Справа № 140/8494/24
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

19 лютого 2025 року

м. Київ

справа №140/8494/24

адміністративне провадження № К/990/4544/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі № 140/8494/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУПФУ в Івано-Франківській, скаржник), в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ в Івано-Франківській області від 11.07.2024 № 65 щодо відмови у переведенні на пенсію по віку ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу»;

зобов`язати ГУПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по віку ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» з дати звернення (03.07.2024), зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в державних органах та органах місцевого самоврядування з 25.05.1988 по 16.01.1990, з 11.04.1991 по 03.02.2004, з 01.04.2004 по 18.12.2013 та з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця видані Колківською селищною радою від 02.07.2024 за № 265.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18.11.2024, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2025, позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФУ в Івано-Франківській області від 11.07.2024 № 65 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов`язано ГУПФУ в Івано-Франківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 25.05.1988 по 16.01.1990, з 11.04.1991 по 03.02.2004, з 01.04.2004 по 18.12.2013.

Зобов`язано ГУПФУ в Івано-Франківській області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 03.07.2024 пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 02.07.2024 № 265 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 02.07.2024 № 265, виданих Колківською селищною радою.

05.02.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУПФУ в Івано-Франківській області, в якій скаржник просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2025, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Як на підставу касаційного оскарження скаржник покликається на необхідність формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України); відсутність висновків Верховного Суду щодо спірних правовідносин (пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

Перевіривши касаційну скаргу та документи, додані до неї, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі оскаржується рішення територіального органу Пенсійного фонду України про відмову в перерахунку пенсії, незарахування до стажу державної служби періодів роботи в органах місцевого самоврядування, відмови у переведенні позивача на пенсію по віку відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу».

Волинський окружний адміністративний суд в ухвалі від 30.08.2024 про відкриття провадження вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Зокрема, для підтвердження фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на значну кількість спорів.

Натомість скаржник лише покликається на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд вважає, що скаржник не довів наявність підстав, вказаних у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у цій справі.

Суд не бере до уваги посилання скаржника на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 (предмет спору стосувався призначення пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ), у постанові Верховного Суду від 28.02.2024 у справі № 520/6418/24 (предмет спору стосувався права осіб, що отримують пенсію у зв`язку із втратою судді-годувальника на підставі статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу», на її перерахунок у разі збільшення розміру суддівської винагороди) оскільки обставини цієї справи та справи, зазначеної скаржником з метою обґрунтування підстави касаційного оскарження, виникли за різних фактичних обставин, з урахуванням різного законодавчого регулювання та його застосування.

Суд наголошує, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, їхніх повноважень, об`єкта, предмета правового регулювання відносин, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їхньої подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Разом з тим, судами враховано висновки, сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.02.2021 у справі № 825/1453/18, від 12.04.2021 у справі № 591/3924/16-а, від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23 та від 07.05.2024 у справі № 460/38580/22, в яких зазначено, що спірні періоди роботи позивачки в органах місцевого самоврядування підлягають зарахуванню до стажу її державної служби, що дає право на пенсійне забезпечення у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Суд апеляційної інстанції переглянув рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 відповідно до таких правових висновків Верховного Суду, виходив з того, що посада, на якій позивач перебувала в органах місцевого самоврядування, відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пункту 2 Порядку № 283 входить до переліку посад, які зараховуються до стажу державної служби. Отже, стаж державної служби позивача загалом складає понад 20 років, відтак позивач набула право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Отже, на противагу твердженням скаржника, у подібних правовідносинах існують висновки Верховного Суду та сформована відповідна судова практика, водночас скаржник не обґрунтовує підстави для відступу від існуючих висновків та колегія суддів не вбачає за необхідне відступати від такого висновку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі № 140/8494/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя - доповідач: С.М. Чиркін

Судді: Я.О. Берназюк

О.П. Стародуб