Справа № 520/25340/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 р. Справа № 520/25340/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 (суддя: Бадюков Ю.В., м. Харків) по справі № 520/25340/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТЛОГІСТИК»

до Головного управління ДПС у Харківській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТЛОГІСТИК» (надалі також - ТОВ «ВЕСТЛОГІСТИК») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (надалі також - перший відповідач, ГУДПС у Харківській області), Державної податкової служби України (надалі також - другий відповідач, ДПС України,), в якому просило суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області (відокремлений підрозділ Державної податкової служби України) про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.06.2024 № 11302060/44529798, зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 5 від 31.01.2024, складену ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕСТЛОГІСТИК», датою її фактичного подання;

- визнати незаконним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області (відокремлений підрозділ Державної податкової служби України) про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.06.2024 № 11311120/44529798, зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 4 від 19.02.2024, складену ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕСТЛОГІСТИК», датою її фактичного подання;

- стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (відокремлений підрозділ Державної податкової служби України) та з Державної податкової служби України солідарно на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕСТЛОГІСТИК» () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення Головного управління ДПС у Харківській області про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають скасуванню, оскільки позивачем надані всі первинні документи, що засвідчують факт здійснення господарських операцій для визначення об`єкта оподаткування ПДВ та спричиняють правові наслідки в бухгалтерському та податковому обліку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 520/25340/24 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТЛОГІСТИК» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.06.2024 № 11302060/44529798.

Зобов`язано Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати податкову накладну № 5 від 31.01.2024, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТЛОГІСТИК», датою її фактичного подання.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.06.2024 № 11311120/44529798.

Зобов`язано Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати податкову накладну № 4 від 19.02.2024, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТЛОГІСТИК», датою її фактичного подання.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТЛОГІСТИК» (вул. Шевченка, б. 327, м. Харків, 61070, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТЛОГІСТИК» (вул. Шевченка, б. 327, м. Харків, 61070, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТЛОГІСТИК» (вул. Шевченка, б. 327, м. Харків, 61070, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТЛОГІСТИК» (вул. Шевченка, б. 327, м. Харків, 61070, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок).

Перший відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі № 520/25340/24 та ухвалити нове рішення, яким ТОВ «ВЕСТЛОГІСТИК» відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про правомірність прийняття першим відповідачем спірних рішень про відмову ТОВ " ВЕСТЛОГІСТИК" у реєстрації податкових накладних. Вказує, що незазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної переліку документів необхідних для реєстрації податкової накладної, за умови, що такий чітко визначений у Порядку № 520, не є достатньою підставою вважати, що податковий орган не дотримався вимог Порядку № 1165 та даний факт не впливає на правомірність оскаржуваних рішень.

Наполягає на тому, що позивач не надав до контролюючого органу запитуваних документів, зокрема, щодо постачання послуг, що і слугувало підставою для прийняття оскаржуваних рішень.

Крім того, вказує, що надані позивачем на підтвердження проведення розрахунків із контрагентами платіжні інструкції не містять обов`язкових реквізитів, а саме підписів осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення, особистих підписів або інших даних для ідентифікації особи, яка брала участь у здійсненні операції та дат валютування, як того вимагає п. 37 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163. Також зазначає, що надані позивачем оборотно-сальдові відомості не є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Крім того, за умовами договору про надання послуг з утримання від 12.06.2023 №091489-23КЕВ, послуги виконуються з застосуванням матеріалів замовника, однак позивачем не було надано актів приймання-передачі матеріалів, звітів про використання матеріалів тощо. Також вказує, що позивачем не було надано договір оренди № 091489-23 від 12.06.2023, про який вказано у договорі про надання послуг з утримання та первинних документів щодо передачі у тимчасове платне користування ТОВ «ТПК «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» складської будівлі, розташованої за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с. Пасіки-Зубрицькі, вул. Дорожна, 58-Ж.

Також, звертає увагу суду апеляційної інстанції, що задовольняючи позовну вимогу про зобов`язання зареєструвати спірні податкові накладні, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень та підмінив контролюючий орган, оскільки питання про реєстрацію чи відмову в реєстрації податкової накладної відноситься до дискреційних повноважень другого відповідача.

Також, апелянт не погоджується із заявленим до стягнення розміром витрат на правничу допомогу, що становить 8000 грн., оскільки така сума є неспівмірною зі складністю даної справи та виконаною адвокатом позивача роботою.

Позивач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «ВЕСТЛОГІСТИК» є платником податку на додану вартість (індивідуальний податковий номер 39).

Серед видів діяльності Товариства є, зокрема, комплексне обслуговування об`єктів; загальне прибирання будинків; інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів; інші види діяльності із прибирання.

Провадження господарської діяльності Товариством забезпечується працівниками, яких станом на винесення оскаржуваного рішення, було 8 осіб.

Одним із контрагентів Товариства є ТОВ «Торгово-Промислова компанія «Омега- Автопоставка» (), з яким укладено договір про надання послуг з утримання № 091489-23КЕВ від 12.06.2023 із змінами та доповненнями.

Відповідно до умов цього договору Товариство надає послуги ТОВ «Торгово-Промислова компанія «Омега-Автопоставка» з утримання складської будівлі літ. «З-1-3» (виробничо- складського комплексу з адміністративно-побутовим корпусом) площею 16 492,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська обл., Львівський район, с. Пасіки- Зубрицькі, вул. Дорожна, 58-Ж, яка орендується за Договором оренди № 091489-23 від 12.06.2023 у Товариства, а також прилеглої території до цієї будівлі, та складського комплексу, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Львівський район, с. Пасіки-Зубрицькі, вул. Дорожна, 58-Ж, складовою якого є орендована будівля.

Відповідно до п. 5 Додатку № 1 до Договору про надання послуг з утримання № 091489-23КЕВ від 12.06.2023 з урахуванням додаткової угоди від 31.12.2023 вартість послуг за цим договором за один календарний місяць становить 1 187 424,00 грн, у т.ч. ПДВ 20 % 197 904,00 грн.

На момент укладення цього правочину сторони мали правоздатність і дієздатність юридичних осіб, від імені сторін правочин було укладено уповноваженими особами, які діяли на підставі статутів.

Потреба в укладенні вказаного договору була обумовлена необхідністю провадження господарської діяльності.

Виконання умов договору Товариством забезпечується як власними силами, так і за рахунок залучення третіх осіб на підставі договорів.

У межах Договору про надання послуг з утримання № 091489-23КЕВ від 12.06.2023 Товариством постійно надавались послуги та отримувалась оплата за їх надання, за фактом чого складались податкові накладні, що реєструвались контролюючим органом без будь-яких зауважень. Копії таких податкових накладних із квитанціями про отримання контролюючим органом додаються.

31.01.2024 між Товариством та ТОВ «Торгово-Промислова компанія «Омега- Автопоставка» було підписано акт надання послуг № 9, відповідно до якого Товариством було передано, а його контрагентом - ТОВ «Торгово-Промислова компанія «Омега-Автопоставка» прийнято послуги за січень 2024 року за договором № 091489-23 КЕВ від 12.06.2023 на загальну суму 1 187 424,00 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 197 904,00 грн..

Крім того, 29.02.2024 між Товариством та ТОВ «Торгово-Промислова компанія «Омега- Автопоставка» було підписано акт надання послуг № 8, відповідно до якого Товариством було передано, а його контрагентом - ТОВ «Торгово-Промислова компанія «Омега-Автопоставка» прийнято послуги за лютий 2024 року за договором № 091489-23 КЕВ від 12.06.2023 на загальну суму 1 187 424,00 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 197 904,00 грн..

Послуги, надані Товариством у січні 2024 року були сплачені 16.02.2024, що підтверджується платіжною інструкцією № 636636 від 16.02.2024, а послуги, надані у лютому 2024 року 19.02.2024, що підтверджується платіжною інструкцією № 636697 від 19.02.2024.

Оскільки Товариством було передано послугу за договором за січень 2024 року 31.01.2024, у межах вказаної операції Товариством складена та подана на реєстрацію податкова накладна № 5 від 31.01.2024.

Крім того, оскільки Товариством було отримано грошові кошти за послуги, надані у лютому 2024 року 19.02.2024, у межах вказаної операції Товариством складена та подана на реєстрацію податкова накладна № 4 від 19.02.2024.

Контролюючим органом зазначені податкові накладні були прийняті, проте їх реєстрація була зупинена.

Причиною зупинки реєстрації податкової накладної № 5 від 31.01.2024 стала та обставина, що обсяг постачання товару/послуги 68.20, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/ послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Причиною зупинки реєстрації податкової накладної № 4 від 19.02.2024 стала та обставина, що обсяг постачання товару/послуги 68.20, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/ послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, Товариством подані пояснення із копіями документів в їх обґрунтування, а саме: - щодо податкової накладної № 5 від 31.01.2024 договір про надання послуг з утримання № 091489-23КЕВ від 12.06.2023, договір про надання послуг № 03/07/23- 1ВЛ від 03.07.2023, укладений із ТОВ «ТРАСТ БІЛДІНГ СЕРВІС», договір про надання послуг утримання № 1/16492-1У від 09.05.2023, укладений із ТОВ «ПОРТ ЛЬВІВ», договір оренди № 19 від 20.12.2023, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність форма № 20-ОПП, акт надання послуг № 9 від 31.01.2024, платіжна інструкція № 636636 від 16.02.2024, акт надання послуг № 1 від 31.01.2024, платіжна інструкція № 797 від 09.02.2024, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 178 від 31.01.2024, оборотно-сальдова відомість за рахунком 361 за 1 півріччя 2024 року, картка рахунку 361 за 1 півріччя 2024 року, оборотно-сальдова відомість за рахунком 3771 за 01.01.2024, 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ТРАСТ БІЛДІНГ СЕРВІС», картка рахунку 3771 за 01.02.2024 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ТРАСТ БІЛДІНГ СЕРВІС», оборотно-сальдова відомість за рахунком 3771 за 01.01.2024 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ПОРТ ЛЬВІВ», картка рахунку 3771 за 01.02.2024 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ПОРТ ЛЬВІВ», штатний розпис на 2024 рік.

Щодо податкової накладної № 4 від 19.02.2024 договір про надання послуг з утримання № 091489-23КЕВ від 12.06.2023, договір про надання послуг № 03/07/23- 1ВЛ від 03.07.2023, укладений із ТОВ «ТРАСТ БІЛДІНГ СЕРВІС», договір про надання послуг утримання № 1/16492-1У від 09.05.2023, укладений із ТОВ «ПОРТ ЛЬВІВ», договір оренди № 19 від 20.12.2023, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність форма № 20-ОПП, акт надання послуг № 8 від 29.02.2024, платіжна інструкція № 636697 від 19.02.2024, акт надання послуг № 2 від 29.02.2024, платіжна інструкція № 839 від 13.03.2024, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 393 від 29.02.2024, оборотно-сальдова відомість за рахунком 361 за 1 півріччя 2024 року, картка рахунку 361 за 1 півріччя 2024 року, оборотно-сальдова відомість за рахунком 3771 за 01.01.2024, 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ТРАСТ БІЛДІНГ СЕРВІС», картка рахунку 3771 за 01.02.2024 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ТРАСТ БІЛДІНГ СЕРВІС», оборотно-сальдова відомість за рахунком 3771 за 01.01.2024 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ПОРТ ЛЬВІВ», картка рахунку 3771 за 01.02.2024 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ПОРТ ЛЬВІВ», штатний розпис на 2024 рік.

У відповідь на пояснення, надані Товариством щодо реєстрації податкової накладної № 5 від 31.01.2024 контролюючим органом 12.06.2024 було направлено Товариству повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11219238/44529798, в якому Товариству було запропоновано надати додатково копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, а саме первинних документів щодо постачання / придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, первинних документів щодо постачання послуг.

У відповідь на пояснення, надані Товариством щодо реєстрації податкової накладної № 4 від 29.02.2024 контролюючим органом 12.06.2024 було направлено Товариству повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11228890/44529798, в якому Товариству було запропоновано надати додатково копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, а саме первинних документів щодо постачання / придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунків-фактури / інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, первинних документів щодо постачання послуг (конкретні документи, які мають бути надані, підкреслені або додатково зазначені не були).

Товариством було надано додаткові пояснення, до яких разом із наданими раніше документами було надано: - щодо податкової накладної № 5 від 31.01.2024 акт звірки взаємних розрахунків, рахунок на оплату № 8 від 05.01.2024, лист № 16/02/24-1 від 16.02.2024, калькуляція собівартості послуг від ТОВ «ТРАСТ БІЛДІНГ СЕРВІС», калькуляція собівартості послуг від ТОВ «ПОРТ ЛЬВІВ»; - щодо податкової накладної № 4 від 19.02.2024 акт звірки взаємних розрахунків, рахунок на оплату № 9 від 13.02.2024, калькуляція собівартості послуг від ТОВ «ТРАСТ БІЛДІНГ СЕРВІС», калькуляція собівартості послуг від ТОВ «ПОРТ ЛЬВІВ».

Незважаючи на надані пояснення та копії документів контролюючим органом було відмовлено у реєстрації вказаних вище податкових накладних, а саме рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.06.2024 № 11302060/44529798 та рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.06.2024 № 11311120/44529798.

Не погоджуючись із відмовою в реєстрації податкових накладних, Товариство звернулось із скаргами на рішення комісії регіонального рівня до комісії центрального рівня.

Рішенням за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08.07.2024 № 42408/44529798/2 та рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.07.2024 № 42670/44529798/2 у задоволенні скарг відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятими рішенням про відмову в реєстрації податкових накладних, вважаючи їх протиправним, звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та протиправності рішень ГУДПС у Харківській області від 25.06.2024 № 11302060/44529798 та від 27.06.2024 № 11311120/44529798, оскільки надані позивачем до контролюючого органу, а також до суду, первинні бухгалтерські документи, зокрема, підтверджують реальне здійснення фінансово-господарських операцій за договором № 091489-23 КЕВ від 12.06.2023 та настання обставин, з якими закон пов`язує виникнення податкових зобов`язань та права виписки податкових накладних позивачем. Відтак, суд дійшов до висновку про недоведеність відповідачем як суб`єктом владних повноважень наявності достатніх правових підстав для зупинення реєстрації поданих позивачем податкових накладних.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів та послуг місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі за текстом - Порядок № 1246).

Зокрема, пункт 12 Порядку № 1246 передбачає, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що обставини зупинення реєстрації податкових накладних обов`язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову в реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі за текстом - ПН/РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом - ЄРПН, Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначено Порядком № 1165.

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку № 1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з приписами пункту 7 Порядку № 1165, у разі встановлення за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування відповідності відображених в них операцій хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (пункт 8 Порядку № 1165).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як встановлено зі змісту отриманих позивачем квитанцій від 16.02.2024 № та від 01.03.2024 № (том 1 а.с. 61, 64), підставою для зупинення реєстрації ПН від 31.01.2024 № 5 та від 19.02.2024 № 4 в ЄРПН слугувало те, що обсяг постачання товару/послуги 68.20 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Додатково повідомлено показники «D» = 3.2134%, «Рпоточ» = 0 та «D» = 2.9078%, «Рпоточ» = 0 відповідно.

За змістом вказаної норми, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, податковий орган зобов`язаний вказати, зокрема, критерій ризиковості, на підставі якого зупинено реєстрацію.

Такі критерії визначаються додатком 3 до Порядку № 1165, пункт 1 якого відносить до ознак ризиковості здійснення операцій таке: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.

Аналіз п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку (підпункт 2 пункту 11 Порядку № 1165).

При цьому, зупинення реєстрації ПН/РК за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Таким чином, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 23.02.2023 у справі №420/9924/20.

Так, з досліджених колегією суддів копій квитанцій від 16.02.2024 та від 01.03.2024 встановлено, що перший відповідач, наводячи числові показники «D» та «Р», не надає при цьому розрахунку за критерієм підпункту 2 пункту 11 Порядку № 1165, а також не вказує чіткого переліку документів, які слід подати до контролюючого органу для прийняття позитивного рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН у кожному випадку, що в свою чергу дозволяє дійти висновку про невмотивованість та безпідставність зупинення реєстрації вказаних податкових накладних.

Крім того, у наданих квитанціях про зупинення реєстрації спірних податкових накладних, оскаржуваних рішеннях ГУ ДПС у Харківській області та апеляційній скарзі не викладено обставин, за яких контролюючий орган дійшов висновку про те, що обсяг постачання товару/послуг перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16. статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 із змінами, внесеними наказом від 12 січня 2023 року №19, який набрав чинності 08 березня 2023 року, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II ПК України.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з вимогами пунктів 9-10 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;

або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії державної податкової служби повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

За результатами аналізу наведених норм Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2021 року у справі № 380/3498/20 зазначив, що чинними нормативно-правовими актами наведено вичерпний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку № 520 передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним. В залежності від виду господарської операції, за наслідками якої подається податкова декларація для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також відповідних договірних зобов`язань між суб`єктами господарювання, обсяг документів може бути відмінним.

Крім того, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної до реєстрації в ЄРПН прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 3 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на виконання вимог першого відповідача позивачем до ГУ ДПС у Харківській області було надіслано повідомлення про надання пояснень та копій документів № 1 від 06.06.2024 щодо податкової накладної № 5 від 31.01.2024 разом з наступними документами: договір про надання послуг з утримання № 091489-23КЕВ від 12.06.2023, договір про надання послуг № 03/07/23- 1ВЛ від 03.07.2023, укладений із ТОВ «ТРАСТ БІЛДІНГ СЕРВІС», договір про надання послуг утримання № 1/16492-1У від 09.05.2023, укладений із ТОВ «ПОРТ ЛЬВІВ», договір оренди № 19 від 20.12.2023, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність форма № 20-ОПП, акт надання послуг № 9 від 31.01.2024, платіжна інструкція № 636636 від 16.02.2024, акт надання послуг № 1 від 31.01.2024, платіжна інструкція № 797 від 09.02.2024, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 178 від 31.01.2024, оборотно-сальдова відомість за рахунком 361 за 1 півріччя 2024 року, картка рахунку 361 за 1 півріччя 2024 року, оборотно-сальдова відомість за рахунком 3771 за 01.01.2024, 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ТРАСТ БІЛДІНГ СЕРВІС», картка рахунку 3771 за 01.02.2024 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ТРАСТ БІЛДІНГ СЕРВІС», оборотно-сальдова відомість за рахунком 3771 за 01.01.2024 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ПОРТ ЛЬВІВ», картка рахунку 3771 за 01.02.2024 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ПОРТ ЛЬВІВ», штатний розпис на 2024 рік; повідомлення про надання пояснень та копій документів № 1 від 07.06.2024 щодо податкової накладної № 4 від 19.02.2024 разом з наступними документами: договір про надання послуг з утримання № 091489-23КЕВ від 12.06.2023, договір про надання послуг № 03/07/23- 1ВЛ від 03.07.2023, укладений із ТОВ «ТРАСТ БІЛДІНГ СЕРВІС», договір про надання послуг утримання № 1/16492-1У від 09.05.2023, укладений із ТОВ «ПОРТ ЛЬВІВ», договір оренди № 19 від 20.12.2023, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність форма № 20-ОПП, акт надання послуг № 8 від 29.02.2024, платіжна інструкція № 636697 від 19.02.2024, акт надання послуг № 2 від 29.02.2024, платіжна інструкція № 839 від 13.03.2024, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 393 від 29.02.2024, оборотно-сальдова відомість за рахунком 361 за 1 півріччя 2024 року, картка рахунку 361 за 1 півріччя 2024 року, оборотно-сальдова відомість за рахунком 3771 за 01.01.2024, 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ТРАСТ БІЛДІНГ СЕРВІС», картка рахунку 3771 з 01.02.2024 по 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ТРАСТ БІЛДІНГ СЕРВІС», оборотно-сальдова відомість за рахунком 3771 за 01.01.2024 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ПОРТ ЛЬВІВ», картка рахунку 3771 за 01.02.2024 06.06.2024 щодо операцій із ТОВ «ПОРТ ЛЬВІВ», штатний розпис на 2024 рік.

Колегія суддів зазначає, що надані документи та пояснення стосовно здійснених господарських операцій, містять відомості, зокрема, щодо видів наданих послуг, їх постачання, здійснення їх оплати, та на думку колегії суддів є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Незважаючи на подані документи, комісія регіонального рівня прийняла рішення про відмову в реєстрації податкових накладних № 5 від 31.01.2024 та № 4 від 19.02.2024 з посиланням на ненадання платником податку додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, платником податку.

Зі змісту вказаних рішень встановлено, що контролюючим органом не підкреслено, які саме з наведеного переліку документи позивачем надано не було, хоча сам бланк (форма) передбачає необхідність здійснення таких дій, про що свідчить відповідне позначення (зазначити конкретні документи), що в свою чергу є свідченням неналежної вмотивованості оскаржуваних рішень та призводить до правової невизначеності в частині окреслення, що саме розумілося під ненаданням платником вказаних документів.

Не конкретизовано необхідного переліку документів і в рядку оскаржуваного рішення «Додаткова інформація», хоча він безпосередньо призначений для відображення податковим органом такої інформації.

Окрім того, що податковим органом не зазначено, які саме документи не були надані позивачем та відсутність яких вплинула на прийняття позитивного рішення, так і не було зазначено підстав неврахування поданих позивачем документів разом з поясненнями.

Колегія суддів враховує, що відповідно до сталої практики Верховного Суду в аналогічних спорах, при розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкову накладну та її зареєструвати в ЄРПН.

У постанові від 21 лютого 2023 року по справі № 2240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.

Такий же підхід продемонстровано Верховним Судом і у постанові від 27 квітня 2023 року по справі №460/8040/20, у якій Суд висловився про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

У свою чергу, з настанням першої події, визначеної пунктом 187.1 статті 187 ПК України, зокрема, наданням послуг за січень 2024 року, що підтверджується актом надання послуг № 9 від 31.01.2024 відповідно до якого ТОВ «ВЕСТЛОГІСТИК» було виконано на замовлення ТОВ «ТПК «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» компенсацію експлуатаційних послуг за січень 2024 року згідно договору № 091489-23 КЕВ від 12.06.2023 на суму 1 187 424,00 грн (том 1 а.с. 55), і було пов`язано складання позивачем податкової накладної від 31.01.2024 № 5 та подання її на реєстрацію та у зв`язку з отриманням від ТОВ «ТПК «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» грошових коштів за надані послуги у лютому 2024 у розмірі 1 187 424,0 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 636697 від 19.02.2024 (том 1 а.с. 58), було пов`язано складання позивачем податкової накладної від 19.02.2024 № 4 та подання її на реєстрацію

Відтак, твердження контролюючого органу про ненадання позивачем первинних документів, які стали підставою виписки податкових накладних є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Посилання першого відповідача в апеляційній скарзі на невідповідність наданих позивачем платіжних інструкцій вимогам п. 37 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163, в частині відсутності в них таких обов`язкових реквізитів як підписи осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення, особистих підписів або інших даних для ідентифікації особи, яка брала участь у здійсненні операції та дат валютування, колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки приписи вказаної норми інструкції не вимагають наявності перелічених апелянтом реквізитів. Натомість п.п. 2, 6, 7 п. 37 вказаної Інструкції передбачено наявність унікального ідентифікатора платника та отримувача або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код платника та отримувача та номер його рахунку, підпису платника. Всі вказані реквізити містяться в наданих ТОВ «ВЕСТЛОГІСТИК» платіжних інструкціях № 636636 від 16.02.2024 та № 636697 від 19.02.2024, зокрема, і дати валютування (16.02.2024 та 19.02.2024 відповідно).

Не наведено апелянтом також обставин, які на думку останнього мають підтвердити надані позивачем оборотно-сальдові відомості. Відтак і твердження про те, що такі документи не є первинними у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» сприймаються критично колегією суддів.

Доводи першого відповідача щодо не надання позивачем актів приймання-передачі матеріалів та актів (звітів) про використання матеріалів, хоча за умовами договору про надання послуг з утримання від 12.06.2023 №091489-23КЕВ, послуги виконуються з застосуванням матеріалів замовника, а також щодо не надання договору оренди № 091489-23 від 12.06.2023, про який вказано у договорі про надання послуг з утримання та первинних документів щодо передачі у тимчасове платне користування ТОВ «ТПК «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» складської будівлі, розташованої за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с. Пасіки-Зубрицькі, вул. Дорожна, 58-Ж. колегія суддів відхиляє, оскільки, по-перше, оскаржувані рішення не містять посилань щодо не надання платником вказаних документів, по-друге, як зазначалось вище, на вимогу ГУ ДПС в Харківській області позивачем разом з поясненнями було надано всі перелічені контролюючим органом документи.

При цьому Верховний Суд у постанові від 07.12.2022 у справі №500/2237/20 дійшов висновку, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Так само у пункті 82 постанови від 23.02.2023 у справі №420/9924/20 Верховний Суд звернув увагу на те, що в межах спірних відносин, що виникли між сторонами на стадії реєстрації податкових накладних, надання судами оцінки щодо товарності або безтоварності господарських операцій є передчасною подією. Такі обставини можуть бути встановлені контролюючим органом на підставі здійсненої належної перевірки, з прийняттям ППР, та в подальшому підтверджені судом.

Аналогічний висновок наведений Верховним Судом у постанові від 23.05.2023 у справі №500/770/21.

Таким чином, приймаючи рішення з питань реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій платника податків на предмет їх реальності та не повинен надавати оцінку реальності здійснених господарських операцій.

Тож, дослідження реальності (товарності) здійснення господарської операції, за результатами якої позивач склав податкову накладну №1 від 12.02.2024 може бути саме предметом податкової перевірки, у ході якої контролюючий орган має право досліджувати первинні документи, встановлювати мету та зміст вчинення господарської операції та правомірність її відображення у податковому та бухгалтерському обліку платника податків.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про реєстрацію податкової накладної адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.

Саме такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 01.02.2023 у справі № 2240/2900/18.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про незаконність, протиправність та, як наслідок, наявність підстав для скасування рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУДПС у Полтавській області від 25.06.2024 № 11302060/44529798 та від 27.06.2024 № 11311120/44529798 про відмову у реєстрації податкових накладних ТОВ "ВЕСТЛОГІСТИК" від 31.01.2024 № 5 та від 19.02.2024 № 4.

Як встановлено пунктами 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (надалі - Порядок № 1246), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірні податкові накладні, були виконані позивачем, а тому у першого відповідача був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати такі накладні. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні від 31.01.2024 № 5 та від 19.02.2024 № 4, складені позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх подання.

З приводу позовних вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої цієї статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При цьому, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду щодо вирішення питань з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі №200/9888/19-а Верховний Суд виклав висновок щодо застосування статей 134, 139 КАС України в контексті ролі суду під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що відповідно до частини шостої статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19, від 30 червня 2022 року у справі №640/1175/20, від 11серпня 2022 року у справі №300/2050/19.

На підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. позивачем до матеріалів справи надано: ордер на надання правничої допомоги адвокатом Залеською А.С. від 03.09.2024 серії АН № 1501486, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 4797, договір про надання правничої допомоги № 64 від 21.08.2024, додаткова угода № 2 від 21.08.2024, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 64 від 21.08.2024 та додаткової угоди № 2 від 21.08.2024 від 02.10.2024, детальний опис послуг, наданих Адвокатським бюро «Анастасії Залеської» ТОВ «ВЕСТЛОГІСТИК» за вказаним договором.

Правнича допомога, визначена в п. 1 Додаткової угоди № 2 від 21.08.2024, представляє собою:

- ознайомлення із документами, на підставі яких було винесено оскаржуване рішення, а також із судовою практикою у цій сфері;

- підготування та подання до Харківського окружного адміністративного суду позовної заяви щодо оскарження рішення Головного управління ДПС у Харківській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11302060/44529798 від 25.06.2024 та рішення Головного управління ДПС у Харківській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11311120/44529798 від 27.06.2024;

- підготування та подання до Харківського окружного адміністративного суду всіх необхідних процесуальних документів відповідно до вимог процесуального законодавства або на вимогу суду.

Задовольняючи вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі, суд першої інстанції вважав, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи у розмірі 8000 грн. є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, погоджується з висновом суду першої інстанції, та вважає, що сума витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. є співмірною, документально підтвердженою та пропорційною сумою відшкодування таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів з огляду на обсяг виконаної адвокатом роботи, незначну складність даної справи, а також її значення для позивача

При цьому, колегія суддів враховує, що ГУ ДПС у Харківській області, заперечуючи проти такого розміру відшкодування, в апеляційній скарзі неспівмірність вказаної суми витрат не довело та не обґрунтувало, обмежившись лише посиланням на те, що розмір витрат у сумі 8000 грн є неспівмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 по справі № 520/25340/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова Я.М. Макаренко