Справа № 520/14440/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 р. Справа № 520/14440/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 (суддя Супрун Ю.О.), повний текст складено 14.10.24 по справі № 520/14440/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройтехносервіс"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стройтехносервіс" (далі за текстом - ТОВ "Стройтехносервіс", позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі за текстом - ГУ ДПС у Харківській області, відповідач, податковий орган), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби в Харківській області від 10.05.2024 №1, №1, №1, №1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ ДПС у Харківській області на підставі наказу від 10.04.2024 №1452-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Стройтехносервіс» ()» була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехносервіс» за період діяльності з 01.01.2017 по 10.04.2024 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України, податків та зборів, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2011 по 10.04.2024 - з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до затвердженого плану документальної позапланової перевірки, за результатами якої прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Позивач зазначає, що податкові повідомлення-рішення від 10.05.2024 №1, №1, №1, №1 прийняті ГУ ДПС у Харківській області в основу яких покладено необґрунтовані та неправомірні висновки Акту перевірки, підлягають скасуванню.

ГУ ДПС у Харківській області подано відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. Зазначив, що відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень діяв в межах повноважень і в спосіб, передбачений законом. Вказав, що за результатами перевірки складено акт 24.04.2024 №18865/20-40-07-01- 05/35246427 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехносервіс», в якому встановлено порушення позивачем: 1. п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, в результаті чого: - занижено ПДВ на загальну суму 2 459 852 грн., в тому числі за вересень 2021 року в сумі 149 231 грн., за листопад 2021 року в сумі 18 174 грн., за жовтень 2023 року в сумі 1 555 грн., за грудень 2023 року в сумі 2 278 875 грн., за січень 2024 року у сумі 6 608 грн., за лютий 2024 року в сумі 5 409 грн.; - зменшено від`ємне значення об`єкту оподаткування на загальну суму у сумі 427 603 грн. за лютий 2024 року; 2. п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) не виписано та відповідно не зареєстровано податкову накладну на операції з постачання ТМЦ; 3. п п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в частині несвоєчасної сплати узгодженого зобов`язання по податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2023 року, серпень 2023 року, вересень 2023 року, жовтень 2023 року; 4. п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями. На підставі висновків акта перевірки, контролюючим органом прийнято та направлені оскаржувані податкові рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 частково задоволено адміністративний позов.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби в Харківській області (61057, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 46, ) від 10.05.2024 №1, №1, №1.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби в Харківській області (61057, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 46, ) від 10.05.2024 №1 в частині суми 426047 (чотириста двадцять шість тисяч сорок сім) гривень 82 копійки.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройтехносервіс" (61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 327, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 46, ) сплачений судовий збір у розмірі 30180 (тридцять тисяч сто вісімдесят) гривень 00 копійок.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 по справі № 520/14440/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт щодо ППР № 1 зазначив, що судом першої інстанції не враховано доводи відповідача стосовно ненадання підприємством в ході проведення перевірки доказів повідомлення кредиторів про початок процедури виділу, а отже дану фінансово - господарську операцію щодо виділу підприємства не можна вважати завершеною. При цьому, враховуючи відсутність на балансі підприємства ТОВ «СТРОЙТЕХНОСЕРВІС» майна на загальну суму 11 738 632,2 грн., яке передано відповідно розподільчого балансу станом на 21.09.2021 року, 15.12.2023 року та фактичне розпорядження таким майно іншим підприємством зазначена фінансово - господарська операція є нічим іншим, як безоплатно передані товари.

Звертає увагу суду, що у разі прийняття рішення про продаж ОЗ, то за правилами бухгалтерського обліку об`єкт переводять зі складу ОЗ і відображають на субрахунку 286 «Необоротні активи і групи вибуття, призначені для продажу». Наполягає, що судом першої інстанції не враховано що ТОВ «СТРОЙТЕХНОСЕРВІС» самостійно зазначено вказаний екскаватор за балансовою вартістю 965868 грн. що підтверджується бухгалтерськими проведеннями: Дт 943 Кт 286 - 965868,23 грн та Дт 79 Кт 943 -965868,23 грн. та пряму норму Податкового кодексу України, а саме п.188.1 ст. 188 відповідно до якої база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку.

Щодо ППР № 1, вказав, що ТОВ «СТРОЙТЕХНОСЕРВІС» в порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) не виписано та відповідно не зареєстровано податкову накладну на операції з постачання ТМЦ, що були передані по розподільчому балансу у вересні 2021 року, на суму залишкової вартості 746 157,00 грн, ПДВ 149 231,00 грн, а також у грудні 2023 року на суму залишкової вартості 10 992 475,00 грн, ПДВ 2 198 495,00 грн. Також не виписано та не зареєстровано податкову накладну на операцію з реалізації екскаватора навантажувача у листопаді 2021 року на суму ПДВ 18 174,00 грн. ТОВ «СТРОЙТЕХНОСЕРВІС» не виписано та відповідно не зареєстровано податкові накладні на операції з постачання ТМЦ, що були передані по розподільчому балансу у вересні 2021 року, на суму залишкової вартості 746157 грн, ПДВ 149231 грн, а також у грудні 2023 року на суму залишкової вартості 10992475 грн, ПДВ 2198495 грн. чим порушено п.201,1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

Щодо ППР № 1, зазначив, що ТОВ «СТРОЙТЕХНОСЕРВІС» в порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) не виписано та відповідно не зареєстровано податкову накладну на операції за необоротними активами, що починають використовуватися не в господарській діяльності платника податків у грудні 2023 року на суму ПДВ 520000 грн. ТОВ «СТРОЙТЕХНОСЕРВІС» за фактом, передбаченим п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України повинно було виписати та зареєструвати у ЄРПН податкову накладну з ПДВ у грудні 2023 року, що підприємством здійснено не було.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідачів підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у судовому засіданні, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ «Стройтехносервіс» є юридичною особою - , пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації. Основним видом діяльності підприємства є 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Фахівцями Головного управлінням ДПС у Харківській області на підставі наказу від 10.04.2024 №1452-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехносервіс» ()» була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Стройтехносервіс» за період діяльності з 01.01.2017 по 10.04.2024 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України, податків та зборів, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2011 по 10.04.2024 - з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до затвердженого плану документальної позапланової перевірки.

Результати проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Стройтехносервіс» оформлені актом перевірки №18865/20-40-07-01-05/35246427 від 24.04.2024, у якому зазначено порушення вимог, а саме:

1) п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 2 459 852 гри., в тому числі за вересень 2021 року в сумі 149 231 грн., за листопад 2021 року в сумі 18 174 грн., за жовтень 2023 року в сумі 1 555 грн., за грудень 2023 року в сумі 2 278 875 грн., за січень 2024 року у сумі 6 608 грн., за лютий 2024 року в сумі 5 409 грн.; зменшено від`ємне значення об`єкту оподаткування на загальну суму у сумі 427 603 грн. за лютий 2024 року.

2) п. 201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI (із змінами і доповненнями) не виписано та відповідно не зареєстровано податкову накладну на операції з постачання ТМЦ.

3) п п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в частині несвоєчасної сплати узгодженого зобов`язання по податкових деклараціях з податку на додану вартість за травень 2023 року, серпень 2023 року, вересень 2023 року, жовтень 2023 року.

4) порушено п. 51.1 ст.51, п.п. 176.2 "б" п. 176.2 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, та наказу Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 р. за № 111/26556 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску», а саме: податкові розрахунки за 3, 4 квартал 2021, 4 квартал 2022 року , 1 квартал 2023 надано з недостовірними відомостями;

5) пункт 1 частини 2 статті 6, частина п`ята статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, що призвело до заниження єдиного внеску на загальну суму частини п`ятої ст. 8 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підприємством занижено суму нарахованого єдиного внеску на загальну суму 5 782,22 грн., у тому числі за серпень 2019 року - 28,56 грн., за січень 2021 року - 2 944,1 грн., за лютий 2021 року - 1 750,5 грн., за березень 2021 року - 485,94 грн., за червень 2021 року - 50,31 грн., за січень 2022 року - 522,81 грн.

6) п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями.

На підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Стройтехносервіс» контролюючим органом, винесено податкові повідомлення-рішення від 10.05.2024, а саме:

- №1, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 427 603,00 грн.;

- № 1, яким визначено штрафні санкції у розмірі 3 400, 00 грн. за не реєстрацію податкової накладної у грудні 2023 року;

- № 1, яким збільшено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2 459 852,00 грн. та штрафні санкції у розмірі 614 963,00 грн., всього на загальну суму 3 074 815, 00 грн.;

- № 1, яким визначено штрафні санкції у розмірі 1 182 950, 00 грн. за не реєстрацію податкових накладних у вересні 2021 року, листопаді 2021 року, грудні 2023 року.

Вказані податкові-повідомлення рішення позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною позовною заявою.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 10.05.2024 №1, №1, №1 прийняті Головним управлінням ДПС у Харківській області є такими, що винесені безпідставно, а тому підлягають скасуванню.

Також, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Харківській області від 10.05.2024 №1 підлягає скасуванню лише в частині суми 426047 (чотириста двадцять шість тисяч сорок сім) гривень, адже судом було встановлено, що позивачем завищено суму податкового кредиту жовтня 2023 року у сумі 1555,18 грн., за рахунок повторного включення податкової накладної до складу податкового кредиту, а тому дії податкового органу в цій частині є правомірними.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується. Отже, в межах розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції надається правова оцінка висновкам суду в частині задоволених позовних вимог.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені статтею 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України).

Щодо висновку податкової перевірки, про те, що ТОВ «Стройтехносервіс» занизило податкове зобов`язання у сумі 520 000,00 грн. в грудні 2023 з підстав неможливості встановлення фактичної наявність придбаного автомобіля BMW X5 xDrive 30d за адресою підприємства та його фактичним використанням в господарській діяльності (Т. 1 а.с. 55-56), колегія суддів зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей виробничого призначення №23/01-КП від 30.10.2023 (Т. 1, а.с. 93-95), згідно акту приймання-передачі від 30.12.2023 (Т. 1, а.с. 96), ТОВ «СП «СПЕЦТЕХНОСЕРВІС» передало у власність ТОВ «СТРОЙТЕХНОСЕРВІС» автомобіль BMW X5 xDrive 30d за ціною 3 120 000,00 грн., в тому числі ПДВ 520 000,00 грн.

Позивач зазначає, що саме на цій підставі було виписано та зареєстровано податкову накладну на суму 520 000,00 грн.

Відповідно до платіжних інструкцій №1736 (Т. 2, а.с. 42), № 1740 (Т. 2, а.с. 43), №1735 (Т. 2, а.с. 44), №1713 (Т 2, а.с. 45) ТОВ «СТРОЙТЕХНОСЕРВІС» здійснило часткову оплату за придбаний автомобіль.

Згідно акту приймання-передачі №2 до договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей №23/01-КП від 30 грудня 2023 року (Т. 2, а.с. 41) автомобіль BMW X5 xDrive 30d був переданий ТОВ «СП «СПЕЦТЕХНОСЕРВІС» на відповідальне зберігання за адресою: м. Київ, вул. Мирного Панаса, буд. 11, оф. 1/13.

Позивач вказує, що автомобіль BMW X5 xDrive 30d був придбаний ТОВ «Стройтехносервіс» для використання в службових відрядженнях директора та керівництва підприємства, проте не введений в експлуатацію, в господарській діяльності не використовувався, а тому амортизація не нараховувалася.

Надаючи правову оцінку зазначеним вище обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпунктів «а» і «б» пункту 185.1 статті 185 ПКУ об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до статті 186 ПКУ розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 статті 187 ПКУ).

Пунктами 201.1 і 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений ПКУ термін. Обов`язковими реквізитами, які повинні бути зазначені у податковій накладній, зокрема, є опис (номенклатура) товарів/послуг, їх кількість та обсяг.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/ послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПКУ).

Враховуючи викладене, відповідно до норм ПК України податкова накладна складається на дату виникнення податкових зобов`язань (дату першої події) окремо на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Дані, зазначені у такій податковій накладній (зокрема, номенклатура товарів/послуг, кількість, обсяг), мають відповідати первинним документам, складеним за операцією.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/ послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/ послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Колегія суддів зазначає, що нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/ послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, колегія суддів вважає помилковими висновки податкової перевірки про те, що ТОВ «Стройтехносервіс» занизило податкове зобов`язання у сумі 520 000,00 грн. в грудні 2023 з підстав неможливості встановлення фактичної наявність придбаного автомобіля BMW X5 xDrive 30d за адресою підприємства та його фактичним використанням в господарській діяльності, оскільки факт придбання зазначеного транспортного засобу підтверджено матеріалами справи, зокрема договором купівлі-продажу, актами приймання-передачі та платіжними інструкціями, а факт використання такого транспортного засобу в господарській діяльності відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПКУ не впливає на наявність у позивача за таких обставин податкового зобов`язання у сумі 520 000,00 грн.

Щодо висновку податкової перевірки, про те, що ТОВ «Стройтехносервіс» у вересні 2021, грудні 2023 не включено до бази оподаткування майно на загальну суму 11 738 632,20 грн., яке передано відповідно до розподільчих балансів станом на 21.09.2021, 15.12.2023 та не нараховано податкові зобов`язання з ПДВ на майно, не складено і не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні, до якого податковий орган дійшов виходячи з того, що господарську операцію щодо виділу підприємства не можна вважати завершеною, оскільки в ході перевірки не надано доказів повідомлення кредиторів про початок процедури виділення, відсутність майна на вказану суму, у зв`язку з чим зазначена фінансово-господарська операція є нічим іншим, як безоплатно передані товари, колегія суддів зазначає наступне.

Процедура виділення регламентована нормами Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України та Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Згідно з п. 1 ст. 56 Господарського кодексу України (надалі за текстом - ГК України) суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) орган, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 109 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Згідно ст. 47 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" виділом є створення одного або більше товариств із переданням йому (їм) згідно з розподільним балансом частини майна, прав та обов`язків товариства, з якого здійснюється виділ, без припинення останнього.

На підставі п. 2 статті 109 ЦК України після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу.

Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Відповідно до п. 98.3. ст. 98 ПК України реорганізація платника податків шляхом виділення з його складу іншого платника податків або внесення частини майна платника податків до статутного фонду іншого платника податків без ліквідації платника податків, який реорганізується, не тягне за собою розподілу грошових зобов`язань чи податкового боргу між таким платником податків та особами, утвореними у процесі його реорганізації, чи встановлення їх солідарної відповідальності за порушення податкового законодавства, крім випадків, коли за висновками контролюючого органу така реорганізація може призвести до неналежного погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платником податків, який реорганізується. Рішення про застосування солідарної або розподільної відповідальності за порушення податкового законодавства може бути прийняте контролюючим органом у разі, коли майно платника податків, що реорганізується, перебуває у податковій заставі на момент прийняття рішення про таку реорганізацію.

Відповідно до підпункту 98.1.4. пункту 98.1 ст. 98 ПК України під реорганізацією платника податків у цій статті розуміється зміна його правового статусу, яка передбачає будь-яку з таких дій або їх поєднання, зокрема:

- виділення з платника податків інших платників податків, а саме передача частини майна платника податків, що реорганізується, до статутних фондів інших платників податків, які створюються власниками корпоративних прав платника податків, що реорганізується, та внаслідок якого не відбувається ліквідація платника податків, що реорганізується.

У силу пункту 185.1. ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Відповідно до визначення термінів під постачанням товарів визнається будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (підпункт 14.1.191 пункту 14.1 ст. 14 ПК України).

У підпункті 14.1.202 пункту 14.1 ст.14 ПК України визначено, що продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу. міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

У силу підпункту 196.1.7. пункту 196.1. ст. 196 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції з реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення та перетворення) юридичних осіб не являються.

Відповідно до пункту 198.7. ст. 198 ПК України сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується шляхом поділу, виділення, - підлягає перенесенню до складу податкового кредиту правонаступника пропорційно до отриманої частки майна згідно з розподільчим балансом у наступному періоді після підписання розподільчого балансу відповідно до законодавства.

Згідно підпункту 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є, зокрема: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Стройтехносервіс», 09.08.2021 ТОВ «Стройтехносервіс» прийнято рішення про реорганізацію шляхом виділення з його складу нової юридичної особи (Т. 1, а.с. 116-118).

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Стройтехносервіс» від 21.09.2021, правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехносервіс» є Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІРОП" () (Т. 1, а.с. 119-120).

На підставі розподільчого балансу від 21.09.2021 (Т. 1, а.с. 121) і акту приймання-передачі від 21.09.2021 (Т. 1, а.с. 122-126) передано в результаті виділу ТОВ "ПІРОП": - 2 приміщення за адресою: вул. Шевченка буд. 327, м. Харків, площею 598,1 кв. м. і 32,7 кв. м., залишковою вартістю 691 388,9 грн.; - прилягаючі території (водопровідна магістраль діаметром 110мм, довжиною 42 м від колодязя В-1 до колодязя В-3; волоконно-оптична лінія зв`язку загальною довжиною 859 погонних метрів від адресу Шевченко 333 до адресу Шевченко 337; дорожнє покриття в`їзду; електрична кабельна лінія напругою 0,4 кВ, перерізом 4*50мм., довжиною 54м від ШР до адміністративної будівлі; електрична кабельна лінія напругою 0,4 кВ, перерізом 4* 150мм., довжиною 235 м від ТП-191 до ШР; каналізаційна магістраль від адміністративної будівлі до колодязя каналізаційної мережі діаметром 1000 мм; теплова магістраль діаметром 76 мм, довжиною 114 м, та діаметром 57 мм., довжиною 42 м від будівлі хозблоку з топкою до адміністративної будівлі) на суму залишкової вартості 54768,08 грн..

Загальна вартість переданих основних засобів становить 746 156,98 грн..

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з рішення учасника ТОВ «Стройтехносервіс» від 30.10.2023, прийнято рішення про реорганізацію шляхом виділення з його складу нової юридичної особи (Т. 1 а.с. 114-115).

Відповідно до рішення учасника ТОВ «Стройтехносервіс», правонаступником ТОВ «Стройтехносервіс» є Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕХНОСОЮЗ" (код 45246159) (Т. 1, а.с. 112).

ТОВ «Стройтехносервіс» на підставі розподільчого балансу станом на 15.12.2023 (Т. 1, а.с. 127-128), та акту приймання - передачі від 19.12.2023 (Т 1, а.с. 19-28) передано ТОВ "СПЕЦТЕХНОСОЮЗ" (код 45246159): - основних засобів (гусеничний екскаватор JCB-JS 330 XD, гусеничний екскаватор JCB-JS 220 LC, гідравлічний гусеничний екскаватор JCB-JS 220 SC, гідравлічний гусеничний екскаватор JSB-JS 220LC, мобільна щокова дробарка "TEREX PEGSON METRO STD", бульдозер CATERPILLAR D5K XL гідравлічний, колісний ковшовий навантажувач JSB-426ZX, фронтальний навантажувач LG918, гідравлічні ножиці МР 200 980/А2376, гідравлічні ножиці "RP-18" - 3 шт, гідравлічний молот НМ 1560 Q 980/90218, гідравлічний молот МТВ-175) залишковою вартістю 10 992 475,22 грн.; - дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги - 1 557 994.01 грн.; - інша поточна дебіторська заборгованість - 1 345 298,4 грн..

Колегія суддів зазначає, що реорганізація юридичної особи шляхом виділу полягає у перерозподілі активів і зобов`язань, на базі яких і створюється нова юридична особа, за розподільчим балансом, що не є цивільно-правовим договором, оскільки не передбачає передачу права власності на передане майно, а здійснюється шляхом включення валових активів одного підприємства до складу валових активів іншого підприємства.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, що виділена частка майна в процесі реорганізації юридичної особи шляхом виділення частини майна за розподільчим балансом не є продажем (реалізацією) товарів в тлумаченні підпункту 14.1.202, пункту 14.1 статті 14 ПК України, оскільки передача активів (майна) від позивача до новоствореного шляхом виділу підприємства відбувається безоплатно на підставі та на виконання рішення вищого органу управління (загальних зборів учасників) позивача, яким затверджується розподільчий баланс, то відсутній факту переходу права власності та операцій як постачання, так і продажу товарів.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до підпункту 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 ПК України, операції з реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення та перетворення) юридичних осіб не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, передача активів в рамках реорганізації не призводить до нарахування податкових зобов`язань податку на прибуток. Податковий кодекс не передбачає податкових різниць за операціями приєднання, злиття, поділу чи виділу, перетворення. Також передача активів від одного підприємства до іншого не обкладається ПДВ (пп. 98.1.4 ПК).

Тобто, платник ПДВ, що реорганізується шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділу відповідно до закону, не здійснює ні нарахування податкових зобов`язань на товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту і які не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такого платника податку, ні зменшення податкового кредиту по операціях з їх придбання.

Крім того, слід зазначити, що державна реєстрація ТОВ "ПІРОП" (), ТОВ "СПЕЦТЕХНОСОЮЗ" (код 45246159) як юридичних осіб, не скасовувалась, судом фіктивною не визнавалась, а тому висновки податкового органу про виникнення у позивача обов`язку включення до бази оподаткування суми майна у розмірі 11 325 869,89 грн. та нарахування податкових зобов`язань, на майно, яке передане іншій особі, є необґрунтованими.

Щодо висновку податкової перевірки, що ТОВ «Стройтехносервіс» занижено базу оподаткування з операції реалізації екскаватора-навантажувача JCB модель 4CXSSMEC на суму 90 868,00 грн. (заниження ПДВ 18 174,00 грн.) у зв`язку з реалізацією нижче балансової вартості, судом встановлено таке.

Відповідно до пояснень ТОВ «Стройтехносервіс» від 17.04.2024 № 04-04/24 наданих заступнику Начальника ГУ ДПС у Харківській області, підприємством щодо вказаного вище висновку зазначено наступне: «Донарахування ПДВ не здійснювалося, у зв`язку з продажем за залишковою вартістю, різниця становить раніше проведена дооцінка» ( Т 1, а.с. 240 б).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей виробничого призначення № КП-2103 від 16.11.2021 (Т 1, а.с. 98), видаткової накладної №1 від 26.10.2022 (Т 1, а.с. 101а) та акту приймання-передачі від 26.10.2022 (Т. 1, а.с. 18), ТОВ «Стройтехносервіс» передало у власність ТОВ «СПЕЦТЕХСЕРВІС-2020» екскаватор- навантажувач JCB модель 4CXSSMEC за ціною 1 050 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 175 000,00 грн., вартість без ПДВ 875 000,00 грн..

Відповідно до картки рахунку 104 за 2022- 2024 роки (Т 2, а.с. 47), вартість екскаватора-навантажувача JCB модель 4CXSSMEC на момент придбання складала 12 667 917,47 грн., амортизація 11 586 266,91 грн. та проведене донарахування оціночної вартості 206 650,56 грн. Таким чином, залишкова балансова вартість вказано транспортного засобу складає 12 667 917,47 - 11 586 266.91 - 206 650,56 = 875 000,00 грн..

За вказану суму платником податків було здійснено реалізацію екскаватора- навантажувача JCB модель 4CXSSMEC.

З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає, що у ході перевірки контролюючим органом не були враховані всі операції з даного основного засобу, а саме повна сума раніше проведеної дооцінки, що спричинило неправильне визначення залишкової вартості об`єкта, що продається.

Отже, колегія суддів зазначає, що за цією операцією заниження податкових зобов`язання з ПДВ та факту продажу основного засобу нижче за ціну придбання у ТОВ «Стройтехносервіс» - відсутнє.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що викладені в акті перевірки висновки відповідача, покладені в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, ґрунтуються на припущеннях контролюючого органу щодо нереальності розглядуваних господарських операції та не підтверджуються належними доказами.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень повідомлення-рішення від 10.05.2024 №1, №1, №1 та податкового повідомлення-рішення №1 в частині суми 426047 (чотириста двадцять шість тисяч сорок сім) гривень діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені ПК України, без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, отже, наявні підстави для їх скасування, що зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Харківській області від 10.05.2024 №1 скасовано лише в частині суми 426047 (чотириста двадцять шість тисяч сорок сім) гривень, адже судом було встановлено, що позивачем завищено суму податкового кредиту жовтня 2023 року у сумі 1555,18 грн., за рахунок повторного включення податкової накладної до складу податкового кредиту, що позивачем не оскаржується, отже не є предметом апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 по справі № 520/14440/24 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий
Постанова складена в повному обсязі 21.02.25.