Справа № 333/9343/24
Суддя: Круглікова А. В.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/9343/24
Провадження № 2-а/333/31/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Сметаніної А.А.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за адміністративним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

до відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2

про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття проваження у справі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою від 14.10.2024 року № 1097 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 11.10.2024 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на облік військовозобов`язаних за фактичним місцем проживання, а 04.05.2011 року був знятий з військового обліку військовозобов`язаних згідно відмітки у військовому квитку НОМЕР_2 . ОСОБА_1 під час дії особливого періоду не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних з 04.05.2011 року по 11.10.2024 року, чим порушив правила військового обліку, визначені ст. 1, ст. 37, ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 210 КУПАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп. Як зазначено у позові, накладення на Позивача штрафу у розмірі 17 000 гривень 00 копійок без визначення кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян суперечить нормам чинного КУпАП. Також, відсутність посилання у постанові про адміністративне правопорушення на конкретну норму законодавства, тобто, відповідну частину статтей 1, 37, 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» унеможливлює конкретизацію порушення, за яке притягнуто Позивача до відповідальності. Як вказує Позивач, він не міг вчинити правопорушення з 04.05.2011, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки дану норму введено в дію 19.05.2024. Протокол № 1097 складено з порушенням строку, оскільки Відповідачем начебто виявлене правопорушення 11.10.2024, а протокол складено 14.10.2024. Протокол та оскаржувана постанова складені в один день, 14.10.2024, чим порушено право Позивача на захист. З огляду на викладене, просить суд позов задовольнити, скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закрити провадження у справі.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином в порядку, визначеному КАС України.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в строк, визначений КАС України, відзив на позовну заяву не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази в їх сукупності,

судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Законом України «Про оборону України» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ведення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшим продовженням, станом на сьогодні.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентуються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що захист Вітчизни, незалежності, татериторіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ч.1). Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3).

Стаття 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» має назву «Взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього» та складається з шести частин, кожна з яких містить абзаци та/або пункти.

Стаття 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» має назву «Обов`язки органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, закладів освіти, посадових осіб, призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виконання правил військового обліку» та складається з одинадцяти частин.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.10.2024 співробітниками Відповідача складено відносно ОСОБА_1 протокол № 1097 про адміністративне правопорушення, яким визначено, що громадянин ОСОБА_1 під час дії особливого періоду не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних з 04.05.2011 по 11.10.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Зі змісту наведеного вище протоколу слідує, що своїми діями ОСОБА_1 порушив, зокрема, вимоги ст. 1, ст. 37, ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Постановою № 1097 по справі про адміністративне правопорушення від 14.10.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1).

Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. (ч. 2).

Частиною першою статті 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а частиною третьою статті 210 КУпАП - вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, тому в постанові повинно бути зазначено норму нормативно-правового акту, яку порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, судом встановлено, що Відповідачем при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 14.10.2024 № 1097 та при складанні постанови № 1097 по справі про адміністративне правопорушення від 14.10.2024 не визначено конкретних частин ст. 1, ст. 37 та ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», які, на думку Відповідача, було порушено ОСОБА_1 , з урахуванням чого неможливо встановити за яке порушення Позивач притягається до відповідальності.

Статтею 27 КУпАП встановлено, що штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Абзацем 1 ст. 33 КУпАП закріплено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

У санкціях статей (санкціях частин статей) КУпАП стягнення у виді штрафу визначено в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.

Тобто, КУпАП чітко і послідовно вказує на єдиний вимір розміру стягнення у виді штрафу - неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Згідно з «Перехідними положеннями» Податкового кодексу (п. 5 підрозділу 1 розділ ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень 00 копійок.

Отже, при накладенні стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією відповідної статті КУпАП, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із визначенням його у грошовій сумі в перерахунку його розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Разом з тим, накладаючи на Позивача адміністративне стягнення, посадовою особою Відповідача вимог закону щодо призначення стягнення у виді штрафу не дотримано: призначено штраф у розмірі 17 000 (сімнадцять) тисяч гривень без визначення кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що суперечить нормам КУпАП.

Судом встановлено, що 19.05.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким статтю 210 КУпАП було доповнено частиною третьою, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Статтею 58 Конституції України гарантовано, що закони та інші нормативноправові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Тобто, до 19.05.2024 норми ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало, а тому Позивач не міг вчинити вказане правопорушення з 04.05.2011 року.

Судом також встановлено, що стосовно Позивача Відповідачем складено протокол № 1097 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП складено стосовно Позивача 14.10.2024 року.

Частинами 1, 2 ст. 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з протоколу та постанови, Позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 - 11.10.2024 року, а протокол складено -14.10.2024 року, з пропуском 24-годинного строку на його складення, внаслідок чого він не є належним доказом у справі, оскільки складений з порушенням імперативних приписів КУпАП, та, як наслідок, постанова також є незаконною (оскільки складена на підставі цього протоколу).

Крім того, судом встановлено, що в протоколі повідомлено Позивача про те, що він має право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права при розгляді справи, однак Відповідачем фактично позбавлено Позивача такого права, оскільки було призначено розгляд справи на той самий день, в який складено протокол: на 14.10.2024 року на 12 годину 45 хвилин.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 277-1 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Статтею 59 Конституції України гарантовано, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Фактично при винесенні оскаржуваної постанови Відповідачем було свідомо порушене право Позивача на захист, гарантоване Конституцією України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення вимог Позивача про скасування постанови № 1097 по справі про адміністративне правопорушення від 14.10.2024 та закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, судовий збір в сумі 605,60 грн. покладається судом на суб`єкта владних повноважень відповідача у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 241-244, 246, 286 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 за справою про адміністративне правопорушення від 14.10.2024 № 1097 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) - судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова