язується поставити, а Покупець - прийняти і оплатити обладнання, товари на умовах, передбачених цим Договором. Кількість, номенклатура, обладнання вказуються в специфікаціях до цього договору, що є невід`ємною його частиною. (т.3 арк. справи 47-59).

Виконання договору підтверджується:

- видатковими накладними №Лд-0000005 від 25.03.2015 на суму 9720,00 грн, ПДВ 1944,00 грн, № ЛД-0000015 від 22.05.2015 на суму 73500,00 грн, у т.ч. ПДВ 14700,00 грн, № ЛД 0000021 від 11.04.2016 на суму 108900,00 грн, ПДВ 21780,00 грн, № Лд 0000030 від 26.0.42016 на суму 30200,00 грн, ПДВ 6040,00 грн (т. 3 арк. справи 61, 65, 69, 72);

- прибутковими ордерами на оприбуткування ТМЦ № 412 від 30.03.2015, № 551 від 26.05.2015, б/н від 15.04.2016, б/н від 28.04.2016, експрес накладними «Нова пошта» № 7140 від 25.03.2015, № 2123 від 21.05.2015, та № 8494 від 13.04.2016, № 6115 від 26.04.2016, сертифікатами якості та документами, що підтверджують використання придбаних ТМЦ у господарській діяльності, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 3 арк. справи 61- 90);

- платіжними дорученнями від 11.11.2015 на 11 664,00 грн та 88 200,00 грн, від 08.07.2016 на 36 240,00 грн, від 29.06.2016 на 130 680,00 грн. (т.39 арк. справи 25, 26, т.38 арк. справи 138, 139).

17. Щодо взаємовідносин позивача із ПП АСКОНА (, ІПН 820).

З наданих до матеріалів справи доказів судом встановлено, що між ПрАТ ММК ІМ. ІЛЛІЧА (Замовник) та ПП АСКОНА (Підрядник, Виконавець) укладено договір №962 від 14.03.2013. Згідно пункту 1.1 цього договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати на власний ризик та в порядку і на умовах, визначених цим договором роботи, перелік яких визначається в специфікаціях до договору. Пунктом 1.2. договору передбачено, що замовник зобов`язується надати підряднику об`єкт для виконання робіт, прийняти та сплатити виконані роботи в порядку та строки, передбачені цим договором. Фактичний строк закінчення по окремим об`єктам визначається підписанням замовником акту приймання виконаних робіт форми КБ-2 в з додатками (пункт 2.3. договору) (т. 7 арк. справи 117-140).

21.11.2013 між ПрАТ ММК ІМ. ІЛЛІЧА (Замовник) та ПП АСКОНА (Підрядник, Виконавець) укладено договір №3322, умовами якого передбачено виконання підрядником за дорученням замовника робіт по «реконструкції магістральних трубопроводів свіжої технічної оди для підпитки зворотних систем водопостачання цехів комбінату от НС-3 до НС-8 в обсязі, що передбаченому затвердженими замовником кошторисами чи проектами, що є невід`ємною частиною договору. Фактичний строк закінчення по окремим об`єктам визначається підписанням замовником акту приймання виконаних робіт форми КБ-2 в з додатками (пункт 2.3. договору) (т. 7 арк. справи 141-157).

01.09.2014 між ПрАТ ММК ІМ. ІЛЛІЧА (Замовник) та ПП АСКОНА (Підрядник) укладено договір №2069, умовами якого передбачено виконання підрядником за дорученням замовника робіт по «реконструкції газопроводу доменного газу від дП-2 до ДП-5 в обсязі, що передбаченому затвердженими замовником кошторисами чи проектами, що є невід`ємною частиною договору. Фактичний строк закінчення по окремим об`єктам визначається підписанням замовником акту приймання виконаних робіт форми КБ-2 в з додатками (пункт 2.3. договору) (т. 7 арк. справи 170-181).

27.02.2014 між ПрАТ ММК ІМ. ІЛЛІЧА (Замовник) та ПП АСКОНА (Виконавець) укладено договір №597, умовами якого передбачено надання виконавцем власними або залученими надати послуги з перевезення вантажів та послуг спецтехніки. Маршрут перевезень, графік руху, відстань на маршруті, кількість рейсів, вказуються у замовленнях. Датою фактичної передачі результатів послуг вважається дата погодження акту приймання-передачі виконаних робіт замовника (т.7 арк. справи 166-169).

Виконання договорів підтверджується актами приймання виконаних робіт, актами наданих послуг, актами виконаних будівельних робіт, довідками про вартість виконаних робіт, відомостями ресурсів копії яких наявні в матеріалах справи (т.7 арк. справи 197-250, т. 8 арк. справи 1-123, т.14 арк. справи 75-118). Висновком експерта № 225/26 за результатами проведення судової економічної експертизи від 31.08.2020 встановлено, що за даними актів вартість обсягу виконаних робіт по взаємовідносинам позивача з ПП «АСКОНА» становить без ПДВ 1 610 886,33 грн, ПДВ 322 177,27 грн. Розрахунки за вищевказаним правочином підтверджуються платіжними дорученнями від 17.07.2015 на суму 93942,00 грн, від 17.007.2015 - на 21644,80 грн, від 27.04.2015 на 11 114,28 грн, від 28.08.2015 на 259736,77 грн, від 27.04.2015 на 154675,84 грн, від 11.092015 на 12 420,00 грн, від 16.09.2015 на 96062,92 грн, від 18.09.2015 на 91 677,08 грн, від 25.09.2015 на 1 824 553,80грн, від 25.09.2015 на 293397,88 грн, від 16.06.2015 на 43896,40 грн, від 16.09.2015 на 91677,08 грн, від 11.09.2015 року на 43896,00 грн, від 24.07.2015 на 199 983,00 грн, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 39 арк. справи 27-40). Дослідження рахунків на оплату та актів виконаних підрядних робіт за січень - березень 2015 наведено в Додатку 12 до висновку (т. 22 арк. справи 153-156).

18. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ІНВЕСТХОЛДІНГ» (, ІПН 01).

З наданих до матеріалів справи доказів судом встановлено, що між ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» (Покупець) та ТОВ «ІНВЕСТХОЛДІНГ» (Постачальник) укладено договір №252 від 15.02.2015, згідно умов якого постачальник зобов`язується передавати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити обладнання на умовах, визначених у даному Договорі. Кількість, якість і номенклатура обладнання вказується у специфікаціях до цього договору та є його невід`ємною частиною. (т.4 арк. справи 59-64).

Виконання договору підтверджується видатковою накладною РН- 0000188 від 18.09.2015 на придбання ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» від ТОВ «ІНВЕСТХОЛДІНГ» валка робочого 3100*1000 ЛПХНД - 63ч И78/2445-14-ТХ/А/Б/В у кількості 1од. на загальну суму 1 188 365 грн, ПДВ- 237 673,0 грн), приходним ордером № 256 від 13.10.2015, платіжним дорученням від 01.03.2016 на 426 038,00 грн (т. 4 арк. справи 65,66, т. 39 арк. справи 41).

19. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «КРИВБАСПРОМОБЛАДНАННЯ» (, ІПН 74).

З наданих до матеріалів справи доказів судом встановлено, що між ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та ТОВ «КРИВБАСПРОМОБЛАДНАННЯ» укладено договір постачання №13-14 ГОК від 06.02.2014, згідно умов якого постачальник зобов`язався передати, а покупець - прийняти і оплатити матеріали - запасні частини до автомобілів на умовах, передбачених цим Договором. Найменування, номенклатура ресурсів визначаються у специфікаціях до цього договору та є його невід`ємною частиною (т. 3 арк. справи 9-37).

Виконання договору підтверджується видатковою накладною 24/04/10 від 24.04.2015 на придбання ПрАТ «ММК ім. Ілліча» валу колінчатого в сб. 240-1005008Г4 у кількості 1 од., вартість - 59 000,00 грн, сума ПДВ -11 800,00грн., товарно-транспортною накладною № 24041 від 24.04.2015, прибутковим ордером № ПОу-000189, актом приймання обладнання № 660 від 24.04.2015, актом №1721 за травень 2015 рок з приймання виконаних робіт та використаних матеріалів, деталей, вузлів при проведенні поточного ремонту за об`єктом Бел АЗ -7547 № 00918 АЕ (28), інвентарний номер 1358936 (т. 3 арк. справи 39-43).

20. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ТЕХМАШСТРОЙ 2012» (, ІПН 24).

З наданих до матеріалів справи доказів судом встановлено, що між ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та ТОВ «ТЕХМАШСТРОЙ 2012» укладено договір №1808 від 01.07.2013, згідно умов якого орендатор зобов`язується передати, суборендар прийняти в строкове користування адміністративно-побутовий комплекс (АПК-400) загальною площею 3963,0 кв.м. і обладнання, розташоване за адресою: м Маріуполь, вул. Левченко, іменоване в подальшому «майно» (т. 4 арк. справи 50-56).

06.06.2013 між ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та ТОВ «ТЕХМАШСТРОЙ 2012» укладено договір № 1891, умовами якого передбачено виконання підрядником ТОВ «ТЕХМАШСТРОЙ 2012) в порядку та на умовах зазначеного договору робіт, перелік яких визначений в специфікаціях до договору (т. 4 арк. справи 45-49).

Виконання договору підтверджується:

- актами виконаних робот КБ-2в № 165-1/09 від 30.09.2015 на загальну суму 263877,60 грн, у т.ч. ПДВ 43 979,60 грн, № 165-2/09 від 30.09.2015 на загальну суму 162 328, 80 грн, у т.ч. ПДВ 27 054,80 грн, № 88-09 від 30.09.2015 на загальну суму 24 798,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 133,00 грн, № 89-09 від 30.09.2015 на загальну суму 177 758,40 грн, у т.ч. ПДВ 29 626,40 грн, № 90- 09 від 30.09.2015 на загальну суму 174 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 29 000,00 грн, № 91-09 від 30.09.2015 на загальну суму 174 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 29 000,00 грн, № 92-09 від 30.09.2015 на загальну суму 174 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 29 000,00 грн, № 93-09 від 30.09.2015 на загальну суму 174 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 29 000,00 грн, № 94-09 від 30.09.2015 на загальну суму 121104,00 грн, у т.ч. ПДВ 20184,00 грн, № 200 -1 від 30.09.2015 на загальну суму 14619,60 грн, у т.ч. ПДВ 2436,60 грн, №141-1 від 30.09.2015 на загальну суму 313897,20 грн, у т.ч. ПДВ 52316,20,00 грн, № 141-2 від 30.09.2015 на загальну суму 1680,00 грн, у т.ч. ПДВ 280,00 грн, № 142-1 від 30.09.2015 на загальну суму 40353,60,00 грн, у т.ч. ПДВ 6 725,60 грн, № 91-09 від 30.09.2015 на загальну суму 174 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 29 000,00 грн, № 143-1 від 30.09.2015 на загальну суму 70431,60 грн, у т.ч. ПДВ 11738,60 грн, № 144-1 від 30.09.2015 на загальну суму 110845,20 грн, у т.ч. ПДВ 18474,20 грн, № 144-2 від 30.09.2015 на загальну суму 141637,20 грн, у т.ч. ПДВ 23606,20 грн, № 174-1 від 30.09.2015 на загальну суму 41818,80 грн, у т.ч. ПДВ 6969,80 грн, № 415-01 від 30.03.2015 на загальну суму 122884,80 грн, у т.ч. ПДВ 20480,80грн, № 181-12 від 30.03.2015 на загальну суму 150816,00 грн, у т.ч. ПДВ 25136,00грн, № 367-12 від 30.03.2015 на загальну суму 38781,60 грн, у т.ч. ПДВ 6463,60грн, № 26-12 від 30.03.2015 на загальну суму 96615,60 грн, у т.ч. ПДВ 16002,60грн, № 51-12 від 30.03.2015 на загальну суму 81696,00 грн, у т.ч. ПДВ 13 616,00грн, № 25/02-16 від 28.02.2016 на загальну суму 719 712,00 грн, у т.ч. ПДВ 119 952,00 грн (т. 3 арк. справи 175-247, т. 4 арк. справи 1-31) та актами надання послуг (з оренди) № 11 від 31.03.200158 на загальну суму 49099,88 грн, у т.ч. ПДВ 10 083,31 грн, № 3 від 28.02.2015 на загальну суму 49099,88 грн, у т.ч. ПДВ 10 083,31 грн, № 1 від 28.02.2015 на загальну суму 49 099,88 грн, у т.ч. ПДВ 10 083,31 грн (т. 3 арк. справи 217, 228, 231), відповідно до яких загальна вартість виконаних ТОВ «ТЕХМАШСТРОЙ 2012» робіт та наданих послуг становить протягом 2015 року 2 348 869,71 грн, ПДВ 469 773,93 грн та за 2016 рік 599760,00 грн, ПДВ - 119 952,00 грн.

- платіжні доручення від 06.06.2015 на 269 712,00 грн, від 23.05.2016 на 150 000,00 грн, від 30.05.2016 на 300 000,00 грн, від 06.04.2015 на 51 496,96 грн, від 24.04.2015 на 46 702,80 грн, від 03.07.2015 на 70 000,00 грн, від 10.07.2015 на 134 580,80 грн, від 05.06.2015 на 30 000,0 грн, від 26.06.2015 на 130 816,00 грн, від 07.05.2015 на 49 099,88 грн, від 26.06.2015 на 124 797,20 грн, від 11.03.2016 на 219 660,40 грн, від 04.04.2016 на 263 877,60 грн, від 28.03.2016 на 355 793,20 грн, від 25.01.2016 на 41 818,80 грн. (т. 3 арк. справи т. 4 арк. справи 57-58, т. 39 арк. справи 42-53).

21. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ТПП «Партнер» (, ІПН 32).

В податковому обліку 2015 року позивачем відображені наслідки придбання матеріалів та товарів ТОВ «ТПП «Партнер» на умовах договору № 314 від 03.02.2014 (т. 6 арк. справи 137-142). На підтвердження відбуття господарських відносин позивачем надані: видаткові накладні № 49 від 11.02.205 на загальну суму 79890,00 грн, у т.ч. ПДВ 13315,00 грн, № 50 від 11.02.2015 на загальну суму 10360,54 грн, у т.ч. ПДВ 1 726,76 грн, товарно-транспортні накладні № Т63 від 12.02.2015, №Т64 від 12.02.2015 та від 20.04.2016 (т. 3 арк. справи 164-169); платіжні доручення від 19.06.2015 на суму 9239,31 грн, від 19.06.2015 на суму 1 031,23 грн, від 10.04.2015 на 45 125,12 грн, від 19.06.2015 на 34 764,88 грн (т. 39 арк. справи 54-57); аналітичні паспорти та паспорти якості (т. 3 арк. справи 143-150)

22. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «НВО «РЕДУКТОР-КОМПЛЕКТ» (, ІПП 51).

З наданих до матеріалів справи доказів судом встановлено, що між ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» (покупець) та ТОВ «НВО «РЕДУКТОР-КОМПЛЕКТ» (постачальник) укладено договір №2358 від 09.10.2014, згідно умов якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець - прийняти і оплатити обладнання, товари на умовах, передбачених цим договором. Кількість, номенклатура обладнання вказуються в специфікаціях до цього договору, що є невід`ємною його частиною. Договором від 13.08.2015 № 1432 ТОВ «НВО «РЕДУКТОР-КОМПЛЕКТ» зобов`язалося виконати на умовах зазначеного договору підрядні роботи , згідно визначеного в специфікаціях до договору переліку (т.13, а.с.199-207, 208-216).

Виконання договору підтверджується видатковими накладними № 0209/1 від 02.09.2015 на загальну суму 85 999,99 грн, у т. ч. ПДВ 14 333,33 грн, №2110/2 від 21.10.2015 на загальну суму 5 200,00 грн, у т. ч. ПДВ 866,67 грн, № 0209/02 від 02.09.2015 на загальну суму 73 999,99 грн, у т.ч. ПДВ 12 333,33 грн, № 1409/3 від 14.09.2015 на загальну суму 17 599,99 грн, у т.ч. ПДВ 2933,33 грн, № 1409/02 від 14.09.2015 на загальну суму 28 800,00 грн, у т.ч. ПДВ 4800,00 грн, № 1409/1 від 14.09.2015 на загальну суму 63 000,00 грн, у т.ч. ПДВ - 10 500,00 грн, № 2110/3 від 21.10.2015 на загальну суму 12 799,99 грн, у т.ч. ПДВ 2133,33 грн, (т. 13 арк. справи 229, 231,235, 237, 241, 243, 245 ), товарно-транспортні накладні № 9221 від 02.09.2015, № 9274 від 14.09.2015, (т. 13 арк. справи 232-233, 238-239), платіжні доручення від 01.09.2015 на суму 73960,00 грн, від 27.07.2015 на суму 50 000,00 грн, від 01.04.2016 на 159 999,98 грн, від 08.04.2016 на 138 199,99 грн, від 21.03.2016 на суму 92 799,98 грн, від 25.04.2016 на суму 5200,00 грн (т. 39 арк. справи 58-63).

23. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ВАДИ-2012» (, ІПП 59).

З наданих до матеріалів справи доказів судом встановлено, що між ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» (замовник) та ТОВ «ВАДИ-2012» (підрядник) було укладено договір №3451 від 10.12.2013, згідно умов якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій страх і ризик виконати в порядку і на умовах цього договору роботи, перелік яких наводиться в специфікації до цього договору. Роботи виконуються на території ПАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» (т. 9 арк. справи 137-147).

Виконання договору підтверджується актом виконаних робот КБ-2в № 1 за березень 2015 року, згідно якого вартість виконаних робіт становить 136137,00 грн, ПДВ 27 227,40 грн., кошторисом (т. 9 арк. справи 150-155), платіжні доручення від 21.08.2015 на суму 30 000,00 грн, від 18.09.2015 на суму 50 000,00 грн, від 02.10.2015 на 83 364,40 грн (т. 39 арк. справи 64-66).

24. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «СПРІД» (, ІПН 38).

З наданих до матеріалів справи письмових доказів судом встановлено, що між ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» (Покупець) та ТОВ «СПРІД» (Постачальник) укладено договір №1825 від 22.07.2014, згідно умов якого Поставщик зобов`язується передати, а Покупець - прийняти і оплатити матеріали товари на умовах, передбачених цим Договором. Кількість, номенклатура, ресурсів вказуються в специфікаціях до цього договору, що є невід`ємною його частиною (т.14, а.с.28-45).

Виконання договору підтверджується: видатковими накладними №РН-0000015 від 28.05.2015р., №РН-0000060 від 18.12.2014р., №РН-0000057 від 26.11.2014, товарно- транспортними накладними № 023490 від 28.0.52015 (т. 14 арк. справи 119-120), платіжні доручення від 25.05.2015 на суму 64 040 грн, від 07.07.2015 на суму 1 300,00 грн, від 07.05.2015 на 23 460,00 грн (т. 39 арк. справи 67-69).

25. Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ТД ІНВАР» (, ІПП 02)

З наданих до матеріалів справи доказів судом встановлено, що між ПрАТ «ММК ім. Ілліча» (Покупець) та ТОВ «ТД ІНВАР» (Постачальник) укладено договір №2778 від 24.12.2014, згідно умов якого постачальник зобов`язується передати, а Покупець - прийняти і оплатити матеріали та товари на умовах, передбачених цим договором. Кількість, номенклатура, ресурсів вказуються в специфікаціях до цього договору, що є невід`ємною його частиною (т. 9 арк. справи 105-108).

Виконання договору підтверджується: видатковою накладною №РН-0000050 від 10.03.2015р., відповідно до якої ТОВ «ТД «ІНВАР» надало на адресу ПАТ «ММК ім. Ілліча» ТМЦ Дошка м`яко листяна обрізна 50*200*4000 у кількості 23,640куб.м на загальну суму 33899,76грн, у т.ч. ПДВ 5649,96грн., видатковою накладною №РН-0000049 від 10.03.2015 згідно якої ТОВ «ТД «ІНВАР» надало на адресу ПАТ «ММК ім. Ілліча» ТМЦ Дошка м`яколистяна обрізна 50*200*4000 у кількості 23,640 куб.м на загальну суму 33899,76грн, у т.ч. ПДВ 5649,96грн, видатковою накладною №РН-0000048 від 10.03.2015 згідно якої ТОВ «ТД «ІНВАР» надало на адресу ПАТ «ММК ім. Ілліча» ТМЦ Дошка м`яко листяна обрізна 50*200*4000 у кількості 23,640 куб.м на загальну суму 33899,76 грн, у т.ч. ПДВ 5649,96грн. (т. 9 арк. справи 121-123); товарно-транспортними накладними № 000000015 від 10.03.2015, № 000000016 від 120.0.32015№ 000000017 від 210.0.32015, (т. 9 арк. справи 125-126, 127-128, 129-130), прибутковими ордерами (т.9 арк. справи 124), сертифікатами якості (т. 9 арк. справи 112-114) та платіжним дорученням від 16.04.2015 на суму 101 699,28 грн (т. 39 арк. справи 70).

Дослідивши надані позивачем до позову документи, суд дійшов до висновку, що здійснені позивачем витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток у перевіреному періоді є такими, що фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність здійснення господарських операцій. В акті перевірки відповідач, не заперечуючи вплив відображених позивачем в податковому обліку операцій на активи позивача та не заперечуючи правомірності формування витрат позивачем за наслідком відображення в обліку витрат за фактом відображення операцій з придбання позивачем товарів, робіт та послуг, зауважив на заниженні доходу за фактом отримання цих цінностей. При цьому, відповідачем в акті перевірки не визначено будь-яких зауважень щодо первинних документів позивача, складених під час відбуття господарських операцій.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на встановлення під час перевірки неможливості здійснення постачальниками контрагентів позивача господарської діяльності, оскільки будь-яких порушень під час перевірки, допущених безпосередньо контрагентами позивача не встановлено.

Норми податкового законодавства не ставлять достовірність даних податкового обліку платника податків у залежність від дотримання податкової дисципліни іншими платниками податку, зокрема, по ланцюгу постачання, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, а тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Під час розгляду справи відповідачем не наведено об`єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з недобросовісними платниками податків (контрагентами постачальника позивача) з метою незаконного отримання податкової вигоди.

При дослідженні наданих до матеріалів справи первинних документів, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з контрагентами у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що є підставою для формування витрат.

Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки вона носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наявні в матеріалах справи первинні документи, складанням яких супроводжувалося оформлення набуття позивачем товарно-матеріальних цінностей від контрагентів-постачальників, платіжні доручення на сплату вартості зазначених активів суд дійшов висновку про неможливість визначення таких операцій як операцій з безоплатного отримання товару. Отже, підстави для відображення в бухгалтерському обліку позивача у складі доходів вартості придбаних позивачем товарно-матеріальних цінностей відсутні, під час розгляду справи суд дійшов висновку про правомірність відображення позивачем наслідків такого придбання у складі здійснених позивачем витрат.

Щодо кримінальних проваджень відносно контрагентів позивача по ланцюгу.

Судом встановлено на підставі листа Офісу Генерального прокурора від 13.10.2023 року №7021/5, що за результатами опрацювання масиву даних Єдиного реєстру досудових розслідувань установлено, що у провадженні Генеральної прокуратури України (до реорганізації) перебувало кримінальне провадження №0001801 від 01.06.2017 за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, яке 26.10.2018 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення). По інших кримінальних провадженнях досудове розслідування здійснювалося/здійснюється іншими органами досудового розслідування за процесуального керівництва обласних та окружних прокуратур. Наразі більша частина з них закрита. На цей час досудове розслідування здійснюється у 5 кримінальних провадженнях, а саме: № 0000175 від 01.04.2015 (орган досудового розслідування слідчий відділ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях), № 0000474 від 07.08.2015 (орган досудового розслідування Білгород-Дністровський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області), № 0000009 від 30.01.2015 (орган досудового розслідування Житомирське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області), № 0000008 від 28.02.2014 (орган досудового розслідування відділ поліції №1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області), № 0000064 від 16.07.2015 (орган досудового розслідування Маріупольське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області). У 2 кримінальних провадженнях досудове розслідування закінчено з направленням обвинувального акту до суду. Зокрема, 27.02.2018 направлено до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з обвинувальним актом кримінальне провадження № 0000009 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України (орган досудового розслідування Третій відділ розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області, процесуальне керівництво забезпечувалося прокуратурою Дніпропетровської області); 27.12.2018 направлено до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з обвинувальним актом кримінальне провадження № 0000866 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України (орган досудового розслідування Другий відділ розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області, процесуальне керівництво забезпечувалося прокуратурою Дніпропетровської області).

Судом встановлено на підставі листа Житомирської окружної прокуратури від 24.10.2023 року №51-84-7746ВИХ-23, що у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000009 від 30.01.2015 щодо можливих неправомірних дій службових осіб ТОВ «Компанія «ОМЕГА ЛЮКС» за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 366 КК України. Поряд з цим встановлено, що 28.12.2017, з кримінального провадження №0000009 від 30.01.2015, прокурором нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області виділено в окреме провадження за №0000035 від 22.12.2017 матеріали досудового розслідування відносно службових осіб ТОВ «Компанія «ОМЕГА ЛЮКС», ТОВ «Приватбуд Плюс», ТОВ «Полікарснаб», ТОВ «Техрезерв-С», ТОВ «Євро Ефект» та інших, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та, 10.08.2018 листом №04/5-2835-15, вищевказані матеріали кримінального провадження за підслідністю скеровано на адресу СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Крім того, судом встановлено на підставі листа Дніпропетровської обласної прокуратури від 24.10.2023 №08-1166 вих-23, що кримінальне провадження №0000009 від 12.02.2018 перебувало у провадженні слідчого управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за підозрою, повідомленою ОСОБА_2 у вчиненні фіктивного підприємництва ТОВ «фірма «Елантра», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України. 27.08.2018 вказане провадження направлено з обвинувальним актом до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Крім того, слідчими слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000923 від 27.10.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, за фактом зловживання службовим становищем працівниками ГУ ДФС у Дніпропетровській області. Відповідно до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за результатами досудового розслідування 30.03.2018 слідчим прийнято рішення про закриття вказаного провадження на підставі п. 1 ч.1 ст.284 КПК України. У кримінальному провадженні №0000707 від 21.07.2015 за ч.4 ст.191 КК України за результатами досудового розслідування слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області 30.11.2016 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Разом з цим, обласною прокуратурою витребувано матеріали кримінального провадження для забезпечення можливості ознайомлення працівників.

Окрім того, судом встановлено на підставі листа Харківської окружної прокуратури від 25.10.2023 року №08-249вих-23, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №000266 від 22.12.2016 за фактом умисного ухилення від сплати податків службовими особами ПП «Маяк-ООК» за ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 205-1 КК України. За результатами досудового розслідування 28.03.2018 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України та передано до архіву ГУ ДФС у Харківській області.

Крім того, судом встановлено на підставі листа Полтавської окружної прокуратури від 09.11.2023 року №11-631вих-23, що матеріали кримінального провадження №0000008 щодо посадових осіб ТОВ «Комерц Про» скеровані до Офісу Генерального прокурора 04.09.2023 за №09/2-11вих/ДСК-23 та станом на 09.11.2023 до Полтавської обласної прокуратури не повертались.

Отже, що на час проведення перевірки, що на дату ухвалення рішення у справі будь-яка інформація стосовно наявності вироків щодо контрагентів товариства відсутня.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про заниження фінансового результату до оподаткування на, внаслідок невідображення у складі доходів операцій з безоплатного отримання активів, робіт, послуг на суму 32 844 075 грн, у т.ч. 2015 рік на суму 12 110 871грн; 1 квартал 2016 року на суму 3 944 830 грн; півріччя 2016 року на суму 7 727 219 грн; три квартали 2016 року на суму 8 874 442 грн.; 2016 рік на суму 12 418 738 грн; 1 квартал 2017 року на суму 5 526 116 грн; півріччя 2017 року на суму 6 384 993 грн; три квартали 2017 року на суму 7 579 148 грн; 2017 рік на суму 8 314 466грн.

Щодо заниження суми різниць на суму амортизації основних засобів та матеріальних активів.

Відповідно до акту перевірки за даними бухгалтерського обліку ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 здійснено нарахування амортизації основних засобів та нематеріальних активів прямолінійним методом у загальній сумі 8 987 113 916,35 грн, в тому числі: за 2015 рік у сумі 2 705 352 730,16 грн, за 1 квартал 2016 року у сумі 741 506 605,84 грн, за півріччя 2016 року у сумі 1 473 876 991,14 грн, за три квартали 2016 року у сумі 2 207 256 586,83 грн, за 2016 рік у сумі 2 945 409 557,11 грн, за 1 квартал 2017 року у сумі 850 186 074,21 грн, за півріччя 2017 року у сумі 1 690 478 956,25 грн, за три квартали 2017 року у сумі 2 514 207 031,83 грн, за 2017 рік у сумі 3 336 351 629,08 грн.

Згідно даних рядку 1.1.1 «Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (п.138.1 ст.138 р. ІІІ ПК України)» додатку РІ до податкових декларацій з податку на прибуток підприємств за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» задекларовано нараховану амортизацію основних засобів та нематеріальних активів у загальній сумі 8 820 481 540 грн, в тому числі: 2015 рік у сумі 2 639 153 696 грн, 2016 рік у сумі 2 817 506 137 грн, 2017 рік у сумі 3 363 821 707 грн.

Тобто, як зазначено в акті, позивачем занижено суму нарахованої амортизації, на яку відповідно до пункту 138.1. статті 138 ПК України має збільшуватися фінансовий результат відповідних звітних податкових періодів з 01.01.2015 по 31.12.2017 на 166 632 376 грн (8 987 113 916,35 грн - 8 820 481 540 грн).

Сума розрахованої прямолінійним методом податкової амортизації за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, на яку відповідно до пункту 138.2. статті 138 ПК України підлягає збільшенню фінансовий результат відповідних звітних податкових періодів, становить 1 614 118 881,76 грн, у т.ч. за 2015 рік у сумі 529 453 652,36 грн, 2016 рік у сумі 498 428 089,56 грн, 2017 рік у сумі 586 237 139,84 грн. Згідно даних рядку 1.2.1 «Сума розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті (п.138.2 ст.138 р. ІІІ ПКУ)» додатку РІ до податкових декларацій з податку на прибуток підприємств за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» задекларовано розраховану амортизацію основних засобів та нематеріальних активів у загальній сумі 1 587 630 112 грн, в тому числі: за 2015 рік у сумі 517 965 793 грн, 2016 рік у сумі 480 822 466 грн, 2017 рік у сумі 588 841 853 грн. Отже, перевіркою встановлено заниження суми розрахованої амортизації основних засобів та нематеріальних активів відповідно до ст. 138 Податкового кодексу України, в результаті чого ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» занижено різниці, на які зменшується фінансовий результат за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 на загальну суму 26 488 770 грн (1 614 118 881,76 грн - 1 587 630 112 грн).

Таким чином, ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» занижено різниці, що виникають відповідно до Податкового кодексу України на суму амортизації основних засобів та нематеріальних активів за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 всього на суму 140 143 606 грн (166 632 376 грн - 26 488 770 грн).

В наданих під час перевірки поясненнях (лист № 04/366 від 04.05.2018) позивач зазначив, що по рядку 1.1.1 «Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (п.138.1 ст.138 р. ІІІ ПКУ)» та рядку 1.2.1 «Сума розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті (п.138.2 ст.138 р. ІІІ ПКУ)» Додатку РІ до податкових декларацій з податку на прибуток відображено суми нарахованої (розрахованої) амортизації, що включена до собівартості реалізованої позивачем продукції. ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» вважає, що такий підхід дозволяє уникнути штучного завищення об`єкту оподаткування та нарахування податку на прибуток на суму фактично не отриманих доходів. Позивач наполягав на тому, що норми Податкового кодексу України, які є чинними з 01.01.2015, передбачають коригування фінансового результату в сторону збільшення тільки на суму бухгалтерської амортизації, яка вплинула на показники фінансової звітності. Наявність на кінець звітного періоду на складському обліку залишків виготовленої, але не реалізованої готової продукції та напівфабрикатів не впливає на визначений фінансовий результат, відображений у фінансовій звітності підприємства.

Витрати на виробництво напівфабрикатів, незавершене виробництво та на нереалізовану в поточному періоді готову продукцію , не приймають участь у розрахунку фінансового результату поточного звітного періоду, тому що згідно з вимогами МСБО витрати на виробництво визнаються у фінансовій звітності одночасно з визнанням доходів, які отримані від реалізації виробленої продукції (параграф 19 МСБО 1).

Податкове законодавство України, що діяло до 01.01.2015 передбачало,що включення до складу податкових витрат суми податкової амортизації, яка була розрахована лише у складі реалізованої продукції, без урахування частки, яка залишалась на кінець звітного податкового періоду у складі виробленої, але не реалізованої готової продукції, напівфабрикатів та у незавершеному виробництві.

Крім того, сума амортизації, що включалась у звітному (податковому) до собівартості виготовлених та реалізованих товарів складалася з суми амортизації нарахованої у звітному періоді збільшеної на суму амортизації в залишках незавершеного виробництва, напівфабрикатів та готової продукції на початок звітного періоду та зменшувалась на суму нарахованої амортизації в залишках незавершеного виробництва, напівфабрикатів та готової продукції на кінець звітного періоду.

Отже, з урахуванням діючого законодавства станом на 01.01.2015 позивач не мав підстав на включення до складу податкових витрат суми податкової амортизації, яка обліковувалася у складі балансової вартості нереалізованої готової продукції, напівфабрикатів та у незавершеному виробництві на 31.12.2014р.

Таким чином, сума амортизації, що входить до собівартості вказаних залишків готової продукції та напівфабрикатів, що не мала впливу на фінансовий результат відповідного податкового періоду, не може приймати участь у сумі коригування фінансового результату станом на 31 грудня 2014 року та на 1 січня 2015 року.

Під час вирішення питання щодо правомірності висновків відповідача про заниження результату оподаткування внаслідок застосування такого підходу суд виходить із наступного.

Пунктом 134.1.1 статті 134 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування податком на прибуток із джерелом походження з України та за її межами, визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пунктами 138.1 та 138.2 статті 138 Податкового кодексу в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності та зменшується на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті.

Підпунктом 138.3.1 пункту 138.3 статті 138 Податкового кодексу передбачено що розрахунок амортизації основних засобів або нематеріальних активів здійснюється відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 14.1.138 пункту 14.1 статті 14 розділу I цього Кодексу, підпунктами 138.3.2-138.3.4 цього пункту. При такому розрахунку застосовуються методи нарахування амортизації, передбачені національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, крім "виробничого" методу.

Згідно підпункту 14.1.3 статті 14 Податкового кодексу України амортизацією є систематичний розподіл вартості основних засобів, інших необоротних та нематеріальних активів, що амортизується, протягом строку їх корисного використання (експлуатації).

ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» визначає фінансовий результат до оподаткування на основі фінансової звітності, складеної відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності.

Пунктом 7 розділу «Визначення» МСФЗ (IAS) 1 «Подання фінансової звітності» визначено, що прибутком є загальний дохід за вирахуванням витрат.

Відповідно до облікової політики товариства позивача, що затверджена наказами №972 від 31.12.2013 та №1004 від 22.12.2015 амортизація основних засобів розраховується прямолінійним або виробничим методом протягом строку їх корисного використання (т. 40 арк. справи 105-152).

Пунктом 3.18.2 «Класифікація витрат» розділу 3.18 «Витрати» передбачено, що підприємство для цілей бухгалтерського обліку та відображення в фінансовій звітності приймає наступну первинну класифікацію «по призначенню витрат»: собівартість реалізації; адміністративні витрати; витрати на збут; фінансові витрати та інші операційні витрати. В межах кожної складової даної класифікації існують підкласи, що розподіляють елементи по характеру витрат. Основними елементами витрат є: сировина та матеріали, заробітна плата; податки на заробітну плату, амортизація та інші витрати.

Пунктом 3.18.3 Облікової політики визначено, що витрати визначаються за підприємством у тому періоді, в якому визнані доходи для отримання яких вони понесені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображуються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відтак, балансова вартість залишків вироблених, але не реалізованих запасів не має впливу на стан отриманої позивачем економічної вигоди у відповідному періоді, та, як наслідок, не враховується під час розрахунку фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у відповідній фінансовій звітності підприємства. Фінансовий результат, визначений у звітності за відповідний період в частині, пов`язаній з реалізацією продукції, нараховується як різниця між отриманим доходом від реалізації та сумою здійснених витрат, що визначаються виходячи з собівартістю такої реалізованої продукції. Визначений у фінансовій звітності результат не містить у своєму складі доходів чи витрат, пов`язаних з собівартістю вироблених, але не реалізованих запасів у вигляді готової продукції та полуфабрикатів. Наведене свідчить про те, що сума амортизації, що входить до балансової вартості залишків готової продукції та напівфабрикатів, не впливає на показники фінансового результату за підсумками відповідного податкового періоду.

Зважаючи на вищевказане, аналізуючи в сукупності положення Податкового кодексу України щодо визначення оподатковуваного прибутку та проведення коригування на амортизаційні різниці (ст.ст. 134, 138 Податкового кодексу України) з урахуванням того, що для цілей визначення об`єкту оподаткування податком на прибуток використовуються показники розділу І «Фінансові результати», суд дійшов висновку про слушність доводів позивача про те, що під час визначення оподатковуваного прибутку звітного періоду фінансовий результат діяльності платника податку підлягає коригуванню на суму амортизаційних різниць, значення яких вплинуло на визначення фінансового результату діяльності у відповідному звітному періоді.

Згідно наявного в матеріалах справи висновку експерта №25/26 від 30.08.2020, складеному за результатами проведеної економічної експертизи, експертом підтверджено відповідність суми визначеного позивачем оподатковуваного прибутку у наданих до контролюючого органу деклараціях застосовуваному алгоритму обчислення амортизаційних різниць із врахуванням участі амортизації під час визначення фінансового результату відповідного звітного податкового періоду. Відповідно до висновків експерта за результатом проведеної економічної експертизи не підтверджено документально висновки акту перевірки щодо заниження різниць, що виникають відповідно до Податкового кодексу України на суму амортизації основних засобів та нематеріальних активів за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 на 140 143 606,00 грн, у т.ч.: за 2015 рік на 54 711 175 грн, за 2016 рік на 110 297 796 грн, та за 2017 рік на «-» 24 865 365 грн.

Суд не приймає посилання відповідача на висновок науково-правової експертизи № 126/02-е від 08.01.2019 (т. 21 арк. справи 211-215), як доказ правомірності висновків щодо порушення позивачем застосування положень статті 138 Податкового кодексу України під час обчислення суми податкових різниць в період з 01.01.2015 по 31.12.2017, оскільки зазначений висновок не може вважатися допустимим доказом у справі.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до статті 113 КАС України висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду. Суд може посилатися в рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань.

Науково-правова експертиза не є судовою, у зв`язку з чим не може бути призначена ухвалою суду під час розгляду справи. Ураховуючи положення діючого законодавства висновки такої експертизи зазвичай мають рекомендаційний характер.

Отже, наданий відповідачем висновок не є висновком експерта відповідно до ст. 101 КАС України або висновком експерта у галузі права відповідно до ст. 112 КАС України, не містить даних про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, тому не може вважатися допустимим доказом по справі.

Щодо заниження різниць, на які збільшується фінансовий результат, на суму втрат від інвестицій в ТОВ «Приазовський ГЗК».

За змістом акту перевірки в ході її проведення встановлено, що ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» по рядку 2270 «Інші витрати» Звіту про фінансові результати (форма №2) за 2015 рік відображено списання балансової вартості фінансових інвестицій за рахунок резерву у сумі 13 461 183,40 грн.

До перевірки позивачем надавалася бухгалтерська довідка від 31.07.2015 відповідно до якої: «ПАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» є одним із засновників ТОВ «Приазовський ГЗК», розмір внеску в статутний капітал складає 13 461 183,40 грн. В бухгалтерському обліку інвестиція обліковується на балансовому рахунку 14102 «Інвестиції в асоційовані компанії собівартість». У зв`язку з припиненням діяльності ТОВ «Приазовський ГЗК» як юридичної особи, згідно запису з Єдиного державного реєстру №6000102 від 07.07.2015, дану інвестицію необхідно списати з балансу. На підставі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб підприємців, необхідно відобразити в обліку операції, пов`язані з ліквідацією ТОВ «Приазовський ГЗК», наступними бухгалтерськими проводками:

- нарахувати резерв під знецінення інвестиції: Дт 97700 Інші витрати звичайної діяльності Кт 14112 Інвестиції в асоційовані компанії резерв 13 461 183,40 грн;

-списати балансову вартість інвестиції за рахунок резерву: Дт14112 Інвестиції в асоційовані компанії резерв Кт 14102 Інвестиції в асоційовані компанії собівартість 13 461 183,40 грн.

Копія зазначеної довідки наявна в матеріалах справи (т. 18 арк. справи 76).

Згідно п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 та пп. 140.5.3 п. 140.5. статті 140 Податкового кодексу України фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму втрат від інвестицій в асоційовані, дочірні та спільні підприємства, розрахованих за методом участі в капіталі або методом пропорційної консолідації.

Відповідно до наданих позивачем документів, що наявні в матеріалах справи судом встановлені наступні обставини.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи №208459 та довідки з ЄДРПОУ, товариство з обмеженою відповідальністю «Приазовський гірничо-збагачувальний комбінат», , зареєстровано Приазовською районною державною адміністрацією 11.12.2000 за № 1 000102. Згідно статуту, затвердженого протоколом зборів від 30.05.2006 ТОВ «Приазовський ГЗК» створено шляхом об`єднання коштів засновників ВАТ «Запорізький металургійний завод «Запоріжсталь» та ВАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА». Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру ТОВ «Приазовський ГЗК» припинено за рішенням засновників 07.07.2015 (т. 40 арк. справи 4-13).

Згідно довідки від 31.07.2015 (т. 18 арк. справи 76) внесок ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» до статутного капіталу ТОВ «Приазовський ГЗК» становить 13 461 183,40 грн. Сума інвестиції обліковується на балансовому рахунку 14 102 «Інвестиції в асоційовані компанії собівартість». Внесення позивачем внеску до статутного фонду підтверджено платіжними дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 18 арк. справи 77-133).

Метод участі в капіталі передбачає необхідність коригування вартості вкладених інвестицій в залежності від зміни їх вартості у складі чистих активів підприємства, в яке вкладені інвестиції з відповідним відображенням у складі фінансових показників інвестора вартості інвестицій. Оскільки під час проведеної перевірки не встановлено проведення позивачем будь-яких коригувань зазначеної суми інвестиції, підстави вважати її облік за методом участі в капіталі в суду відсутні.

Правила обліку фінансових інвестицій встановлені Міжнародним стандартом бухгалтерського обліку 28 «Інвестиції в асоційовані та спільні підприємства» (далі за текстом - МСБО 28), метою якого є визначення правил обліку інвестицій в асоційовані підприємства і встановлення вимог щодо застосування методу участі в капіталі при обліку інвестицій в асоційовані та спільні підприємства. МСБО 28 має застосовуватися всіма суб`єктами, які є інвесторами із спільним або значним впливом на об`єкт інвестування. Під значним впливом згідно § 3 МСБО 28 розуміють правомочність інвестора брати участь у прийнятті рішень з фінансової та операційної політики об`єкта інвестицій, але не здійснення контролю або спільного контролю над цією політикою.

Відповідно до положень § 10 МСБО 28, метод участі в капіталі передбачає первинне визнання інвестицій за їх собівартістю, а в подальшому необхідність коригування визнаної собівартості відповідно до розміру змінення частки інвестора в чистих активах об`єкта інвестування. Прибуток чи збиток, визначений у фінансовій звітності інвестора, включає в себе частку інвестора в прибутку чи збитку об`єкта інвестування, а інший сукупний дохід інвестора включає його частку в іншому сукупному доході об`єкта інвестування. Виплати, отримані від об`єкта інвестування, зменшують балансову вартість інвестиції.

Згідно з пунктом 5 МСБО 28, якщо підприємству прямо або опосередковано (наприклад, через дочірні підприємства) належить 20 або більше відсотків права участі в голосуванні об`єкта інвестицій, то вважається, що підприємство має значний вплив на об`єкт інвестування, за винятком випадків, коли існують переконливі докази зворотного.

Пунктом 13 МСБО 28 передбачені випадки, коли інвестиція в асоційоване підприємство не обліковується із застосуванням методу участі в капіталі, що спростовує доводи відповідача про те, що позивач безумовно мав застосувати метод участі в капіталі під час обліку інвестиції.

Відповідно до наказу № 972 від 31.12.2013 про введення в дію облікової політики та керівництва до обліку» асоційованою компанією є організація, на діяльність якої компанія здійснює істотний вплив і компанія не є дочірньою, ні долею участі у спільній діяльності.

Пунктом 3.5.2 Облікової політики передбачено, що інвестиції в асоційовані компанії у разі, коли інвестор має суттєвий вплив, але не здійснює контроль, обліковуються згідно п. 4.4.2 «Облік інвестицій за методом участі в капіталі» керівництва до обліку.

Пунктом 4.4.2 Керівництва до обліку, затвердженого наказом № 972 від 31.12.2013 (т. 41 арк. справи 42-45) передбачено, що з метою складання консолідованої звітності групи, компанії групи обліковують всі інвестиції до капіталу інших підприємств (в асоційовані, спільні, дочірні, компанії та інші інвестиції) по собівартості.

Згідно термінів, що визначені в Обліковій політиці групою компаній є група компаній під керівництвом Metinvest B.V., включаючи дочірні, спільні та асоційовані компанії. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, громадських формувань «МЕТІНВЕСТ МЕНЕДЖМЕНТ Б.В» має опосередкований вплив на позивача, що свідчить про включення останнього до групи компаній.

Оскільки питання наявності чи відсутності випадків, що передбачають незастосування позивачем обліку інвестиції в асоційоване підприємство за методом участі в капіталі під час перевірки відповідачем не з`ясовувалася, суд вважає, що під час розгляду справи відповідач всупереч ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не довів протиправності обліку інвестиції позивача за собівартістю, а не методом участі в капіталі.

Податковим кодексом України не передбачено коригування фінансового результату на суму знецінення фінансової інвестиції, якщо така фінансова інвестиція не обліковується за методом участі в капіталі, а тому враховуючи підтвердження наявними в матеріалах справи документами облік позивачем інвестиції до ТОВ «Приазовський ГЗК» за собівартістю, суд вважає необґрунтованими висновки відповідача, викладені в акті перевірки про порушення позивачем пп. 140.5.3 п. 140.5 статті 140 Податкового кодексу України та заниження позивачем фінансового результату до оподаткування внаслідок заниження різниці на суму втрат від інвестицій.

Щодо висновків про завищення різниці, на які зменшується фінансовий результат на суму коригування резерву ЄСВ.

Перевіркою встановлено, що ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» до складу податкових різниць, що виникають при коригуванні забезпечення для відшкодування наступних (майбутніх) витрат, які відображено по рядку 2.2.1.1 «Сума коригування (зменшення) забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) на відпустки працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (підпункт 139.1.2 пункту 139.1 статті 139 розділу ІІІ Податкового кодексу України)» Додатку РІ до податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік, включено суму коригування по резерву витрат на сплату єдиного соціального внеску в розмірі 6 811 416,99 грн.

Відповідно до Акту перевірки податковим органом вказано, що згідно з податковим законодавством, яке діяло до 01.01.2015 року, суми сформованого в 2013 році резерву на сплату єдиного соціального внеску у розмірі 23 087 100,91 грн не вплинули на об`єкт оподаткування податком на прибуток.

Як встановлено під час перевірки позивачем на підставі наказу № 953 від 24.12.2013 в грудні 2013 року створено «Резерв по виплаті індексації заробітної плати» (рахунок 47401) в розмірі 59 718 315,86 грн та резерв «Нарахування на резерв по виплаті індексації по заробітній платі» (рахунок 47402) в сумі 23 087 100,91 грн. При формуванні податкової звітності за 2013 рік суми сформованих резервів не вплинули на об`єкт оподаткування. Залишки резервів після переходу на рахунки в системі SAP в листопаді 2015 року було перенесено на рахунки , .

За даними бухгалтерської довідки від 30.11.2017 для приведення у відповідність облікових даних по відображенню резерву нарахованого ЄСВ на резерв по забезпеченню виплат індексації звільненим (в зв`язку зі зменшенням ставки ЕСВ з 38,66% до 22%, необхідно: в обліку за листопад 2017 року в системі SAP здійснити операцію наступним проведенням:

- зменшення резерву нарахованого ЄСВ на резерв по забезпеченню виплат індексації звільненим (рахунок Короткострокові податки збори на ФОП в складі резерву по забезпеченню інших виплат персоналу) сторно на суму 6 811 416,99 грн;

- зменшення резерву нарахованого ЄСВ на резерв по забезпеченню виплат індексації звільненим (рахунок Короткострокові податки збори на ФОП в складі резерву по забезпеченню інших виплат персоналу) сторно на суму 6 811 416,99 грн;

На підставі довідки від 30.11.2017 в бухгалтерському обліку ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» у листопаді 2017 року відображено зменшення резерву нарахованого ЄСВ на резерв по забезпеченню виплат індексації звільненим працівникам у сумі 6 811 416,99 грн та відображено «сторно» по рядку 2180 «Інші операційні витрати» у Звіті про фінансові результати (форма №2) за 2017 рік.

Пунктом 88 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 1 (МСБО 1) «Подання фінансової звітності» встановлено, що суб`єкт господарювання повинен визнавати всі статті доходу та витрат за період у прибутку або збитку, окрім випадків, коли МСФЗ вимагає або дозволяє інше.

Пунктом 89 цього МСБО визначено, що деякі МСФЗ визначають обставини, коли суб`єкт господарювання визнає окремі статті поза межами прибутку або збитку за поточний період. МСБО 8 визначає дві такі обставини: виправлення помилок та вплив змін в облікових політиках.

Згідно з п. 41 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 8 «Облікові політики, зміни в облікових оцінках та помилки», що застосовується при обранні та застосуванні облікових політик, обліку змін в облікових політиках, змін в облікових оцінках та виправленні помилок попереднього періоду, помилки можуть виникати щодо визнання, оцінки, подання або розкриття інформації про елементи фінансової звітності. Фінансова звітність не відповідає МСФЗ, якщо вона містить або суттєві помилки, або несуттєві помилки, зроблені навмисно для досягнення особливого подання фінансового стану, фінансових результатів діяльності або грошових потоків суб`єкта господарювання. Потенційні помилки поточного періоду, виявлені протягом цього періоду, виправляють до затвердження фінансової звітності до випуску. Проте суттєві помилки іноді не виявляють, доки не настане подальший період, і такі помилки попереднього періоду виправляють у порівняльній інформації, поданій у фінансовій звітності за такий подальший період.

Виправлення помилки попереднього періоду виключається з прибутку або збитку за період, у якому виявлено помилку. Будь-яка інформація, подана за попередні періоди, включаючи будь-які стислі виклади фінансових даних за минулі періоди, перераховується, наскільки це можливо (п. 46 МСБО 8).

Положеннями пп. 139.1.2. ст. 139 Податкового кодексу передбачено, що фінансовий результат до оподаткування зменшується:

-на суму використання створених забезпечень (резервів) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), сформованого відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

-на суму коригування (зменшення) забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) на відпустки працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно наявного в матеріалах справи висновку №25/26 від 30.08.2020, експертом встановлено:

- оскільки в Звіті про фінансові результати (Форма № 2) за 2017 рік відображено «сторно» по рядку 2180 «Інші операційні витрати» на суму зменшення резерву нарахованого на ЄСВ на резерв по забезпеченню виплат індексації звільненим працівникам у розмірі 6 811 416,99 грн, що відповідає пп. 88, 89 МСБО 1. П. 41, 46 МСБО 8, то при визначенні прибутку в фінансовій звітності за 2017 рік підприємством автоматично збільшено прибуток на суму 6 811 416,99 грн за рахунок виправлення помилки;

- зменшення фінансового результату по рядку 2.2.1.1 Додатку РІ до податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік на (-) 6811416,99 грн, за яким нормативно не регламентовано відображення вищенаведених операцій не вплинуло на об`єкт оподаткування податком на прибуток;

- у разі невідображення наведеного показника у складі показника у складі різниць РІ д,на які зменшується фінансовий результат до оподаткування Додатку РІ до пасткової декларації з податку на прибуток за 2017 рік, має місце визнання прибуток в сумі 6 811 416,99 грн, який не є таким у розумінні пп. 134.1.1 ст. 134 Податкового кодексу України.

Враховуючи наведене в сукупності суд вважає неправомірними висновки акту перевірки в частині заниження оподатковуваного прибутку на 2017 рік на 6 811 417 грн. Аналогічні висновки викладені експертом у висновку № 25/26 від 30.08.2020.

Отже, з урахуванням норм Податкового законодавства, яке діяло в періоді 2013р. - сума витрат по створенню резерву забезпечення виплат по індексації заробітної плати працівникам і колишнім працівникам за період з 2003 по 2010 рр. не брала участь в обчисленні об`єкту оподаткування податком на прибуток. Незалежно від визнання витрат, пов`язаних з коригуванням резерву під забезпечення виплат індексації заробітної плати працівникам і колишнім працівникам за період з 2003 по 2010 рр. вплив на загальний показник податкової звітності відсутній.

Оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про неправомірність висновків відповідача про допущення позивачем порушень ст.ст.134, 138, 139, 140 Податкового кодексу України, що призвели до заниження податку на прибуток за 2016 рік - 36 539 957 грн та заниження від`ємного значення об`єкту оподаткування 2015 року на 80 283 229 грн, 1 квартал 2016 року на 121 823 313 грн та півріччя 2016 року на 91 885 453 грн, податкові повідомлення-рішення від 15.06.2018 № про зменшення сум від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 80 283 229 грн за 2015 рік, 121 823 313 грн за 1 квартал 2016 року, 91 885 453 грн за півріччя 2016 року та № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток на 43 483 562,50 грн, з яких за основним платежем - 34 786 850 грн, штрафні (фінансові) санкції - 8 696 712,50 грн є протиправними та підлягають скасуванню.

Підставою прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 15.06.2018 № , яким зменшено суму заявленого позивачем бюджетного відшкодування стали висновки відповідача про завищення податкового кредиту звітних податкових періодів з лютого 2015 року по грудень 2017 року.

Встановлені під час перевірки порушення, що вплинули на визначення позивачем податку на додану вартість у період з 01.01.2015 по 31.12.2017 описані в розділі 3.1.2 Акту перевірки.

1. Згідно з актом перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 в сумі 20 077 780 043 грн, проведеною на підставі отриманих податкових накладних, видаткових накладних, актів виконаних робіт, договорів, інших первинних документів, встановлено завищення задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 10.1 (колонка Б) декларацій всього у сумі 5 565 083 грн, у тому числі: лютий 2015 року - 211 735 грн; березень 2015 року - 6 383 грн; квітень 2015 року - 242 164 грн; травень 2015 року - 17 522 грн; липень 2015 року - 22 304 грн; серпень 2015 року - 15 759 грн; вересень 2015 року - 47710 грн; жовтень 2015 року 179628 грн; листопад 2015 року -27 844 грн; грудень 2015 року -167 922 грн; січень 2016 року - 26 196 грн; лютий 2016 року - 469 854 грн; березень 2016 року - 691 091 грн; квітень 2016 року - 481 437 грн; травень 2016 року - 90 004 грн; червень 2016 року - 148 723 грн; липень 2016 року - 102 674 грн; серпень 2016 року -135 742 грн; вересень 2016 року - 45 349 грн; жовтень 2016 року - 250451 грн; листопад 2016 року - 232 420 грн; грудень 2016 року - 96 368 грн; січень 2017 року - 384 030 грн; лютий 2017 року -361 997 грн; березень 2017 року - 485 599 грн; квітень 2017 року - 38 448 грн; травень 2017 року - 49 307 грн; червень 2017 року - 133 822 грн; липень 2017 року - 80306 грн; серпень 2017 року - 92 748 грн; вересень 2017 року - 58 465 грн; жовтень 2017 року - 27382 грн; листопад 2017 року -87413 грн; грудень 2017 року - 56 286 грн.

В акті перевірки зазначено, що в розділі 3.1.2.2. «Податковий кредит» наявна детальна інформація щодо отримання ПрАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» у період з 01.01.2015 по 31.12.2017 активів за відсутності первинних документів, що опосередковують таке отримання, за наслідком дослідження баз даних АІС «Єдиний реєстр податкових накладних» та АІС «Податковий блок» не підтверджено можливості реалізації товарно-матеріальних цінностей, придбання яких відображено позивачем в податковому обліку, по ланцюгу постачання до контрагентів позивача від їх постачальників.

Так, згідно викладеного в акті перевіркою встановлено завищення позивачем податкового кредиту, сформованого внаслідок відображення придбання товарно-матеріальних цінностей в контрагентів, про яких зазначено нижче.

1. Позивачем в податковому обліку з податку на додану вартість звітних періодів березень та квітень 2016 року, січень березень 2017 року відображено придбання в ТОВ «ДОН ФЕРУМ ГРУПП» () на умовах договору № 563 від 03.03.2016 алюмінію вторинного чушкового АВ - 87. Згідно висновків акту позивачем завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «ДОН ФЕРУМ ГРУПП» на загальну суму ПДВ 2 066 142 грн., у т.ч. за березень 2016 року в сумі 591 600 грн, квітень 2016 року - 454 646 грн, січень 2017 року - 223 964 грн, лютий 2017 року - 346 055 грн, березень 2017 року - 449 877 грн.

Згідно з викладеним в акті за фактом постачання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «ДОН ФЕРУМ ГРУПП» виписані податкові накладні № 4 від 03.03.2016 на суму ПДВ 148 000 грн, № 6 від 11.03.2016 на суму ПДВ 148 000 грн, № 9 від 17.03.2016 на суму ПДВ 147 800 грн, № 15 від 25.03.2016 на суму ПДВ 147 800 грн, № 13 від 29.03.2016 на суму ПДВ 148 000 грн, № 17 від 05.04.2016 на суму ПДВ 15 754,60 грн, № 18 від 05.04.2016 на суму ПДВ 141 633,60 грн, № 20 від 11.04.2016 на суму ПДВ 147 408 грн, № 23 від 14.04.2016 на суму ПДВ 149 850 грн, № 3 від 11.01.2017 на суму ПДВ 75 112,40 грн, № 4 від 16.01.2017 на суму ПДВ 95 280 грн, № 5 від 23.01.2017 на суму ПДВ 65 108 грн, № 7 від 07.02.2017 на суму ПДВ 169 839,60 грн, № 10 від 14.02.2017 на суму ПДВ 55 776 грн, № 12 від 27.02.2017 на суму ПДВ 120 439,20 грн, № 16 від 10.03.2017 на суму ПДВ 159 401,40 грн, № 19 від 21.03.2017 на суму ПДВ 167 631,60 грн, № 20 від 28.03.2017 на суму ПДВ 122 844 грн, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 32 арк. справи 1-34). На підставі зазначених податкових накладних позивачем до складу податкового кредиту березня 2016 року включено ПДВ в сумі 739 600 грн, квітня 2016 року - 454 646,20 грн, січня 2017 року - 303 363,58 грн, лютого 2017 року - 346 054,80 грн, березня 2017 року - 449 877,00 грн, що підтверджується додатком № 5 до декларацій відповідних звітних періодів, що наявні в матеріалах справи. Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» розбіжностей між сумою податкового кредиту ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та податковими зобов`язаннями ТОВ «ДОН ФЕРУМ ГРУПП» не встановлено.

2. Позивачем в податковому обліку з податку на додану вартість звітних періодів жовтень грудень 2016 року, квітень 2017 року відображено придбання обладнання в ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» () на умовах договору № 788 від 26.05.2015. Згідно висновків акту позивачем завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» на загальну суму ПДВ 197 372 грн, у т.ч. за жовтень 2016 року в сумі 53 802 грн, листопад 2016 року 86 253 грн, грудень 2016 року 25200 грн, квітень 2017 року 32 117 грн.

За фактом постачання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» виписані податкові накладні № 1 від 03.10.2016 на суму ПДВ 10 331,12 грн, № 2 від 03.10.2016 на суму ПДВ 27 540,00 грн, № 4 від 12.10.2016 на суму ПДВ 30 173,20 грн, № 3 від 12.10.2016 на суму ПДВ 87,00 грн, № 1 від 13.10.2016 на суму ПДВ 16462,73 грн, № 2 від 09.11.2016 на суму ПДВ 33 366,91 грн, № 1 від 21.11.2016 на суму ПДВ 12 637,44 грн, № 2 від 21.11.2016 на суму ПДВ 50170,36 грн, № 1 від 09.12.2016 на суму ПДВ 4241,48 грн, № 2 від 12.12.2016 на суму ПДВ 7 543,68 грн, № 3 від 12.12.2016 на суму ПДВ 18 878,40 грн, № 1 від 14.12.2016 на суму ПДВ 6 292,80 грн, № 1 від 22.12.2016 на суму ПДВ 2514,56 грн та розрахунки коригування № 10 від 24.04.2017 до ПН № 1 від 03.10.2016 на ПДВ «-» 42,10 грн, № 5 від 10.04.2017 до ПН № 2 від 03.10.2016 на ПДВ 6608,53 грн, № 6 від 10.04.2017 до ПН № 4 від 12.10.2016 на ПДВ 7240,42 грн, № 7 від 10.04.2017 до ПН № 1 від 01.11.2016 на ПДВ 3 950,43 грн, № 8 від 10.04.2017 до ПН № 2 від 09.11.2016 на ПДВ 8 006,80 грн, № 2 від 30.11.2016 до ПН № 2 від 21.11.2016 на ПДВ «-» 1 719 ,54 грн, № 9 від 10.04.2017 до ПН № 2 від 21.11.2016 на ПДВ 11 626,33 грн, № 6 від 24.04.2017 до ПН № 3 від 12.12.2016 на ПДВ «-» 504,30 грн, № 7 від 24.04.2017 до ПН № 1 від 14.12.2016 на «-» 168,10 грн. копії яких наявні в матеріалах справи (т. 32 арк. справи 38-123).

На підставі зазначених податкових накладних позивачем сформовано податковий кредит жовтня 2016 року в сумі 3 323,52 грн. та 18 136,96 грн, листопада 2016 року в сумі 68 131,32 грн та 112 637,44 грн, грудня 2016 року 25 200,00 грн, податковий кредит квітня 2017 не формувався, що підтверджується додатком № 5 до декларації за квітень 2017 року, що наявна в матеріалах справи. Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» розбіжностей між сумою податкового кредиту ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та податковими зобов`язаннями ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ» за період з жовтня по грудень 2016 року не встановлено (т. 28 т. 30).

3. Позивачем в податковому обліку з податку на додану вартість звітних періодів серпень, грудень 2015 року, січень, березень, травень липень 2016 року відображено придбання товарно-матеріальних цінностей (пиломатеріалів) в ТОВ «ПРОМТЕХПЛЮС» () на умовах договору № 1112 від 06.07.2015. Згідно висновків акту позивачем завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМТЕХПЛЮС» на загальну суму ПДВ 100 678,00 грн, у т.ч. у серпні 2015 року на 13 315,00 грн, у жовтні 2015 року 10 800,00 грн, у грудні 2015 року 14 016,00 грн, у березні 2016 року 26 628,00 грн, у травні 2016 року 17 638,00 грн, у червні 2016 року - 8 225,00 грн, у липні 2016 року 10 056,00 грн.

Перевіркою встановлено, що в ході виконання зазначеного договору постачальником позивача ТОВ «ПРОМТЕХПЛЮС» виписані податкові накладні № 1 від 10.06.2016 на суму ПДВ 10 056,17 грн, № 5 від 20.05.2016 на суму ПДВ 1693,44 грн, № 1 від 08.04.2016 на суму ПДВ 2 034,02 грн, № 8 від 23.03.2016 на суму ПДВ 6531,14 грн, № 3 від 14.03.2016 на суму ПДВ 2384,64 грн, № 2 від 03.02.2016 на суму ПДВ 13 219,20 грн, № 3 від 22.01.2016 на суму ПДВ 8 121,6 грн, № 2 від 21.01.2016 на суму ПДВ 11 404,8 грн, № 4 від 21.12.2015 на суму ПДВ 1175,04 грн, № 2 від 16.12.2015 на суму ПДВ 10 800 грн., № 6 від 30.10.2015 на суму ПДВ 5 927,04 грн, № 3 від 27.08.2015 на суму ПДВ 14 016 грн, № 2 від 18.08.2015 на суму ПДВ 13 315,20 грн (т. 32 арк. справи 127-152). На підставі зазначених податкових накладних позивачем сформовано податковий кредит серпня 2015 року в сумі 13 315 грн, грудня 2015 року 10 800 грн, січня 2016 14016 грн, березня 2016 року 26628 грн., травня 2016 року - 17638 грн, червня 2016 року - 8 225 грн, липня 2016 року - 10 056 грн. року. В акті перевірки не зазначено про встановлення розбіжностей між сумою податкового кредиту ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та податковими зобов`язаннями ТОВ «ПРОМТЕХПЛЮС» згідно даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту».

4. Позивачем в податковому обліку з податку на додану вартість звітних періодів листопад 2015 року, серпень 2017 року відображено придбання матеріалів (дроту) в ТОВ «ПРОДОН» () на умовах договору № 1642 від 15.08.2017 та № 1716 від 15.10.2015. Згідно висновків акту позивачем завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОДОН» в загальній сумі 19 833 грн., у т.ч. у листопаді 2015 року на 17 533грн, у серпні 2017 року - 2300 грн.

Перевіркою встановлено, що в ході виконання зазначеного договору постачальником позивача ТОВ «ПРОДОН» виписані податкові накладні № 8 від 10.11.2015 на суму ПДВ 17 532,90 грн., № 9 від 18.08.2017 на суму ПДВ 2 300,00 грн, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит листопада 2015 року в сумі 17533 грн, серпня 2017 року в сумі 2 300,00 грн (т. 32 арк. справи 152, 154). Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» розбіжностей між сумою податкового кредиту ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та податковими зобов`язаннями ТОВ «ПРОДОН» не встановлено.

5. Позивачем в податковому обліку з податку на додану вартість звітних періодів грудень 2016 року, квітень та серпень 2017 року відображено придбання обладнання в ТОВ «ХЗМІ «ВЕКТОР» () на умовах договору № 2125 від 13.10.2016. Згідно висновків акту позивачем завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «ХЗМІ «ВЕКТОР» на загальну суму ПДВ 33 844 грн, у т.ч. грудня 2016 року на 8600,00 грн, квітня 2017 року на 4300,00 грн, серпня 2017 року на 20 944 грн.

Перевіркою встановлено, що в ході виконання зазначеного договору постачальником позивача ТОВ «ХЗМІ «ВЕКТОР» виписані податкові накладні № 2 від 05.12.2016 на суму ПДВ 8600,00 грн, № 5 від 18.04.2017 на суму ПДВ 4300,00 грн, № 4 від 03.08.2017 на суму ПДВ 20 944 грн (т. 32 арк. справи 159-163). На підставі зазначених податкових накладних сформовано податковий кредит грудня 2016 року на 8600,00 грн, квітня 2017 на 4300,00 грн, серпня 2017 року на 20 944,00 грн. Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» розбіжностей між сумою податкового кредиту ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та податковими зобов`язаннями ТОВ «ХЗМІ «ВЕКТОР» не встановлено.

6. Позивачем в податковому обліку з податку на додану вартість звітних періодів травень листопад 2016 року, січень, червень жовтень, грудень 2017 року відображено придбання товарів (ресурсів) в ТОВ «ТД «МІЖГАЛУЗЕВИЙ РЕГІОН» () на умовах договору № 1023 від 03.05.2016. Згідно висновків акту позивачем завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ ТД «МІЖГАЛУЗЕВИЙ РЕГІОН» на загальну суму ПДВ 786 105 грн, у т. ч. у травні 2016 року на 40 445 грн, червні 2016 року 134 310грн, липні 2016 року 55943 грн, серпні 2016 року 29 564 грн, вересні 2016 року 11 429 грн, жовтні 2016 року 186 544 грн, листопаді 2016 року 96 222 грн, січні 2017 року 102 376 грн, червні 2017 року 25 824 грн, липні 2017 року 19 962 грн, червні 2017 року 17 808грн, вересні 2017 року 43 200 грн, жовтні 2017року 3278 грн, грудні 2017 року 19 200 грн.

Перевіркою встановлено, що в ході виконання зазначеного договору постачальником позивача ТОВ «ТД «МІЖГАЛУЗЕВИЙ РЕГІОН» виписані податкові накладні № 4 від 19.05.2016 сума ПДВ 17 251,40 грн, № 5 від 30.05.2016 сума ПДВ 23 194 грн, № 14 від 21.06.2016 сума ПДВ 49 000 грн, розрахунок коригування № 29 від 28.06.2016 сума ПДВ 49 000 грн, № 18 від 29.06.2016 сума ПДВ 70 910 грн, № 17 від 29.06.2016 сума ПДВ 63 400 грн, № 23 від 15.07.20016 сума ПДВ 24 500 грн, № 24 від 21.07.2016 сума ПДВ 14 000 грн, № 25 від 29.07.2016 сума ПДВ 31 443,30 грн, № 30 від 18.08.2016 сума ПДВ 877,68грн, № 31 від 18.08.2016 сума ПДВ 14 686,70 грн, № 35 від 15.09.2016 сума ПДВ 11 428,70 грн, № 12 від 01.10.2016 ПДВ в сумі 37 064 грн, № 46 від 07.10.2016 ПДВ в сумі 91 275 грн., № 48 від 26.10.2016 ПДВ в сумі 58 205 грн, № 51 від 01.11.2016 ПДВ в сумі 54 405,89 грн, № 55 від 24.11.2016 ПДВ в сумі 41 816,46 грн, № 57 від 26.12.2016 ПДВ в сумі 61 987,50 грн, № 1 від 11.01.2017 ПДВ в сумі 2 287,52 грн, № 2 від 20.01.2017 ПДВ в сумі 38 100,00 грн, № 22 від 24.06.2017 ПДВ в сумі 1 920 грн, № 24 від 15.06.2017 ПДВ в сумі 23 904 грн, № 27 від 04.07.2017 ПДВ в сумі 5 561,60 грн, № 31 від 30.07.2017 ПДВ в сумі 14 400 грн, № 38 від 21.08.2017 ПДВ в сумі 17 808 грн, № 41 від 01.09.2017, ПДВ в сумі 19 200,00 грн, № 49 від 24.09.2017 ПДВ в сумі 24 000 грн, № 54 від 19.10.2017 ПДВ в сумі 3 277,60грн, № 57 від 16.11.2017 ПДВ в сумі 19 200 грн, на підставі яких до податкового кредиту травня 2016 року включено 40 445 грн, червня 2016 року 134 310 грн. липня 2016 року 55943 грн, серпня 2016 року 29 564 грн, вересня 2016 року 11 429 грн, жовтня 2016 року 186 544 грн, листопада 2016 року 96 222 грн, січня 2017 року 102 376 грн, червня 2017 року 25 824 грн, липня 2017 року 19 962 грн, червня 2року 17 808грн, вересня 2017 року 43200 грн, жовтня 2017року - 3278 грн, грудня 2017 року 19 200 грн (т. 32 арк. справи 169-227).

Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» розбіжностей між сумою податкового кредиту ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та податковими зобов`язаннями ТОВ «ТД «МІЖГАЛУЗЕВИЙ РЕГІОН» не встановлено.

7. Позивачем в податковому обліку з податку на додану вартість жовтень 2015 року, березень червень 2016 року, серпень-жовтень 2016 року, березень та травень 2017 року відображено придбання обладнання в ТОВ «ПРОМЕКСІМ-ДОНЕЦЬК» () на умовах договорів № 2617 від 28.11.2014, № 574 від 01.02.2017, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 5 арк. справи 1-4, 5-8). Згідно висновків акту позивачем завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМЕКСІМ ДОНЕЦЬК» на загальну суму ПДВ 169 220 грн, у т.ч. за жовтень 2015 року на 6 471,00 грн, березень 2016 року на 23 725,00 грн, квітень 2016 року на 26791,00 грн, травень 2016 року на 31 921,00 грн, червень 2016 року на 6188,00 грн, серпень 2016 року на 24 127,00 грн, вересень 2016 року на 12 680,00 грн, жовтень 2016 року на 6 911,00 грн, березень 2017 року на 27 584,00 грн, травень 2017 року на 2 822,00 грн.

Перевіркою встановлено, що в ході виконання зазначеного договору постачальником позивача ТОВ «ПРОМЕКСІМ ДОНЕЦЬК» виписані податкові накладні № 49 від 05.10.2015 на суму ПДВ 6 471 грн, № 16 від 29.03.2016 на суму ПДВ 12 027,60 грн, № 13 від 22.03.2016 на суму ПДВ 23 725 грн, № 28 від 18.04.2016 на суму ПДВ 2 832 грн, розрахунок коригування № 2830 від 30.03.2017 на суму ПДВ «-» 2 832,00 грн, № 34 від 28.04.2016 на суму ПДВ 379,40 грн, № 35 від 28.04.2016 на суму ПДВ 820 грн, № 33 від 21.04.2016 на суму ПДВ 3570 грн, № 32 від 21.04.2016 на суму ПДВ 4 080 грн, № 30 від 20.04.2016 на суму ПДВ 3 444 грн, № 31 від 20.04.2016 на суму ПДВ 1 798грн, № 27 від 18.04.2016на суму ПДВ 3 976 грн, № 29 від 18.04.2016на суму ПДВ 2 730 грн, № 26 від 14.04.2016 на суму ПДВ 5 040 грн, № 23 від 13.04.2016 на суму ПДВ 1 204 грн, № 25 від 13.04.2016 на суму ПДВ 968 грн, № 24 від 13.04.2016 на суму ПДВ 4 239 грн, № 21 від 12.04.2016 на суму ПДВ 3 416 грн, № 22 від 12.04.2016на суму ПДВ 4 617 грн, № 20 від 11.04.2016 на суму ПДВ 4 200 грн, № 19 від 17.04.2016 на суму ПДВ 2 321 грн, № 18 від 07.04.2016 на суму ПДВ 6 070,4 грн, № 61 від 14.07.2016 на суму ПДВ 5780 грн, № 60 від 01.07.2016 на суму ПДВ 18 346,60 грн, № 72 від 20.09.2016 на суму ПДВ 12 680 грн, № 73 від 20.09.2016 на суму ПДВ 6 911 грн, № 379 від 11.10.2016 на суму ПДВ 10 800 грн, № 80 від 11.10.2016 на суму ПДВ 5 846 грн, розрахунок коригування № 89031 від 31.03.2017 на суму ПДВ «-» 324 грн, № 82 від 30.11.2016 на суму ПДВ 11 150 грн, № 8231 від 31.03.2017 на суму ПДВ «-» 11150 грн, № 3182 від 21.10.2016 на суму ПДВ 11 150 грн, № 8 від 17.03.2017 на суму ПДВ 560 грн, № 9 від 17.03.2017 на суму ПДВ 686 грн, № 7 від 17.03.2017 на суму ПДВ 2 136,40 грн (т. 33 арк. справи 1-67). На підставі податкових накладних до податкового кредиту включено ПДВ на загальну суму 169 220 грн, у т.ч. за жовтень 2015 року на 6471 грн, за березень 2016 року на 23 725 грн., квітень 2016 року на 26791 грн, травень 2016 року на 31 921 грн, червень 2016 року на 6188 грн, серпень 2016 року на 24 127 грн, вересень 2016року на 12 680 грн, жовтень 2016 року на 6 911 грн, березень 2017 року на 27 584 грн, травень 2017 року на 2 822 грн.

Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» розбіжностей між сумою податкового кредиту ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та податковими зобов`язаннями ТОВ «ПРОМЕКСІМ-ДОНЕЦЬК» є розбіжності у жовтні 2016 та березні 2017 року.

8. В податковому обліку з податку на додану вартість за лютий, квітень, липень листопад 2017 року позивачем відображені наслідки придбання обладнання в ТОВ «УКРМЕХЦЕНТР» () на умовах договору № 129 від 11.01.2017 та № 1482 від 05.07.2017 (т. 6 арк. справи 191-214, 215-224, т. 7 арк. справи 1). Згідно висновків акту позивачем завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «УКРМЕХЦЕНТР» на загальну суму ПДВ 154 159грн, у т.ч. за лютий 2017 року на 7 008 грн, квітень 2017 року на «-» 69 грн, липень 2017 року на 22 840 грн, серпень 2017 року на 26 800 грн, за вересень 2017 року на 10 080 грн, за жовтень 2017 року на 12 600 грн, за листопад 2017 року на 74 900 грн.

Перевіркою встановлено, що в ході виконання у зазначеного договору постачальником позивача ТОВ «УКРМЕХЦЕНТР» виписані податкові накладні № 9 від 24.02.2017 на суму ПДВ 5 280 грн, № 10 від 24.02.2017 на суму ПДВ 1 728,00 грн, № 11 від 07.07.2017 на суму ПДВ 1 600 грн, № 12 від 07.07.2017 на суму ПДВ 7 840 грн, № 13 від 19.07.2017 на суму ПДВ 13 400 грн, № 14 від 02.08.2017 на суму ПДВ 13 400 грн, № 15 від 09.08.2017 на суму ПДВ 13 400 грн, № 16 від 21.09.2017 на суму ПДВ 10 080, 00 грн, № 1 від 13.10.217 на суму ПДВ 12 600 грн, № 1 від 01.11.2017 на суму ПДВ 10 770 грн, № 2 від 01.11.2017 на суму ПДВ 6 480 грн, № 3 від 02.11.2017 на суму ПДВ 23 800 грн, № 6 від 17.11.2017 на суму ПДВ 12 950 грн, № 7 від 17.11.2017 на суму ПДВ 20 900 грн (т. 33 арк. справи 77-92). На підставі зазначених податкових накладних позивачем до складу податкового кредиту включено ПДВ в сумі 154 159 грн, у т.ч. за лютий 2017 року - 7 008 грн, за квітень 2017 року на «-» 69 грн, липень 2017 року на 22 840 грн, за серпень 2017 року на 26 800 грн, за вересень 2017 року на 10 080 грн, за жовтень 2017 року на 12 600 грн, за листопад 2017 року на 74 900 грн. Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» розбіжностей між сумою податкового кредиту ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та податковими зобов`язаннями ТОВ «УКРМЕХЦЕНТР» не встановлено.

9. В податковому обліку з податку на додану вартість за серпень та вересень 2016 року, січень та березень 2017 року позивачем відображені наслідки придбання матеріалів та товарів в ТОВ «ХІМТРЕЙД» (6) на підставі договору №1852 від 24.11.2015 (т.6 арк. справи 98-101). Згідно висновків акту позивачем завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «ХІМТРЕЙД» на загальну суму 87 318 грн, у т.ч. серпні 2016 року на 32 600 грн, вересні 2016 року на 7 140 грн, січні 2017 року на 39 440 грн, березні 2017 року на 8 138 грн.

Перевіркою встановлено, що в ході виконання зазначеного договору постачальником позивача ТОВ «ХІМТРЕЙД» виписані податкові накладні № 30 від 22.04.2016 на суму ПДВ 7 750 грн, № 20 від 20.04.2016 на суму ПДВ 32 600 грн, № 28 від 10.08.2016 на суму ПДВ 7 140 грн, № 70 від 01.12.2016 на суму ПДВ 39 440 грн, № 5 від 19.01.2017 на суму ПДВ 8 138 грн (т. 39 арк. справи 103-109). На підставі зазначених податкових накладних позивачем до складу податкового кредиту включено ПДВ на загальну суму 87 318 грн., у т.ч. серпні 2016 року - 32 600 грн., вересні 2016 року - 7 140 грн, січні 2017 року - 39 440 грн., березні 2017 року - 8 138 грн. Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» між сумою податкового кредиту ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та податковими зобов`язаннями ТОВ «ХІМТРЕЙД» встановлено розбіжності у квітні та серпні 2016 року, ТОВ «ХІМТРЕЙД» не включено до складу податкових зобов`язань з ПДВ 8 138 грн. та 32 600 грн відповідно.

10. В податковому обліку з податку на додану вартість за липень та листопад 2016 року позивачем відображені наслідки придбання матеріалів та ресурсів в ПВП «РЕМПУТЬСЕРВІС» () на підставі договору № 1226 від 02.06.2016 (т. 6 арк. справи 176-179). Згідно висновків акту позивачем завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ПВП «РЕМПУТЬСЕРВІС» на загальну суму 39 120 грн, у т.ч. за липень 2016 року на 36 675 грн, листопада 2016 року на 2 445 грн.

Перевіркою встановлено, що в ході виконання у зазначеного договору постачальником позивача ПВП «РЕМПУТЬСЕРВІС» виписані податкові накладні № 3 від 22.07.2016 на суму ПДВ 36 675 грн, № 10 від 09.11.2016 на суму ПДВ 2 445 грн (т. 33 арк. справи 112, 114). На підставі зазначених податкових накладних позивачем до складу податкового кредиту включено ПДВ на загальну суму 39 120,00 грн, у т.ч. у липні 2016 року на 36 675,00 грн, у листопада 2016 року на 2 445,00 грн.

Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» між сумою податкового кредиту ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та податковими зобов`язаннями ПВП «РЕМПУТЬСЕРВІС» не встановлено розбіжностей.

11. В податковому обліку з податку на додану вартість за липень, серпень, жовтень 2015 року, листопад 2016 року, лютий, червень, липень 2017 року позивачем відображені наслідки придбання обладнання в ПП «ВКФ «АЗОВГІДРОСЕРВІС» () на умовах договору № 3249 від 12.11.2013, № 1836 від 25.08.2016 (т. 8 арк. справи 220-231, 232-237, т. 9 арк. справи 1-5). Згідно висновків акту позивачем завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ПП «ВКФ «АЗОВГІДРОСЕРВІС» всього на суму 68 800 грн, у т.ч. у липні 2015 року на 1 504,00 грн, серпні 2015 року 2 444,00 грн, жовтні 2015 року 8 148,00 грн, листопаді 2016 року - 9 0986 грн, лютому 2017 року 7000,00 грн, червні 2017 року 33 640,00 грн, липні 2017 року 6 968,00 грн.

В ході виконання умов укладеного договору постачальником позивача ПП «ВКФ «АЗОВГІДРОСЕРВІС» виписані податкові накладні № 18 від 21.07.2015 на суму ПДВ 1504 грн, № 20 від 05.08.2015 на суму ПДВ 19 894 грн, № 22 від 26.08.2015 на суму ПДВ 2 444 грн, № 28 від 06.10.2015 на суму ПДВ 8 148 грн, № 60 від 03.11.2016 на суму ПДВ 1 192 грн, № 59 від 03.11.2016 на суму ПДВ 7 904 грн, № 3 від 06.02.2017 на суму ПДВ 7 000 грн, № 20 від 01.06.2017 на суму ПДВ 2800, 00 грн, № 19 від 01.06.2017 на суму ПДВ 5 192 грн, № 18 від 01.06.2017 на суму ПДВ 30 840 грн, № 33 від 12.07.2017 на суму ПДВ 5544 грн, № 34 від 12.07.2017 на суму ПДВ 1424 грн, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 33 арк. справи 117-140). На підставі зазначених податкових накладних позивачем сформований податковий кредит звітних податкових періодів липня 2015 року на 1 504,00 грн, серпня 2015 року 22 338,00 грн, жовтня 2015 року 8 148,00 грн, листопада 2016 року 9 096,00 грн, лютого 2017 року 7000,00 грн, червня 2017 року 38 832,00 грн, липня 2017 року 6968,00 грн, що підтверджується відомостями додатків 5 декларацій відповідних звітних податкових періодів, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» між сумою податкового кредиту ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та податковими зобов`язаннями ПП «ВКФ «АЗОВГІДРОСЕРВІС» встановлені розбіжності у жовтні 2015 року через декларування останнім зобов`язань на 480,00 грн більше ніж податкового кредиту позивачем.

12. В податковому обліку з податку на додану вартість за травень 2015 року грудень 2017 року позивачем відображені наслідки придбання обладнання в ТОВ «ПРОМХІМТЕХ ЛТД» () на умовах договорів № 1955 від 12.08.2014 та № 370 від 23.06.2016 (т. 11 арк. справи 184-194, 195-212). Згідно висновків акту позивачем завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМХІМТЕХ ЛТД» на загальну суму 302 916 грн, у т.ч. за травень 2015 року на 2040,00 грн, за липень 2015 року на 20 800,000 грн, грудень 2015 року на 21 468,00 грн, серпень 2016 року на 30 876,00 грн, вересень 2016 року на 14 100,00 грн, жовтень 2016 року на 3 194,00 грн, листопад 2016 року на 24 910,00 грн, грудень 2016 року на 2 512,00 грн, січень 2017 року на 18 250,00 грн, червень 2017 року на 72 248,00 грн, липень 2017 року на 30 536,00 грн, серпень 2017 року на 24 896,00 грн, грудень 2017 року на 37 086,00 грн.

За фактом постачання товарно-матеріальних цінностей ТОВ «ПРОМХІМТЕХ ЛТД» виписані податкові накладні: № 2 від 14.05.2015 на суму ПДВ 2040 грн, № 1 від 06.07.2015 на суму ПДВ 13800 грн, № 2 від 06.07.2015 на суму ПДВ 7 000 грн, № 7 від 30.07.2015 на суму ПДВ 19 908 грн, № 8 від 30.07.2015 на суму ПДВ 1 080 грн, № 9 від 03.07.2015 на суму ПДВ 480 грн, № 5 від 08.12.2015 на суму ПДВ 52 897,36 грн, № 1 від 18.03.2016 на суму ПДВ 284 895,16 грн, № 6 від 28.03.2016 на суму ПДВ 258 543,01 грн, № 1 від 14.06.2016 на суму ПДВ 270 650,40 грн, № 15 від 20.07.2016 на суму ПДВ 3 037,60 грн, № 16 від 20.07.2016 на суму ПДВ 16 920 грн, № 26 від 29.07.2016 на суму ПДВ 245 615,86 грн, № 1 від 01.08.2016 на суму ПДВ 9120 грн, № 3 від 02.08.2016 на суму ПДВ 16450 грн, № 11 від 12.08.2016 на суму ПДВ 14 425,60 грн, № 12 від 22.09.2016 на суму ПДВ 14 100 грн, № 5 від 10.1.02016 на суму ПДВ 3194 грн, № 7 від 12.02.016 на суму ПДВ 14 100 грн, № 10 від 14.10.2016 на суму ПДВ 7480 грн, № 12 від . 26.10.2016 на суму ПДВ 10 810 грн, № 2 від 02.12.2016 на суму ПДВ 952 грн, № 3 від 02.12.2016 на суму ПДВ 1560 грн. № 5 від 24.01.2017 на суму ПДВ 18 249,60 грн, № 8 від 24.04.2017 на суму ПДВ 1728 грн, № 9 від 24.04.2017 на суму ПДВ 2 464 грн, № 3 від 07.06.2017 на суму ПДВ 128 грн. № 2 від 07.06.2017 на суму ПДВ 42 840 грн, № 7 від 14.06.2017 на суму ПДВ 23680 грн, № 12 від 20.06.2017 на суму ПДВ 5600 грн, № 1 від 05.07.2017 на суму ПДВ 3440 грн, № 5 від 06.07.2017 на суму ПДВ 6400 грн. № 8 від 25.07.2017 на суму ПДВ 5280 грн, № 9 від 25.07.2017 на суму ПДВ 10168 грн, № 10 від 26.07.2017 на суму ПДВ 1 056 грн, № 3 від 16.08.2017 на суму ПДВ 896 грн, № 4 від 21.08.2017 на суму ПДВ 24 000 грн, № 4 від 11.12.2017 на суму ПДВ 574 грн, № 3 від 11.12.2017 на суму ПДВ 36 000 грн. № 9 від 26.12.2017 грн на суму ПДВ 512 грн, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 33 арк. справи 145-217).

Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» розбіжностей між сумою податкового кредиту ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та податковими зобов`язаннями ТОВ «ПРОХІМТЕХ ЛТД» не встановлено. На підставі зазначених податкових накладних позивачем сформований податковий кредит наступних звітних податкових періодів: травень 2015 року на 2 040,00 грн, липень 2015 року 42 268,00 грн, грудень 2015 року 52 897,36 грн, березень 2016 року 543 438,17 грн, червень 2016 року 270 650,40 грн, липень 2016 року 265 573,46 грн, серпень 2016 року 39 995,60 грн, вересень 2016 року 14 100,00 грн, жовтень 2016 року 35 584,00 грн, грудень 2016 року 2 512,00 грн, січень 2017 року 18 250,00 грн, квітень 2017 року 4 192,00 грн, червень 2017 року 72 248,00 грн, липень 2017 року- 26344,00 грн, серпень 2017 року- 24 896,00 грн, грудень 2017 року - 37 086,00 грн, що підтверджується відомостями додатку 5 декларацій відповідних звітних податкових періодів, копії яких наявні в матеріалах справи.

13. В податковому обліку з податку на додану вартість за березень 2015 року жовтень 2017 року позивачем відображені наслідки придбання матеріалів (ресурсів) в ТОВ «КЕРАМТЕХ ЛТД» () на умовах договору № 1393 від 30.08.2015 (т. 15 арк. справи 224-228). Згідно висновків акту позивачем завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «КЕРАМТЕХ ЛТД» на загальну суму 116 716 грн, у т.ч. за березень 2015 року на 6 383,00 грн, за вересень 2015 року на 5 710,00 грн, лютий 2016 року на 5620,00 грн, грудень 2016 року на 48740,00 грн, лютий 2017 року на 1 934 грн, квітень 2017 року на 2 100,00 грн, травень 2017 року на 27430,00 грн, червень 2017 року на 2110,00 грн, вересень 2017 року на 5 185,00 грн, жовтень 2017 року на 11 504,00 грн.

За фактом постачання товарно-матеріальних цінностей ТОВ «КЕРАМТЕХ ЛТД» виписані податкові накладні: № 1 від 13.03.2015 на суму ПДВ 6383,21 грн, № 1 від 07.09.2015 на суму ПДВ 5 710 грн, № 1 від 25.11.2015 на суму ПДВ 5 620,20 грн, № 2 від 17.11.2016 на суму ПДВ 10 550 грн, № 1 від 07.11.2016 на суму ПДВ 10 550 грн, № 1 від 16.12.2016 на суму ПДВ 10 550 грн, № 2 від 15.12.2016 на суму ПДВ 17 090,30 грн, № 1 від 15.02.2016 на суму ПДВ 1 933,75 грн, № 2 від 19.04.2017 на суму ПДВ 2 100,35 грн, № 1 від 14.04.2017 на суму ПДВ 27 430,00 грн, № 1 від 26.05.2017 на суму ПДВ 2 110 грн, № 1 від 01.07.2017 на суму ПДВ 11 504,02 грн, № 2 від 25.09.2017 на суму ПДВ 11 504,02 грн, № 1 від 04.08.2017 на суму ПДВ 11 504,02 грн, № 1 від 06.09.2017 на суму ПДВ 5 185,46 грн, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 34 арк. справи 2-26). Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» між сумою податкового кредиту ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» та податковими зобов`язаннями ТОВ «ПРОХІМТЕХ ЛТД» встановлено розбіжності. На підставі зазначених податкових накладних позивачем сформований податковий кредит наступних звітних податкових періодів: за березень 2015 року на 6 383,00 грн, за вересень 2015 року 5 710,00 грн, лютий 2016 року 5620,00 грн, листопад 2016 21100,00 грн, грудень 2016 року 48740,00 грн, лютий 2017 року 1 934 грн, квітень 2017 року 2 100,00 грн, травень 2017 року 27430,00 грн, червень 2017 року 2110,00 грн, вересень 2017 року 5 185,00 грн, жовтень 2017 року - 11 504,00 грн, що підтверджується відомостями додатку 5 декларацій відповідних звітних податкових періодів, копія яких наявні в матеріалах справи.

Порядок формування платником податку на додану вартість податкового кредиту врегульований нормами статті 198 Податковим кодексом України.

Підпунктом ''а'' пункту 198.1 статті 198 ПК України (в редакції, що діяла станом на формування позивачем податкового кредиту) встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті198 ПК).

Згідно з пунктом 198.3 цієї статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (абзац другий цього пункту).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК).

Виходячи зі змісту положень ПК України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передумовою відображення в податковому обліку з податку на додану вартості господарських операції з придбання/реалізації товарів (послуг) є підтвердження таких операцій документами, що містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та підтвердження суми податкового кредиту належним чином оформленою податковою накладною.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження, зокрема, сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні суми податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують дійсно мали місце.

За умови подання платником податків належним чином оформлених документів, складенням яких згідно з правовими нормами повинні супроводжується вчинення господарської операції певного виду, та підтвердження суми ПДВ податковими накладними, зареєстрованими відповідно до вимог статті 201 ПК України, задекларований податковий кредит вважається підтвердженим (правомірним), якщо контролюючий орган не доведе зворотного.

Під час вирішення судом питання про допущення позивачем порушень формування доходів відповідних звітних періодів за наслідком відображення операцій з придбання товарів, робіт та послуг від контрагентів позивача: ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА" , ТОВ "ДОН ФЕРУМ ГРУПП", ТОВ ТД "МІЖГАЛУЗЕВИЙ РЕГІОН", ТОВ "ПРОМЕКСІМ-ДОНЕЦЬК", ПВП "РЕМПУТЬСЕРВІС", ТОВ "ПРОМХІМТЕХ ЛТД", ПП «ВКФ «АЗОВГІДРОСЕРВІС», ТОВ "ПРОДОН", ТОВ "ХЗМІ "ВЕКТОР", ТОВ "УКРМЕХЦЕНТР", ТОВ "КЕРАМТЕХ ЛТД", ТОВ "ПРОМТЕХПЛЮС", ТОВ "ХІМТРЕЙД", суд дійшов висновку про підтвердження наданими позивачем документами відбуття зазначених господарських операцій, наслідки яких позивач відобразив в обліку. Враховуючи викладене та наявність в матеріалах справи належним чином оформлених та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних, що підтверджують правомірність формування позивачем податкового кредиту, сталу практику Верховного Суду відповідно до якої порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності саме по собі не може бути підставою висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування податкового кредиту, суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків відповідача про завищення позивачем податкового кредиту

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків податкового органу, викладених в акті перевірки про завищення позивачем податкового кредиту періодів з 01.01.2015 по 31.12.2017 на 5 565 083 грн.

В ході відпрацювання відхилень, що встановлені Системою автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС, між сумами податкових зобов`язань та/або податкового кредиту з податку на додану вартість платника податків та його контрагентів за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 відповідачем встановлено, що в порушення пунктів 192.1 - 192.3 ст. 192 Податкового кодексу України позивачем завищено податковий кредит внаслідок невключення до його складу складених контрагентами постачальниками розрахунків коригування, що відображають у податковій звітності зменшення компенсації вартості придбаних товарів у сумі 602 369 грн, в тому числі: за лютий 2015 року - 211 735 грн; за квітень 2015 року 242 164 грн; за травень 2015 року 15 482 грн; за жовтень 2015 року 32 726 грн; за березень 2016 року 49 138 грн; за серпень 2016 року 18 575 грн; за листопад 2016 року 13 494 грн; за травень 2017року 19 055 грн.

Так, згідно з актом перевірки, ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» завищено податковий кредит в наслідок не включення до складу податкового кредиту сум зменшення ПДВ згідно з розрахунками коригування у зв`язку із зміною суми компенсації вартості товару по постачальникам:

1. ТОВ "НАФТОПРОМТОРГ" (): розрахунок коригування № 19 від 28.02.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 12.03.2015) до податкової накладної №54 від 31.01.2015, яким суму ПДВ зменшено на 211 735,07 грн, та розрахунок коригування №10046 від 04.04.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 17.04.2015) до податкової накладної №49 від 31.03.2015, яким суму ПДВ зменшено на 214 732,36 грн;

2. ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" (код ЄДРПОУ 5761620): розрахунок коригування № 672 від 21.03.2016 (зареєстровано в ЄРПН за № від 28.03.2016) до податкової накладної №694 від 29.01.2016, яким суму ПДВ зменшено на 36 183,88 грн;

3. ТОВ "УКРТЕХКОМПЛЕКТ" (): розрахунок коригування №6 від 25.05.2017 до податкової накладної №5 від 25.05.2017, яким суму ПДВ зменшено на 19 055 грн. Розрахунок коригування зареєстровано в ЄРПН за № від 13.06.2017;

4 ТОВ "ЕСМ УКРАЇНА" (): розрахунок коригування №1 від 11.08.2016 (зареєстровано в ЄРПН за № від 15.08.2016) до податкової накладної №2 від 06.04.2015, яким суму ПДВ зменшено на 1 908,77 грн;

5. ТОВ "ТД АГРІНОЛ" (): розрахунок коригування №493 від 12.05.2015 (зареєстровано в ЄРПН за №) до податкової накладної №722 від 21.04.2015, яким суму ПДВ зменшено на 15 481,50 грн;

6. ТОВ "ПРІМЕТАЛС ТЕКНОЛОДЖІЗ УКРАЇНА" (): розрахунок коригування №10 від 14.11.2016 до податкової накладної №2 від 23.09.2016, яким суму ПДВ зменшено на 11 819,89 грн та № 11 від 14.11.2016 до податкової накладної №3 від 23.09.2016, яким суму ПДВ зменшено на 1 673,62 грн. Наведені розрахунки коригування зареєстровано в ЄРПН за № від 24.11.2016 та № від 24.11.2016;

7. НАК "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (): розрахунки коригування на загальну суму 12 953,86 грн, зокрема, №2308 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 3396,19 грн до податкової накладної №28659 від 08.09.2015; №2321 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 2 490,99 грн до податкової накладної №29547 від 25.09.2015; №2310 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 944,68 грн до податкової накладної №28662 від 10.09.2015; №2313 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 811,32 грн до податкової накладної №29150 від 15.09.2015; №2312 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 718,43 грн до податкової накладної №29149 від 14.09.2015; № 315 від 28.10.2015р. (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 677,46 грн до податкової накладної №29152 від 17.09.2015; №2309 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 558,71 грн до податкової накладної №28661 від 09.09.2015; №2311 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 487,17 грн до податкової накладної №29148 від 11.09.2015; №2318 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 450,36 грн до податкової накладної №29544 від 22.09.2015; №2314 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 385,78 грн до податкової накладної №29151 від 16.09.2015; №2316 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 348,72 грн до податкової накладної №29153 від 18.09.2015; №2319 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 249,37 грн до податкової накладної №29545 від 23.09.2015; №2303 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 209,8 грн до податкової накладної №28653 від 01.09.2015; №2317 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 200,31 грн до податкової накладної №29543 від 21.09.2015; №2323 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 196,02 грн до податкової накладної №29882 від 29.09.2015; №2320 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 182,11 грн до податкової накладної №29546 від 24.09.2015; №2305 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 175,78 грн до податкової накладної №28655 від 03.09.2015; №2307 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 113,49 грн до податкової накладної №28658 від 07.09.2015; №2322 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 112,66 грн до податкової накладної №28658 від 07.09.2015; №2304 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 95,5 грн до податкової накладної №28658 від 07.09.2015; №2306 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 83,12 грн до податкової накладної №28656 від 04.09.2015; №2324 від 28.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 09.11.2015) на суму ПДВ «-» 65,9 грн до податкової накладної №29883 від 30.09.2015;

8. ТОВ "АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД" (): розрахунок коригування №422 від 12.10.2015 (зареєстровано в ЄРПН № від 30.10.2015) до податкової накладної №673 від 25.09.2015, яким суму ПДВ зменшено на 32 725,87 грн;

9. ТОВ "НТП "ТЕХМЕТ"(: розрахунок коригування №15 від 30.04.2015 (зареєстровано в ЄРПН за № від 15.05.2015) до податкової накладної №140 від 25.04.2015, яким суму ПДВ зменшено на 27 432 грн.

В акті перевірки зазначено, що в бухгалтерському обліку позивачем відображені відповідні коригування вартості в сторону зменшення.

Підпунктом 192.1.1 пункту 192.1. статті 192 ПК України в редакції, чинній на час складення описаних вище розрахунків коригування до податкових накладних, визначено, що у разі, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, як передбачено підпунктом 192.1.1. статті 192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» від 16.07.2015 № 643-VIII, що набрав чинності 29.07.2015, пункт 192.1 після абзацу першого доповнено новими абзацами такого змісту: "Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу. При цьому постачальник товарів/послуг має право зменшити суму податкових зобов`язань за таким розрахунком коригування після його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем.

Розрахунки коригування, складені платником податку до податкових накладних, що не видаються отримувачу, що складені до 01.02.2015, а також складені під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних таким платником податку».

Тим самим Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» від 16.07.2015 № 643-VIII, що набрав чинності 29.07.2015, з абзацу другого з підпункту 192.1.1 виключено слова: «та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку» та доповнено абзацом такого змісту: «Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної».

Пунктом 192.2 статті 192 Податкового кодексу України визначені випадки, на які не поширюється норма пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України. Згідно з пунктом 192.3 ст. 192 Податкового кодексу України результат перерахунку податкових зобов`язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010, в редакції, чинній з 01.02.2015 до 20.05.2017, передбачалося, що розрахунок коригування, складений постачальником (продавцем) товарів (послуг) до податкової накладної, яка видана їх отримувачу (покупцю) - платникові податку, підлягає реєстрації:

-постачальником (продавцем), якщо передбачається збільшення суми компенсації вартості товарів (послуг) на користь такого постачальника (продавця) або коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суми компенсації;

-отримувачем (покупцем), якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів (послуг) на користь їх постачальника (продавця).

Розрахунок коригування, складений платником податку до податкових накладних, які не видаються отримувачу (покупцю) товарів (послуг), а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, підлягають реєстрації таким платником податку.

Таким чином, згідно з положеннями Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою від 29.12.2010 № 1246, та статті 192 Податкового кодексу України передбачено, що починаючи з 01.02.2015 обов`язок реєстрації розрахунків коригування, складених постачальником (продавцем) товарів (послуг) на зменшення суми компенсації вартості товарів (послуг) покладався на отримувача таких товарно-матеріальних цінностей, тобто позивача у справі. Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що такий обов`язок в отримувача (покупця) виник після 29.07.2015, після набрання чинності Законом України від 16.07.2015 № 643-VIII, оскільки в період з 01.02.2015 по 29.07.2015 такий обов`язок отримувача (покупця) товарно-матеріальних цінностей визначався Положеннями Порядку № 1246 від 29.12.2010. Встановлення контролюючим органом реєстрації в ЄРПН розрахунків коригування на зменшення суми компенсації вартості товарів, що не відображені позивачем у податковому обліку відповідних звітних періодах, обов`язок реєстрації яких покладався позивача у справі спростовує доводи позивача про неотримання ним цих розрахунків.

Отже, враховуючи викладене суд вважає правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях податкового законодавства висновки контролюючого органу, що викладені в акті перевірки про порушення ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» п.192.1, п.192.2, п. 192.3 ст. 192 Податкового кодексу України та завищення податкового кредиту внаслідок невключення зареєстрованих розрахунків коригування до його складу, які відображають у податковій звітності зменшення компенсації вартості придбаних товарів у сумі 602 369 грн, в тому числі за лютий 2015 року - 211 735 грн; за квітень 2015 року 242 164 грн; за травень 2015 року 15 482 грн; за жовтень 2015 року 32 726 грн; за березень 2016 року 49 138 грн; за серпень 2016 року 18 575 грн; за листопад 2016 року 13 494 грн; за травень 2017 року 19 055 грн.

За змістом викладеного в акті на порушення п.198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ПрАТ «ІМ. ІЛЛІЧА» завищено податковий кредит внаслідок безпідставного включення до його складу суми податку на додану вартість без здійснення операцій, пов`язаних з придбанням або виготовленням товарів та послуг по податковим накладним, які не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН у сумі 820491 грн, в тому числі: за вересень 2015 року - 42 000 грн; за жовтень 2015 року 132 283 грн; за листопад 2015 року 10 311 грн; за грудень 2015 року 135 654 грн; за січень 2016 року 12 180 грн; за лютий 2016 року 464 234 грн; - за листопад 2017 року 12 513 грн; за грудень 2016 року 11 316 грн.

Згідно викладеного в акті під час проведення перевірки встановлено невідображення ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» в бухгалтерському обліку операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей від контрагентівпостачальників та відсутність первинних документів, що підтверджують правомірність формування податкового кредиту:

червня 2015 року на суму ПДВ 96 200,00 грн на підставі податкової накладної № 22 31 від 25.06.2015, виписаної ПП «АСТОН» ()

вересня 2015 року на суму ПДВ 42 000,00 грн на підставі податкової накладної № 22 від 25.09.2015 по ТОВ «ТРАНС ІНВЕСТ ХОЛДІНГ» ()

жовтня 2015 року на суму ПДВ 36 083,20 грн по ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» (податкова накладна відсутня) ();

листопада 2015 на суму ПДВ 10 310,50 грн по ПрАТ «ЦГЗК» (податкова накладна відсутня) ()

грудня 2015 року в сумі ПДВ 135 654,00 грн на підставі податкової накладної № 4 від 21.10.2015 по ТОВ «Укрпроммонтаж 21» ();

січня 2016 року на суму ПДВ 12 180,00 грн по ПНВП «ЛУЗАР» (податкова накладна відсутня) ()

лютого 2016 року в сумі ПДВ 248 800,41 грн на підставі податкової накладної №13 від 22.10.2015 по ТОВ "ІНВЕСТХОЛДІНГ" (); в сумі ПДВ 139230,00 грн на підставі податкової накладної № 12 від 28.10.2015 по ТОВ «СЗВМ» (); в сумі ПДВ 45380,97 грн на підставі податкової накладної № 11 від 07.08.2015 по ТОВ ВКФ «ЕЛЕКТРОПРОМРЕМОНТ» () та ПДВ в сумі в сумі 30 822,55 грн по ТОВ «НАФТОПРОМТОРГ» (податкова накладна відсутня) ()

лютого 2016 року на суму ПДВ 11 316,27 грн на підставі податкової накладної № 2 від 10.02.2016 по ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» (ЄДРПОУ 3361075)

червня 2017 року на суму ПДВ 12 512,60 грн по ТОВ «ПРОМЕКС» (податкова накладна відсутня) ().

Положеннями пункту 198.1.1 статті 198 Податкового кодексу України в редакції чинній на час формування спірних сум податкового кредиту передбачалося, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2. ст. 198 ПК України).

Згідно з пунктом 198.6. статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями для цілей оподаткування платники податку зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Частинами першою та другою ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Згідно з п. 44.6 ст. 44 ПК України якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому п. 44.7 ст. 44 ПК України платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що документи були відсутні у цього платника податків на час складення звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим п. 44.7 ст. 44 ПКУ), документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до п. 44.7 ст. 44 ПКУ якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків фізичної особи або посадової особи платника податків юридичної особи).

Протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Враховуючи ненадання позивачем в період від дня проведення перевірки до прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення (червень 2018 року) первинних документів, що підтверджують правомірність формування податкового кредиту звітних періодів вересень 2015 року, жовтень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, листопад 2017 року, грудень 2016 року, що надані до суду в якості додатку до пояснень від 10.11.2020, при попередньому розгляді справи суд зробив висновок, що відповідні документи в позивача на час складання позивачем податкової звітності були відсутні. Отже, висновки акту перевірки про завищення податкового кредиту внаслідок безпідставного включення до його складу суми податку на додану вартість на 820491 грн є обґрунтованими .

Враховуючи, що під час судового розгляду справи підтвердження обґрунтованість висновків контролюючого органу про завищення позивачем податкового кредиту на 1 422 860 грн, податкове повідомлення-рішення від 15.06.2018 № є правомірним в частині зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 1 422 860,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 711 430 грн.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Щодо порушення контролюючим органом положень чинного податкового законодавства при призначені та проведенні документальної планової виїзної перевірки позивача суд зазначає.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1 статті 1 ПК України).

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1 статті 1 ПК України).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 ст. 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) перевірки, які проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України визначено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Відповідно п.77.2 ст.77 Податкового кодексу України, до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків здійснюється відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 02.06.2015 № 524 «Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків» (далі - Порядок № 524).

Відповідно п.2 розділу І цього Порядку формування (коригування) планів-графіків територіальних органів Державної податкової служби України (далі - територіальні органи ДПС) здійснюється у порядку, встановленому у розділах III-V цього Порядку.

Формування (коригування) планів-графіків здійснюється засобами інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів.

Пунктом 5 розділу І Порядку № 524 визначено, що план-графік (коригування плану-графіка) складається з планів-графіків (коригувань планів-графіків) територіальних органів ДПС та затверджується Головою ДПС.

Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДПС.

Належну якість формування плану-графіка та його коригування забезпечує територіальний орган ДПС, який сформував план-графік (коригування плану-графіка).

Відповідно до п.2 розд.III Порядку передбачено,що формування переліку платників податків до розділів І та ІІ плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційних систем ДФС.

Згідно з п.3 розділу ІІІ Порядку № 524 до плану-графіка включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, платежів.

На рівні територіальних органів ДПС за даними інформаційних ресурсів контролюючих органів та з інших джерел з урахуванням вимог пункту 2 цього розділу проводиться додатковий аналіз платників податків, які відібрані за даними інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів та за пропозиціями структурних підрозділів ДПС, щодо їх належності до реального сектору економіки, а також визначаються ризикові контрагенти, у тому числі ті, які знаходяться на обліку в інших територіальних органах ДПС.

Таким чином, дії контролюючого органу щодо формування та затвердження плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання є службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків. І зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов`язкових юридичних наслідків, і відповідно такий акт не порушує права останнього.

Верховний Суд у постанові від 30.10.2018 у справі № 826/6376/16 зауважив, що виключно результат реалізації повноваження податкового органу (саме - рішення контролюючого органу), а не процес реалізації його повноважень, може бути об`єктом судового оскарження.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Згідно з частиною третьою статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відтак, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

При цьому, таке порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у відповідних законодавчих актах право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

У свою чергу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 сформувала правовий висновок, що у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Враховуючи викладене, судом не встановлено порушень, які допущені під час призначення і проведення перевірки, що об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами перевірки, а тому зазначені позивачем підстави не є окремою підставою для скасування оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень. Більш того, судом у даному рішенні надано оцінку податковим повідомлення-рішенням по суті та встановленим під час перевірки обставинам.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Між тим, у відповідності до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України регламентовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

При цьому, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

За сталою судовою практикою, у тому числі й Верховного Суду, умовами допустимості доказів є: 1) одержання фактичних даних із належного процесуального джерела; 2) одержання фактичних даних належним суб`єктом; 3) одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; 4) належне процесуальне оформлення одержаних фактичних даних.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не наддасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно положень ч. 3ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до платіжного доручення № від 07.09.2018 сума сплаченого позивачем судового збору ставить 616 700,00 грн. На підтвердження факту витрат на проведення експертизи позивачем надані рахунки на сплату, акт виконаних робіт та платіжне доручення № від 20.06.2019 на суму 280 280,00 грн.

Таким чином, судовий збір пропорційно задоволеної частини позовних вимог у розмірі 606 560 (шістсот шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 50 копійок та 280 280 (двісті вісімдесят тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 коп. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

На підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 15.06.2018 № в частині зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 6 694 218 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 3 347 109 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 15.06.2018 № від 15.06.2018 щодо зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 80 283 229,00 грн за 2015 рік, 121 823 313,00 грн за 1 квартал 2016 року, 91 885 453,00 грн за півріччя 2016 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 15.06.2018 № від 15.06.2018 щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток 43 483 562,50 грн, з яких за основним платежем - 34 786 850,00 грн, за штрафними санкціями - 8 696 712,50 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків () на користь Приватного акціонерного товариства «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» (, адреса: 69008, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9) судові витрати в розмірі 606 560 (шістсот шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 50 копійок та 280 280(двісті вісімдесят тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 14 лютого 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя О.В. Троянова