Справа № 440/14921/24
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/14921/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молодецького Р.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Державне підприємство "Інфоресурс" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства освіти і науки України , в якій просить:

- визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, просп. Берестейський, 10; ), які полягають в такій організації функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти, при якій відносно ОСОБА_1 в Довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти формується висновок про порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту»;

- зобов`язати Міністерство освіти і науки України (01135, м. Київ, просп. Берестейський, 10; ) організувати формування довідки про здобувача освіти в Єдиній державній електронній базі з питань освіти таким чином, щоб відносно ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), в довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти формувався висновок про непорушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а саме: в розділі «На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про освіту» - вказати «Так, не порушує».

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, позивач отримав довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти. В отриманій довідці, в графі «На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» проставлений запис «Ні, порушує», який позбавляє позивача права на відстрочку та не дає завершити навчання та здобути відповідний рівень освіти. Посилається, що підтвердженням останньої здобутої освіти вважається саме вищенаведене отримання диплому магістра, диплому доктора філософії позивачем отримано не було. За доводами позивача, маючи другий рівень освіти почав здобувати рівень доктора філософії, наступний рівень вищої освіти лише з 01.11.2022, дата завершення здобуття освіти 31.10.2026, згідно Інформації про навчання та Довідці про навчання, виданої ДУ «Інститутом економіко-правових досліджень ім. В.К Мамутова НАН України» 25.09.2024р.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/14921/24. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано від відповідача Міністерства освіти і науки України докази.

30.12.2024 до суду через систему "Електронний суд" надійшов відзив Міністерства освіти і науки України на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що після першого зарахування на навчання для здобуття відповідного рівня освіти, особі, яка приступила до навчання, впродовж періоду навчання надавалися необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на тому самому рівні вищої освіти. Повторне зарахування означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку. Зокрема зазначали, згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, у 2022 році був зарахований до Державної установи «Інститут економічно -правових досліджень імені В. К. Мамутова Національної академії наук України» за освітньо- кваліфікаційним ступенем доктор філософії за спеціальністю 081 «Право», переведено 01.11.2022. У 2024 році був зарахований до Національного університету «Києво-Могилянська академія» (початок навчання 09.09.2024) за освітнім ступенем магістр за спеціальністю 032 «Історія та археологія». Саме тому у довідці, на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО у відповідному полі буде зазначено «Ні, порушує».

01.01.2025 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив, в якій підтримав заявлені позовні вимоги. Окрім того, зазначав, що навчання на рівні доктора філософії, на якому навчається позивач, є найвищим рівнем освіти, а тому здобуття магістерського рівня не береться до уваги та не є предметом розгляду даного судового провадження.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, ОСОБА_1 (26.07.1997) у 2014 році був зарахований до Національного університету "Одеська юридична академія" за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 6.030401 "Правознавство (Правове забезпечення управлінської діяльності))", завершено навчання 30.06.2018.

У 2018 році був зарахований до Національного університету "Одеська юридична академія" (початок навчання 01.09.2018) за освітнім рівнем магістр за спеціальністю 081 "Право", завершено навчання 10.01.2020.

У 2020 році був зарахований до Одеського національного економічного університету (початок навчання 15.09.2020) за освітнім рівнем магістр за спеціальністю 292 "Міжнародні економічні відносини", завершено навчання 31.12.2021.

У 2020 році був зарахований до Національного університету "Одеська юридична академія" за освітньо-кваліфікаційним ступенем доктор філософії за спеціальністю 081 "Право", відраховано 07.09.2022.

У 2022 році був зарахований до Державної установи «Інститут економічно-правових досліджень імені В. К. Мамутова Національної академії наук України» за освітньо- кваліфікаційним ступенем доктор філософії за спеціальністю 081 "Право", переведено 01.11.2022. Дата початку та закінчення навчання 01.112022-31.10.2026.

Відповідно до довідки від 25.09.2024 № 299/409/24 від 25.09.2024 ОСОБА_1 з 01.11.2022 зарахований на навчання за денною формою в аспірантурі Державної установи "Інститут економіко - правових досліджень імені В.К. Мамутова Національної академії наук України").

У 2024 році був зарахований до Національного університету "Києво-Могилянська академія" (початок навчання 09.09.2024) за освітнім ступенем магістр за спеціальністю 032 "Історія та археологія". Дата початку та закінчення навчання 09.09.2024 - 28.06.2026.

Позивачем була отримана довідка про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 27.08.2024 № 215648.

У довідці зазначено, що на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти порушує послідовності, визначені частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту" ("Ні, порушує").

З метою внесення змін до інформації, що міститься в ЄДЕБО щодо зазначеної інформації, позивач звернувся до Міністерства освіти і науки України зі скаргою від 11.11.2024.

Листом Міністерства освіти і науки України від 05.12.2024 №3/9835-24 позивачу надано відповідь на його скаргу, у якій зазначено, що після першого зарахування на навчання для здобуття відповідного рівня освіти, особі, яка приступила до навчання, впродовж періоду навчання надавалися необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на тому самому рівні вищої освіти. Повторне зарахування означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності. Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, ОСОБА_1 (26.07.1997) у 2014 році був зарахований до Національного університету «Одеська юридична академія» за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 6.030401 «Правознавство (Правове забезпечення управлінської діяльності))», завершено навчання 30.06.2018. У 2018 році був зарахований до Національного університету «Одеська юридична академія» (початок навчання 01.09.2018) за освітнім рівнем магістр за спеціальністю 081 «Право», завершено навчання 10.01.2020. У 2020 році був зарахований до Одеського національного економічного університету (початок навчання 15.09.2020) за освітнім рівнем магістр за спеціальністю 292 «Міжнародні економічні відносини», завершено навчання 31.12.2021. У 2020 році був зарахований до Національного університету «Одеська юридична академія» за освітньо-кваліфікаційним ступенем доктор філософії за спеціальністю 081 «Право», відраховано 07.09.2022. У 2022 році був зарахований до Державної установи «Інститут економічно-правових досліджень імені В. К. Мамутова Національної академії наук України» за освітньо-кваліфікаційним ступенем доктор філософії за спеціальністю 081 «Право», переведено 01.11.2022. У 2024 році був зарахований до Національного університету «Києво-Могилянська академія» (початок навчання 09.09.2024) за освітнім ступенем магістр за спеціальністю 032 «Історія та археологія». Саме тому у довідці, на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО у відповідному полі буде зазначено «Ні, порушує».

Не погоджуючись зі змістом довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО 27.08.2024 № 215648, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 53 Конституції України кожен має право на освіту.

Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти урегульовані Законом України "Про освіту" від 05.09.2017 №2145-VIII (далі - Закон №2145-VIII).

У силу частин першої, третьої статті 3 Закону №2145-VIII кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих.

Як визначено у пункті 23 частини першої статті 1 Закону №2145-VIII, рівень освіти - завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону №2145-VIII рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

За змістом статті 40 Закону №2145-VIII після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту. Документи про освіту видаються закладами освіти та іншими суб`єктами освітньої діяльності. Інформація про видані документи про середню, професійну (професійно-технічну), фахову передвищу та вищу освіту вноситься до Єдиного державного реєстру документів про освіту в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Частиною 1 Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 № 1556-VII (далі - Закону № 1556-VII) визначено рівні та ступені вищої освіти, зокрема, підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.

Доктор філософії - це освітній і водночас науковий ступінь, що здобувається на третьому рівні вищої освіти на основі ступеня магістра. Ступінь доктора філософії присуджується разовою спеціалізованою вченою радою закладу вищої освіти або наукової установи за результатами успішного виконання здобувачем вищої освіти відповідної освітньо-наукової програми та публічного захисту дисертації у разовій спеціалізованій вченій раді (частина 6 статті 5 Закону № 1556-VII).

Згідно з частинами 1, 2 статті 7 Закону № 1556-VII, документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію. Встановлюються такі види документів про вищу освіту за відповідними ступенями: - диплом молодшого бакалавра; - диплом бакалавра; - диплом магістра; - диплом доктора філософії/доктора мистецтва.

Для встановлення послідовності здобуття освіти беруться до уваги факти раніше здобутого рівня освіти, що підтверджується документом державного зразка - дипломом чи свідоцтвом, та теперішній рівень здобуття освіти, що є вищим за раніше здобутий.

Відповідно до частини 10 статті 7 зазначеного Закону, інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Так, аналіз зазначених норм свідчить, що освітній і водночас науковий ступінь доктора філософії присуджується лише у результаті успішного виконання відповідної освітньої програми та у разі, якщо особа, пройшла атестацію, за наслідком чого здобувачу такої освіти видається відповідний документ, який підтверджує здобуття такого рівня вищої освіти.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону України "Про освіту" та з метою реалізації пункту 62 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, згідно з дорученням Міністра освіти і науки України від 31.05.2024 №1/34-Д-24 встановлено алгоритм визначення послідовності здобуття освіти, здійснено розроблення технічного опису та забезпечено доопрацювання відповідно до нього програмного забезпечення Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Для заповнення інформації про здобувача освіти за денною або дуальною формою стосовно того, порушує чи не порушує на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", визначення послідовності здобуття освіти здійснювати за таким алгоритмом:

якщо в даних здобувача освіти, що містяться в ЄДЕБО, зокрема у Реєстрі документів про освіту, є діючий документ про освіту з рівнем, не нижчим ніж рівень поточного навчання, за яким формується Довідка (за таблицею послідовності рівнів, наведеною в додатку 2 до цього доручення), в полі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту"" зазначається "Ні, порушує";

в іншому випадку здійснюється автоматична перевірка даних усіх записів про здобуття особою освіти, що містяться в ЄДЕБО, - якщо наявна інформація про навчання, рівень якого не нижче рівня поточного навчання, за яким формується Довідка, у згаданому вище полі зазначається "Ні, порушує", а якщо відсутня - "Так, не порушує".

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі спір стосується правомірності відображення у довідці про здобувача освіти за даними ЄДЕБО стосовно ОСОБА_1 інформації про те, що на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття позивачем освіти порушує послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту".

Мотивуючи правомірність відображення у відповідній графі довідки інформації про порушення позивачем послідовності здобуття освіти представник Міносвіти у відзиві на позов зазначив, що згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, у 2022 році був зарахований до Державної установи «Інститут економічно -правових досліджень імені В. К. Мамутова Національної академії наук України» за освітньо- кваліфікаційним ступенем доктор філософії за спеціальністю 081 «Право», переведено 01.11.2022. У 2024 році був зарахований до Національного університету «Києво-Могилянська академія» (початок навчання 09.09.2024) за освітнім ступенем магістр за спеціальністю 032 «Історія та археологія», а тому здобуття вищої освіти ОСОБА_1 відбувається в непослідовному порядку. Позивач мав можливість продовжити здобуття рівня вищої освіти шляхом поновлення до того самого або іншого закладу вищої освіти.

Водночас, згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, ОСОБА_1 у 2020 році був зарахований до Національного університету "Одеська юридична академія" за освітньо-кваліфікаційним ступенем доктор філософії за спеціальністю 081 "Право", відраховано 07.09.2022. У 2022 році був зарахований до Державної установи «Інститут економічно-правових досліджень імені В. К. Мамутова Національної академії наук України» за освітньо- кваліфікаційним ступенем доктор філософії за спеціальністю 081 "Право", переведено 01.11.2022. Дата початку та закінчення навчання 01.11.2022-31.10.2026.

Таким чином, позивач не завершив навчання за освітньо-кваліфікаційним ступенем доктор філософії та не отримав диплом про освіту.

У 2024 році був зарахований до Національного університету "Києво-Могилянська академія" (початок навчання 09.09.2024) за освітнім ступенем магістр за спеціальністю 032 "Історія та археологія". Дата початку та закінчення навчання 09.09.2024 - 28.06.2026.

Аналізуючи положення частини другої статті 10 Закону №2145-VIII у їх системному зв`язку з приписами статті 40 названого Закону суд зауважує, що зазначені норми чітко передбачають умову здобуття рівня освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а саме - завершеність етапу освіти, що пов`язується з отриманням особою документа про освіту.

Однак, ОСОБА_1 за результатами навчання документ про освіту (диплом доктора філософії) на даний час не отримував отримував.

За вищевикладених обставин суд погоджується з доводами позивача, що він не порушує послідовності навчання, визначеної частиною другою статті 10 Закону №2145-VIII, оскільки законодавство про освіту чітко визначає, що здобуття рівня освіти підтверджується отриманням відповідного документа, який позначає завершення і офіційне підтвердження рівня освіти.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про освіту" у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система Єдина державна електронна база з питань освіти.

Згідно з частиною п`ятої статті 74 Закону України "Про освіту" визначено, що держателем Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових. Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки. Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратор Електронної бази: - здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази; - відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі; - забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази; - проводить навчання для роботи з Електронною базою; - здійснює інші заходи, передбачені законом.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 74 Закону України "Про освіту" положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти та порядок її ведення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 5 розділу І Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, що затверджене наказом Міністерства освіти і науки України від 08.06.2018 № 620, власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором державне підприємство "Інфоресурс", що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО. Розпорядник ЄДЕБО є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО.

Згідно з пунктом 2 розділу III Положення про ЄДЕБО інформація вноситься до ЄДЕБО за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення ЄДЕБО або спеціалізованого програмного забезпечення, що використовується уповноваженими суб`єктами, узгодженого з технічним адміністратором ЄДЕБО.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Положення про ЄДЕБО розпорядник ЄДЕБО: 1) вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; 2) здійснює контроль за забезпеченням захисту інформації в ЄДЕБО згідно із законодавством; 3) використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; 4) вносить до ЄДЕБО інформацію щодо: - ліцензування (рішення про видачу, анулювання ліцензій на провадження освітньої діяльності, звуження, розширення освітньої діяльності) суб`єктів освітньої діяльності відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності; - результатів перевірок, ініційованих розпорядником ЄДЕБО, щодо дотримання суб`єктами освітньої діяльності - ліцензіатами ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності; - акредитації спеціальностей, напрямів підготовки у закладах освіти, освітньо професійних програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів освітньо кваліфікаційного рівня "молодший спеціаліст", а також освітньо-професійних програм у сфері фахової перед вищої освіти (до затвердження положення про акредитацію освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти); - іншу інформацію, визначену законодавством; 5) забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису; 6) встановлює вимоги до апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО; 7) визначає: - перелік інформації, доступ до якої надається уповноваженим суб`єктам; - вартість послуг з організації та підтримання доступу до ЄДЕБО, а також інших послуг, пов`язаних з ЄДЕБО та її реєстрами, що надаються технічним адміністратором ЄДЕБО.

Отже, власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, а технічним адміністратором - державне підприємство "Інфоресурс", що належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України.

Обробка і захист інформації здійснюються в ЄДЕБО відповідно до вимог законодавства у сфері захисту інформації, що перебуває у власності держави.

Таким чином, саме Міністерство освіти і науки України та Технічний адміністратор Єдиної державної електронної бази з питань освіти - Державне підприємство "ІНФОРЕСУРС" мають повноваження щодо внесення змін до ЄДЕБО про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", щодо позивача.

З огляду на вищевикладене, оскільки суд дійшов висновку, що процес здобуття освіти Сиротки М.В. є послідовним у розумінні частини другої статті 10 Закону України "Про освіту", то Міністерство освіти і науки України в порушення чинного законодавства України не забезпечило неналежного функціонування системи ЄДЕБО, що призвело до порушення прав позивача.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, шляхом, а саме визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відмови у внесенні відповідних змін до відомостей про ОСОБА_1 до Єдиної державної електронної бази з питань освіти, у графу "На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" - "Так, не порушує" та зобов`язати Міністерство освіти і науки України вжити заходів щодо вилучення запису «Ні, порушує», що проставлений в Єдиній державній електронній базі з питань освіти в графі «На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» в особовій картці ОСОБА_1 та внести запис «Так, не порушує».

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у спосіб визначений судом.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Частинами 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, при задоволенні позову суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Міністерства освіти і науки України (ідентифікаційний код 38621185, проспект Берестейський, 10, м. Київ, 01135), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Державне підприємство "ІНФОРЕСУРС" (ідентифікаційний код 37533381, вул. О. Довженка, 3, м. Київ, 03057) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відмови у внесенні відповідних змін до відомостей про ОСОБА_1 до Єдиної державної електронної бази з питань освіти, у графу "На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" - "Так, не порушує".

Зобов`язати Міністерство освіти і науки України вилучити запис «Ні, порушує», що проставлений в Єдиній державній електронній базі з питань освіти в графі «На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» в особовій картці ОСОБА_1 та внести запис «Так, не порушує»

Стягнути з Міністерства освіти і науки України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р.І. Молодецький