Справа № 420/17363/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/17363/23

Перша інстанція: суддя Іванов Е.А.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Семенюка Г. В.

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури, в інтересах Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 січня 2024 року у справі за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСЕЙЛ ЛТД» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2023 року Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі Фонд) звернулось до суду першої інстанції з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСЕЙЛ ЛТД» (далі відповідач, ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД»), в якому просило стягнути адміністративно - господарські санкції в сумі 33 389,11 грн. та пеню за порушення термінів сплати санкцій в сумі 1 923,12 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Фонд зазначив, що ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД», в порушення норм Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 № 875-ХІІ (далі Закон № 875-ХІІ), у 2022 році не виконало нормативу робочих місць щодо працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 1 робоче місце.

На переконання Фонду, невиконання нормативу працевлаштування однієї особи з інвалідністю у 2022 році супроводжується обов`язковим накладенням адміністративно-господарських санкцій, за умови, якщо підприємство до 15.04.2023 року самостійно їх не сплатить.

Оскільки роботодавець не створив необхідну кількість робочих місць для осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, та не сплатив за це штраф, є підстави, на переконання позивача, застосувати до останнього адміністративно - господарські санкції в сумі 33 389,11 грн.

Окрім цього, як вважає позивач, за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій (з 18.04.2023 по 28.06.2023) наявні підстави для нарахування пені в розмірі 1 923,12 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 січня 2024 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, в задоволенні позову Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції поважав обґрунтованими доводи Фонду, що чинне законодавство встановлює обов`язок для підприємств виконувати норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, а також передбачає сплату підприємствами адміністративно-господарських санкцій у разі порушення встановлених нормативів щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю.

Водночас, на його думку, враховуючи затвердження постановою Кабінету Міністрів України Порядку перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю» від 05.06.2019 №466 та внесення змін до статті 19 Закону №875-ХІІ, Фонд захисту прав інвалідів не має права проводити перевірки роботодавців щодо: реєстрації у Фонді; подання звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів; виконання нормативу робочих місць, оскільки на підставі таких законодавчих змін, проводити такі перевірки уповноважені саме органи Держпраці.

Покликаючись на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 21.11.2022 у справі №400/3957/21, суд зазначив, що саме органи Держпраці та її територіальні органи уповноважені на проведення перевірок виконання суб`єктами господарювання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, зокрема, за інформацією, що надається Пенсійним фондом України територіальним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.

За таких підстав, на переконання суду першої інстанції, лише за наслідками такої перевірки та у разі підтвердження невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у суб`єкта господарювання виникає обов`язок сплатити адміністративно-господарські санкції.

Суд вважав, що за відсутності, встановлених актом перевірки органами Держпраці фактів недотримання відповідачем нормативу працевлаштування інвалідів, звернення Фонду до суду з позовом про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені із посиланням лише на інформаційно-аналітичні бази даних, є передчасним.

Також, суд зауважив, що позивач не надав до суду доказів, які б свідчили про невиконання ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД» приписів Закону № 875-ХІІ, зокрема, що у останнього протягом 2022 року виник обов`язок подати до центру зайнятості звітність за формою № З-ПН для працевлаштування осіб, які мають інвалідність, а також, що протягом 2022 року даний суб`єкт господарювання, безпідставно відмовив у працевлаштуванні особі з інвалідністю.

За таких обставин та правового регулювання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову та стягнення з ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД» адміністративно - господарських санкцій та пені.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

В апеляційній скарзі, заступник керівника Одеської обласної прокуратури, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Пояснюючи необхідність представництва інтересів держави в суді апеляційної інстанції, заступник керівника Одеської обласної прокуратури зазначає про неможливість Фонду, через відсутність фінансування видатків на сплату судового збору, оскаржити рішення суду першої інстанції.

До того ж, на його думку, враховуючи, що особи з інвалідністю потребують особливої державної підтримки, соціального захисту, працевлаштування та комфортних умов праці, діяльність держави полягає у створенні для них належних правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті.

Одним із способів створення таких умов, як вважає прокурор, є зобов`язання підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, у межах нормативу виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця.

За таких підстав, скаржник, керуючись положеннями статті 23 Закону України «Про прокуратуру», вважає необхідним відреагувати на порушення інтересів держави, шляхом подачі апеляційної скарги на вказане судове рішення.

Переходячи до суті спору, скаржник не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

По перше, покликаючись на Закон № 875-ХІІ та Порядок подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого наказом Міністерства економіки України від 12.04.2022 № 827-22 (далі - Порядок подання форми звітності № 3-ПН), прокурор стверджує, що ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД» має обов`язок виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю.

Посилаючись на пункт 1.5 даного Порядку, прокурор зазначає, що форма №3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/ регіонального центру зайнятості до дати припинення їхньої діяльності незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Оскільки, як заявляє скаржник, Закон № 875-ХІІ визначає обов`язок роботодавця при середньообліковій чисельності штатних працівників облікового складу за рік від 8 до 25 осіб виділити та створити 1 місце для працевлаштування особи з інвалідністю, то первинна звітність форма № 3-ПН, повинна була бути подана ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД» до центру зайнятості незалежно від того, планує роботодавець заповнити вакансію за допомогою центру зайнятості або самостійно.

Узагальнюючи викладене, скаржник указує, що наявні в матеріалах справи докази про непрацевлаштування ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД» у 2022 році особи з інвалідністю, про неподання ним у 2021та 2022 роках до Одеського обласного центру зайнятості звітності форми 3-ПН, у тому числі про вільні робочі місця та вакантні посади, свідчать про необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо дотримання відповідачем вимог Закону № 875-ХІ.

По - друге, заступник керівника Одеської обласної прокуратури вважає, що суд першої інстанції помилково вважав про необхідність проведення територіальним органом Держпраці дотримання нормативів працевлаштування осіб з інвалідністю.

Обґрунтовуючи наведений довід, прокурор, посилаючись на пункт 9 Порядку проведення перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 70 (далі - Порядок проведення перевірки), указував, що на час виникнення спірних правовідносин, невиконання нормативу для працевлаштування осіб з інвалідністю не було підставою для проведення органом Держпраці позапланової перевірки роботодавця, адже така норма з`явилась після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2023 № 553.

За новою редакцією даної норми, за поясненнями прокурора, підставою для проведення позапланової перевірки є інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, наданою територіальним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, що отримана ним від Пенсійного фонду України в установленому порядку та за визначеною формою.

Окрім того, скаржник зазначає про безпідставність застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин правового висновку Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.11.2022 у справі №400/3957/21.

Роз`яснюючи свою правову позицію з цього приводу, прокурор зазначає, що обставини справи, яка перебувала на розгляді у Верховному Суді і справи, яка є предметом даного розгляду є різними.

Так, у справі, що розглядалася Верховним Судом, правопорушення складалося у відсутності даних у звіті про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю (форма 10-ПОІ), яка була подана роботодавцем до Фонду.

Водночас, за твердженням прокурора, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю» від 18.10.2022 № 2682-ІХ скасовано обов`язок роботодавця подавати таку звітність форми 10-ПОІ). До того ж, правовідносини у вказаній справі виникли до введення в Україні воєнного стану та внесення вищевикладених змін до чинного законодавства України.

По - третє, скаржник наполягає, що є необґрунтованим висновок суду першої інстанції про передчасність розрахунку адміністративно- господарських санкцій, неможливість перевірки правильності його розрахунку до проведення перевірки органом Держпраці.

За його твердженням, Фонд в автоматизованому режимі отримав Банком даних від Пенсійного фонду України інформацію про роботодавця - ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД».

На основі цієї інформації відділення Фонду, за допомогою Банку даних, визначило ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД», як роботодавця, який не забезпечив виконання у 2022 році нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та законно сформувало розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД», який направило через електронний кабінет роботодавця.

У відзиві на апеляцію адвокат Полілова С.І., представляючи інтереси ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД» заявляє про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та про безпідставність доводів апеляції.

Зокрема, представниця, з покликанням на пункт 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю» від 18.10.2022 №2682-ІХ (надалі - Закон №2682-ІХ), наголошує, що Кабінету Міністрів України, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади було встановлено місячний строк, з дня опублікування цього Закону, для забезпечення прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону та приведення своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Проте, як указує адвокат Полілова С.І., лише 02.06.2023 постановою Кабінету Міністрів України за №553 було затверджено Порядок надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю та лише 02.06.2023 внесені зміни, зокрема, до Порядку проведення перевірки, які набули чинності 09.06.2023.

Отож, як заявляє представниця, на час спірних правовідносин, тобто на час складення Фондом 17.04.2023 розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій стосовно відповідача, діяла редакція абзацу 5 пункту 9 Порядку №70, за якою однією з підстав для проведення Держпраці позапланової перевірки є: «за інформацією відділення Фонду щодо неподання суб`єктом господарювання звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів, або невиправлення помилки у звіті про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення Фонду».

Узагальнюючи викладене, адвокат Полілова С.І. наголошує, що на час спірних правовідносин, за діючими на той час нормативно-правовими актами, у випадку неподання суб`єктом господарювання звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 - 2022 роки, орган Держпраці за інформацією відділення Фонду проводить позапланову перевірку, за результатами якою вживаються заходи щодо притягнення суб`єкта господарювання чи його посадових осіб до відповідальності.

Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

17.04.2023 Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю складено розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та розміщено в електронному кабінеті ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД» на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України.

Згідно розрахунку середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік становила 15 осіб, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 0, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця, округлені до цілого значення) 1, сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 33 389,11 грн.

22.05.2023 Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю надіслало на адресу ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД» претензію на загальну суму 34217,12 грн., якою повідомлено про невиконання підприємством нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю та про необхідність сплатити адміністративно-господарські санкції

У зв`язку з несплатою відповідачем суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році у добровільному порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Частина 1 статті 19 Закону № 875-ХІІ унормовує, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Статтею 20 Закону № 875-ХІІ передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Як установлено матеріалами справи та не заперечується учасниками справи середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД» у 2022 році становила 15 осіб, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, - 0 осіб; норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 1 місце.

Відповідаючи на довід скаржника про необґрунтованість висновку суду першої інстанції про невиконання Фондом обов`язку надати докази, що протягом 2022 року ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД» повинно було подати до центру зайнятості звітність за формою №3-ПН для працевлаштування осіб, які мають інвалідність, а також докази, що протягом 2022 року безпідставно відмовлено у працевлаштуванні особі з інвалідністю, колегія суддів встановила таке.

Насамперед слід відзначити, шо на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 про витребування доказів від Одеського обласного центру зайнятості надійшов лист від 23.10.2023 № 4530/06-01-33/42-23, в якому зазначено про неподання ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД» протягом 2021-2022 років до Одеського міського центру зайнятості звітності форми 3-ПН, у тому числі про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця осіб з інвалідністю.

Оцінюючи дані обставини, колегія суддів звертається до частини 3 статті 18 Закону № 875-ХІІ, в якій визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» (чинного на час складання розрахунку відділенням Фонду) роботодавці зобов`язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію зокрема про попит на робочу силу (вакансії).

Відповідно до пункту 1.5 Порядку подання форми звітності № 3-ПН, форма № 3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/ регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості - до дати припинення їхньої діяльності) (далі - центр зайнятості) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Отже, на законодавчому рівні за роботодавцем, в особі ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД» закріплений обов`язок надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю. При цьому, у разі працевлаштування особи з інвалідністю до 2022 року, відповідна інформація була б наявна в Пенсійному фонді України.

Досліджуючи довід апеляції про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що Фонд передчасно, не маючи встановлених актом перевірки органами Держпраці доказів про недотримання ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД» нормативу працевлаштування інвалідів, посилаючись лише на інформаційно-аналітичні бази даних, звернулося з позовом про стягнення адміністративно-господарських санкцій, колегія суддів вважає наступне.

Частиною 8 ст. 19 Закону № 875-ХІІ встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.

За пунктом 2 Порядку проведення перевірки, предметом проведення перевірки є, в тому числі, й виконання суб`єктами господарювання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Пункт 9 Порядку проведення перевірки в редакції, яка була дійсна до 09.06.2023, передбачав, що позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок, зокрема, за інформацією відділення Фонду щодо неподання суб`єктом господарювання звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів, або невиправлення помилки у звіті про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення Фонду.

Себто, на час виникнення спірних правовідносин, невиконання нормативу для працевлаштування осіб з інвалідністю не було підставою для проведення Держпраці позапланової перевірки роботодавця.

Водночас, як правильно зазначив скаржник, така норма з`явилась, у вказаній вище нормі, після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 02.06.2023, за якими підставою для проведення позапланової перевірки є інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, наданою територіальним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, що отримана ним від Пенсійного фонду України в установленому порядку та за визначеною формою.

Про відсутність обов`язку Фонду окремо звертатись до органу Держпраці для проведення перевірки, та надання доказів на підтвердження невиконання ТОВ «АГРОСЕЙЛ- ЛТД» обов`язку про звітування до центру зайнятості, свідчать такі норми пава.

Відповідно до частин 11, 12 статті 19 Закону № 875-ХІІ, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Себто, визначення роботодавців, які використовують найману працю й не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, та надсилання їм розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону, здійснюється автоматично, без проведення перевірки.

Відповідно до Положення про централізований банк даних з проблем інвалідності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №121 (далі - Положення №121), до повноважень користувачів Банку даних центрального рівня, зокрема, Державної служби зайнятості, належить передання та отримання інформації Банку даних з питань, визначених законодавством (підпункт 1 пункту 6).

Згідно підпункту 6 пункту 4 Положення №121 до Банку даних вносяться відомості про створення роботодавцями робочих місць для осіб з інвалідністю, а саме: відомості щодо подання роботодавцем звітності форми № З-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» відображається у Банку даних з метою автоматизованого формування Пенсійним фондом України відомостей по суб`єктам господарювання та подальшого надання цієї інформації Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.

За приписами Положення №121 обмін інформацією між користувачами банку даних, якими є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю та його територіальні відділення, державна служба зайнятості, відбувається через Банк даних в автоматизованому режимі.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються відділенням Фонду згідно переданої Пенсійним фондом України інформації, яка наявна в Банку даних, у тому числі з урахуванням подання/неподання до державної служби зайнятості роботодавцем звітності форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» із визначенням робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

За такого правового регулювання є правильним аргумент скаржника, що Фонд, отримавши Банком даних з Пенсійного фонду України інформацію про суб`єктів господарювання, визначає тих з них, хто не виконав норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, встановленого частиною 1 статті 19 Закону № 875-ХІІ, та розраховує їм розмір санкцій.

Обговорюючи довід скаржника про недоречність застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин правових висновків Верховного Суду викладених в постанові від 21.11.2022 у справі №400/3957/21, колегія суддів дійшла висновку про його обґрунтованість.

Так, проаналізувавши текст постанови у справі №400/3957/21, яка розглядалася Верховним Судом, колегія суддів дійшла висновку, що фактичні обставини у справі, яка є предметом даного розгляду та наведеної вище справ, є різними.

Обставини у справі №400/3957/21 стосувалися ситуації, коли орган Держпраці, відповідно до абзацу 4 пункту 9 Порядку проведення перевірки не провів позапланову перевірку у зв`язку виявленням Фондом невиправлення суб`єктом господарювання помилки у звіті про зайнятість та працевлаштування осіб (за формою №3-ПН).

Втім, враховуючи, що в даній справі відповідач взагалі не подавав звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, то правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду від 21.11.2022 у справі № 400/3957/21, не є правозастосовною у цій справі.

Поряд з цим, як вважає колегія суддів правозастосовною до цієї справи є правові позиції Верховного Суду, висловлені в постановах від 02.05.2018 у справі № 804/8007/16, від 26.06.2018 у справі № 806/1368/17 та від 13.05.2021 у справі № 260/554/19, де наголошено, що підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо воно вжило необхідних заходів по створенню для них робочих місць, зокрема, створило робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало особу з інвалідністю з причин незалежних від нього: відсутність осіб з інвалідністю, їх відмова від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

В контексті спірних правовідносин слід констатувати, що ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД» не створило робоче місце для інваліда, своєчасно та достовірно не проінформувало Одеській центр зайнятості про наявність вакантної посади, тобто свідомо не виконало норматив працевлаштування осіб з інвалідністю.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляції заступника керівника Одеської обласної прокуратури, скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції, є на думку колегії суддів, пункт 4 частини1 статті 317 КАС України, а саме неправильне застосування норм матеріального права, що виразилося у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню

Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури, в інтересах Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 січня 2024 року скасувати.

Ухвалити у справі за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСЕЙЛ ЛТД» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСЕЙЛ ЛТД» (код за ) на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (код за ) адміністративно - господарські санкції в сумі 33 389 (тридцять три тисячі триста вісімдесят дев`ять) грн. 11 коп. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 1 923 (одна тисяча дев`ятсот двадцять три) грн. 12 коп. (банк ГУ ДКСУ в Одеській області, одержувач Одеська міська ТГ, ГУК в Од. обл./м. Одеса/50070000, , UA0015744, код класифікації 50070000, Бюджетне кодування в призначенні платежу: *;101; код ЄДРПОУ підприємства; платежі до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за 2022 рік).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Г. В. Семенюк

Повне судове рішення складено 20.02.2025.