Справа № 380/17227/24
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 380/17227/24 пров. № А/857/32468/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання : Скрутень Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року (ухвалене головуючою-суддею Сидор Н.Т. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Львові) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

12.08.2024 ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Стрийський ВДВС, відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Стрийського ВДВС Мельникович С.М. про відкриття виконавчого провадження ВП № 69881052 від 20.09.2022 та зобов`язати відповідача повернути без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-34797-13У від 27.05.2021, видану Головним управлінням ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС), про стягнення з нього боргу (недоїмки) в розмірі 7055,00 грн станом на 07.07.2022, яка набрала чинності 14.02.2022.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи просить його скасувати та прийняти постанову, якою його позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що за змістом вимоги про сплату боргу (недоїмки), борг виник після її складання та набрання нею чинності. Борг, зазначений у вимозі визначено станом на 07.07.2022. Суд першої інстанції недоречно врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 09.02.2023 по справі №380/16826/21, оскільки обставини у цій справі не є релевантними з розглядуваним публічно-правовим спором. ГУ ДПС не визначило борг станом на 14.02.2022, а державний виконавець не уповноважений визначати самостійно такий борг. Також вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що державний виконавець не наділений повноваженнями перевіряти законність вимоги та дій ГУ ДПС, оскільки стаття 68 Конституції України прямо зобов`язує його неухильно дотримуватися вимог Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (далі - Інструкція №449). Вважає, що державний виконавець зобов`язаний був повернути виконавчий документ без виконання, оскільки станом на дату набрання вимогою чинності 14.02.2022, борг був відсутній, а виник лише 07.07.2022.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча Стрийський ВДВС був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представницю Шемигон Т.І., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ГУ ДПС 27.05.2021 сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-34797-13У, відповідно до якої заборгованість зі сплати єдиного внеску у ОСОБА_1 становить 7055,00 грн.

У вимозі зазначено, що сума боргу, яка підлягає стягненню у примусовому порядку станом на дату набрання нею чинності (14.02.2022) становить 7055,00 грн (заповнюється при пред`явленні вимоги до органу державної виконавчої служби).

Листом від 08.07.2022 ГУ ДПС звернулось до Стрийського ВДВС про відкриття виконавчого провадження на підставі вимоги № Ф-34797-13У від 27.05.2021 про сплату боргу (недоїмки).

Постановою державного виконавця ВДВС від 20.09.2022 було відкрито виконавче провадження №69881052 з виконання вимоги №Ф-34797-13У від 27.05.2021.

Вважаючи протиправною оспорювану постанову, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у вимозі ГУ ДПС №Ф-34797-13У від 27.05.2021, яка була направлена до ВДВС разом із заявою про відкриття виконавчого провадження, вказано дату набрання нею чинності - 14.02.2022. Отже, врахувавши, що вказана вимога містила дату набрання чинності - 14.02.2022, суд вважав, що державний виконавець за наявності відмітки у вимозі про набрання нею чинності, не наділений законом повноваженнями перевіряти обставини надсилання позивачеві вимоги про сплату боргу, її отримання позивачем та узгодження вказаної у ній сумі. При цьому, суд врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 09.02.2023 по справі №380/16826/21. З огляду на те, що у цій справі спір стосувався правомірності прийняття постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вимоги податкового органу про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ, суд вважав, що обставини правомірності формування ГУ ДПС такої вимоги, надсилання її боржнику, отримання останнім та узгодження суми боргу (недоїмки), не входили до предмета доказування у цій справі. Також суд вказав, що вимога про сплату боргу містить всі необхідні реквізити передбачені ст.4 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404), а тому підстави для її повернення з урахуванням п.6 ч.4 ст.4 цього Закону були відсутні.

Проте, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, до яких суд прийшов з неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон №1404, згідно ч.1 ст.1 якого, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п.7 ч.1 ст.3 Закону №1404, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно ч.1, 2 ст.4 Закону №1404, у виконавчому документі зазначаються : 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку (ч.3 ст.4 Закону №1404).

Відповідно до п.2, 6 ч.4 ст.4 Закону №1404, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо : пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Частиною першою статті 12 Закону №1404 визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За змістом ГУ ДПС №Ф-34797-13У від 27.05.2021, така була сформована 27.02.2021 та набрала чинності 14.02.2022, про що міститься відповідний запис.

Натомість, вищевказана вимога була пред`явлена стягувачем до примусового виконання до Стрийського ВДВС разом із заявою про відкриття виконавчого провадження лише 08.07.2022, тобто після спливу тримісячного строку пред`явлення її до виконання.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ГУ ДПС було пропущено строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання і державний виконавець в порушення приведених вище норм Закону №1404 відкрив виконавче провадження, натомість мав би повернути такий виконавчий документ стягувачу, що є суттєвою обставиною, яка впливає на правильність вирішення спору.

Проте, вказані обставини були залишені судом першої інстанції поза увагою.

Стосовно вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача повернути без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки), колегія суддів вважає, що з урахуванням абз.2 ч.4 ст.245 КАС України таку слід задовольнити частково та зобов`язати Стрийський ВДВС прийняти рішення відповідно до вимог Закону №1404 за наслідками пред`явлення податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-34797-13У від 27.05.2021, виданої ГУ ДПС до виконання, з урахуванням висновків, викладених у постанові суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі Проніна проти України (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 268, 272, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року по справі №380/17227/24 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельникович Софії Миколаївни про відкриття виконавчого провадження ВП №69881052 від 20 вересня 2022 року.

Зобов`язати Стрийський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» за наслідками пред`явлення податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-34797- 13У від 27 травня 2021 року, виданої Головним управлінням ДПС у Львівській області до виконання, з урахуванням висновків, викладених у постанові суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 20.02.25