Справа № 160/19115/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Савченка А.В.
при секретарі судового засідання Коростильові П.О.
представника позивача Чередниченко І.В.
представника відповідача Федченка О.О.
установив:
16 липня 2024 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.11.2023 року №UA204000/2023/000172/2 та Картку відмови в прийнятті митної декларації за №UA204000/2023/000240.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач надав до митного оформлення документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які у сукупності містять достовірні числові дані, які підтверджують митну вартість товарів за ціною договору. Оскаржуване рішення не відповідає критеріям обґрунтованості та правомірності, винесене без належних правових підстав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк у 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків, визначених в ухвалі суду, а саме: надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.
26.09.2024 року через підсистему Електронний суд до суду надійшов відзив Рівненьскої митниці на позовну заяву ТОВ Торгпромконтракт , в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що декларант подав документи з розбіжностями у відомостях про умови поставки та оплату товару, що викликало обґрунтовані сумніви у достовірності заявленої митної вартості. На цій підставі митним органом було запитано додаткові документи, які не були надані у повному обсязі. Відповідно до законодавства, митниця має право коригувати митну вартість у разі сумнівів у достовірності поданих даних. З огляду на це, Рівненська митниця просить суд відмовити у задоволенні позову ТОВ "Торгпромконтракт".
26 вересня 2024 року від Рівненської митниці надійшла заява про залишення позову без розгляду, яка обґрунтована тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду.
21 жовтня 2024 року від позивача надійшли письмові пояснення
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 року заяву Рівненської митниці про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено. Розгляд справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпромконтракт» до Рівненської митниці про визнання дій протиправними та скасування рішень вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.11.2024 р. о 14:30 год.
19 листопада 2024 року від представника Рівненської митниці надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Відповідно до протоколу судового засідання від 28.11.2024р. у підготовче засідання з`явився представник позивача та представник відповідача. Суд ухвалив закрити підготовче зсідання та призначити розгляд справи по суті на 12.12.2024р. о 15:30 год.
28 листопада 2024 року від Рівненської митниці надійшло клопотання про долучення доказів по справі.
Відповідно до протоколу судового засідання від 12.12.2024р. у судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача. Суд оголосив перерву до 09.01.2025р. о 16:00 год. у зв`язку з необхідністю додаткового часу для подання доказів у справі.
Згідно протоколу судового засідання від 09.01.2025р. у судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача. Суд оголосив перерву до 16.01.2025р. о 15:00 год. у зв`язку з необхідністю додаткового часу для подання доказів у справі.
15 січня 2025 року від ТОВ "Торгпромконтракт" надійшли письмові пояснення у справі. У поясненнях позивач зазначив, що митний орган вказує на невідповідність відправника та отримувача товару в коносаменті №229810852 від 20.08.2023. Однак коносамент не є документом, що підтверджує митну вартість товару. Зазначає, що ICS LTD (Україна) є уповноваженим представником позивача, що підтверджується документами, поданими митниці. Документ №229810852 є морською накладною, а не класичним коносаментом. Переклад документа підтверджує цю обставину. Зазначає, що специфікація №2 містить умови поставки CIF Gdansk, що підтверджується контрактом та товаросупровідними документами та в рішенні про коригування №UA204000/2023/000172/21 від 17.11.2023 не вказано наявність двох різних примірників специфікації.
Відповідно до протоколу судового засідання від 16.01.2025р. у судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача. Суд оголосив перерву у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою до 23.01.2025р. о 13:00 год.
Згідно з протоколом судового засідання від 23.01.2025р. у судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача. Оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.
Розглянувши матеріали справи, подані сторонами докази, а також проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.
Між ТОВ «Торгпромконтракт» та фірмою «SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP» (Китай) укладено зовнішньоекономічний контракт № SDFE26042023 від 26.04.2023 (далі контракт).
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Контракту продавець приймає на себе зобов`язання з поставки і передачі в порядку і строки, встановлені даним Контрактом, іменоване надалі Товар. Номенклатура, кількість, ціна і загальна вартість Товару вказуються в інвойсах.
Згідно із п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 Контракту, валюта Контракту и платежу USD. Ціна товару, що поставляється по даному Контракту встановлена Сторонами на умовах (СІФ Гданськ) відповідно з правилами «INCOTERMS 2010», якщо інший базис поставки Товару не зазначено у відповідному Додатку (Специфікації) до Контракту. Загальна сума цього контракту складає 500,000 USD. У вартість товару включається вартість упаковки, маркування, вартість тари, палет, навантаження і сертифікату походження. Витрати, пов`язані з виконанням даного Контракту розподіляються між Сторонами відповідно до правил «INCOTERMS 2010».
Пунктом 4.1 контракту визначені умови оплати: оплата товару за цим договором здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок в наступному порядку: 100 % передплата.
Згідно зі Специфікацією 2 до Контракту, фірма SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP (Китай) продає, а компанія ТОВ «ТОРГПРОМКОНТРАКТ» купує продукцію: Рівниця пряма ECR17-1200D-608 by USD 0.485/kg; Рівниця пряма ECR24-2400D-601 by USD 0.485/kg; Рівниця пряма ECR24-4800D-601 by USD 0.485/kg; Загальна сума 100099,64 USD. Умови поставки: - CIF - GDANSK (відповідно до правил «INCOTERMS 2000»), страхування додане у вартість товару. Ціна: 100099,64 USD. Строк відвантаження: червень-серпень 2023 року.
Між ТОВ «БОНУС ТРАНС» та ТОВ «ТОРГПРОМКОНТРАКТ» укладено договір від 11.08.2023р. №1108/1 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів.
Відповідно до п.1.1. договору від 11.08.2023р. №1108/1 у відповідності з цим Договором, Експедитор зобов?язується за відповідну плату та за рахунок Замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу.
Згідно з п.1.2. договору від 11.08.2023р. №1108/1 за цим Договором транспортно-експедиторські послуги надаються Замовнику при експортних, імпортних, внутрішніх, транзитних перевезеннях, територією інших держав або внутрішніх перевезеннях територією України.
Відповідно до п.2.1.1. договору від 11.08.2023р. №1108/1 за заявкою замовника, екпедитор організовує перевезення вантажів Замовника морським, залізничним, автомобільним, авіаційним транспортом, включаючи організацію перевалки і зберігання вантажів і контейнерів та інші операції, необхідні для виконання доручення Замовника.
Відповідно до рахунка на оплату №241 від 17.10.2023 р., Товариство з обмеженою відповідальністю «БОНУС ТРАНС» у межах виконання договору №1108/1 від 11.08.2023 р. здійснило навантажувально-розвантажувальні роботи за межами України, а також організувало залізничне перевезення за маршрутом Гданськ (Польща) Клевань (Україна) та надало транспортно-експедиційні послуги на території України. Загальна вартість наданих послуг становить 512 462,00 грн, у тому числі податок на додану вартість (ПДВ) у розмірі 4 385,29 грн.
Карткою відмови в прийнятті митної декларації від 17.11.2023р. №UA204000/2023/000240 відмовлено у митному оформленні товарів, за таких причин: митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки, декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку. поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994р., а надані до митного оформлення документи, містять неточності.
Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 17.11.2023 № UA204000/2023/000172/2 відповідно до вимог Розділу III (статті 49-66) Митного кодексу України ЗУ №4495-VI від 13.03.12). Підстава: Розділ III (статті 49-66), статті 256, 257 Митного кодексу України (ЗУ №4495-VI від 13.03.12).
17.11.2023 р. Рівненською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2023/000172/2.
У вказаному рішенні зазначено таке:
п.33 обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості.
І. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки, подані до митного оформлення документи містять неточності:
Відповідно до наданого коносаменту від 20.08.2023 № 229810852 відправником товару є LONG LINK TRADING LTD (Китай) та отримувачем товару ICS LTD (Україна), які не кореспондуються із відомостями заявленими до митного оформлення за митною декларацією та відомостями поданих документів.
Відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 контракту від 26.04.2023 №SDFE26042023 номенклатура, кількість, ціна і загальна вартість товару вказуються в інвойсах. Покупець зобов?язується прийняти та оплатити товар в порядку та строки, встановлені цим контрактом. Відповідно до пункту 4.1 контракту від 26.04.2023 №SDFE26042023 покупцем здійснюється 100% передоплата за товар.
Відповідно до пункту 1.4 контракту від 26.04.2023 №SDFE26042023 товар виготовляється на замовлення покупця. До митного оформлення не надано замовлення на товар.
Відповідно до пункту 3.2 ціна товару, що поставляється по даному контракту встановлена сторонами на умовах CIF Gdansk відповідно до Інкотермс 2010, якщо інший базис поставки товару не зазначено у відповідному додатку (специфікації) до контракту.
Відповідно до пункту 3.5 контракту від 26.04.2023 №SDFE26042023 у вартість товару включається вартість упаковки, маркування, вартість тари, палет, навантаження і сертифікату походження. Специфікацією від 26.04.2023 №2 визначено пунктом 1 ціна товарів на комерційних умовах поставки FOB INGDAO. Ціна визначена Специфікацією від 26.04.2023 №2 відповідає ціні товарів згідно відомостей проформи рахунку від 02.02.2023 №SDFE3230703 на комерційних умовах поставки FOB QINGDAO. Проформа рахунок від 02.02.2023 № SDFE3230703 містить реквізити контракту від 26.04.2023 №SDFE26042023, однак умови оплати не в повній мірі кореспондуються із пунктом 4.1 контракту від 26.04.2023 №SDFE26042023.
Пунктом 4 Специфікації від 26.04.2023 №2 визначено, що умови поставки CIF Gdansk та страхування додане у вартість товару. До митного оформлення не надано страхових документів. Та документів, що містять відомості про вартість страхування.
Також, пунктом 1 та 4 Специфікації від 26.04.2023 №2 числові значення загальної суми товарів та ціни партії відповідають.
Відповідно до пункту 1.4 договору від 11.08.2023 №1108/1 сторонами узгоджуються умови в Заявці. До митного оформлення не надано Заявки.
Декларантом додатково надано Комерційну пропозицію від 02.08.2023, що містить відомості про ціну товару, яка за числовим значенням відповідає відомостям комерційного рахунку від 09.08.2023 №SDFE3230703-2, та зазначено комерційні умови поставки - FOB QINGDAO.
Вказане вище, однозначно свідчить про не включення до митного оформлення усіх належних складових митної вартості товарів, зокрема відомостей про додатково понесене витрати з транспортування до м.Гданськ (Польща).
III. Заявлена декларантом митна вартість товарів не може бути визнана митницею, оскільки, подані до митного оформлення документи однозначно свідчать про невключення до митної вартості товарів усіх належних складових відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України.
У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 МКУ процедури консультації з декларантом та у зв?язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 МКУ), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 МКУ), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ.
Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 219559,44дол.США, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 7921243,52грн (1,52дол. США/кг*144447кг* 36,0779грн/1 дол. США).
Суд встановив, що при виставленні інвойсу №SDFE3230703-2 постачальником SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP було допущено помилку в інвойсі №SDFE3230703-2 від 09.08.2023р. Правильний номер контракту - № SDFE26042023, що підтверджується листом від 01.11.2023р.
Відповідно до акта звірки взаєморозрахунків між ТОВ «ТОРГПРОМКОНТРАКТ» та SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP від 16.10.2024р. станом на 16 жовтня 2024 року заборгованість за контрактом №SDFE26042023 від 26.04.2023р., інв. №SDFE3230703-1 відсутня. У документі також наведено дані про взаєморозрахунки за період з 1 серпня 2023 року по 16 жовтня 2024 року, включаючи інформацію про сальдо на початок періоду, надходження та витрати за різними документами, а також сальдо на кінець періоду. Акт підписаний головними бухгалтерами обох організацій та містить їхні печатки.
Не погодившись з рішенням Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.11.2023 року №UA204000/2023/000172/2 та Карткою відмови в прийнятті митної декларації за №UA204000/2023/000240, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Суд зазначає, що ч.2 ст.53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України слідує, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, у частині третій якої встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.
За правилами ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З наведеним висновком кореспондуються положення п.2 ч.5 ст.54 Митного кодексу України, за змістом якої відповідач має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.
Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.
Відповідно до ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За приписами ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з ч.1 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч.ч.2-8 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості, згідно з положеннями статей59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 7 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Також за приписами частин першої, другої статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Системний аналіз вказаних положень Митного кодексу України дає підстави дійти висновків, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 Митного кодексу України).
Згідно з частиною шостою статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.06.2019р. в адміністративній справі №803/667/17.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на митному органі.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Щодо виявлених митним органом розбіжностей у поданих декларантом документах суд зазначає таке.
Як зазначено в оскаржуваному рішенні, згідно із п.п. 3.2 Контракту ціна товару, що поставляється по даному Контракту встановлена Сторонами на умовах (СІФ Гданськ) відповідно з правилами «INCOTERMS 2010», якщо інший базис поставки Товару не зазначено у відповідному Додатку (Специфікації) до Контракту. Відповідно до пункту 3.5 контракту від 26.04.2023 №SDFE26042023 у вартість товару включається вартість упаковки, маркування, вартість тари, палет, навантаження і сертифікату походження. Специфікацією від 26.04.2023 №2 визначено пунктом 1 ціна товарів на комерційних умовах поставки FOB QINGDAO.
З цього приводу суд зазначає, що за змістом Контракту, ціна товару встановлена на умовах (СІФ Гданськ) відповідно з правилами «INCOTERMS 2010», якщо інший базис поставки Товару не зазначено у Специфікації до Контракту.
Отже, визначальними для встановлення умов поставки, про які домовились стоорни Контракту, є дані Специфікації.
У пункті 33 рішенні про коригування митної вартості, зокрема, зазначено: №UA204000/2023/000172/2 від 17.11.2023 р.:
- «Специфікацією від 26.04.2023 №2 визначено пунктом 1 ціна товарів на комерційних умовах поставки FOB INGDAO»;
- «Пунктом 4 Специфікації від 26.04.2023 №2 визначено, що умови поставки CIF Gdansk та страхування додане у вартість товару».
Як зазначив відповідач під час судового розгляду, до митного оформлення митний брокер подав два примірника Специфікації № 2 до контракту № SDFE26042023 від 26.04.2023 р., які за своїм змістом відрізняються щодо загальної вартості імпортованого товару за контрактом.
Суд встановив, що до позовної заяви додано копію Специфікації № 2 від 26.04.2023 р. до Контракту, у якій вказані мови поставки: - CIF GDANSK (відповідно до правил «INCOTERMS 2000»)
У поясненнях від 15.01.2025 р. позивач зазначає, що згідно п.33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості від 17.11.2023 року №UA204000/2023/000172/21 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» про наявність двох різних примірників специфікацій №2 не йдеться. Однак з незрозумілих причин у своїх письмових поясненнях від 13.01.2025 року митний орган поставив під сумнів саме специфікацію №2 та послався на два різних її примірники, тоді як з наявного у матеріалах справи примірника чітко вбачається, що умовою поставки була CIF Gdansk.
На підтвердження того, що декларантом до митного оформлення подано два примірника Специфікації № 2 до контракту № SDFE26042023 від 26.04.2023 р., які відрізняються за своїм змістом, відповідач надав разом із клопотанням від 13.01.2025 р. надав додаткові документи, зокрема, два примірними специфікації.
Проте, суд не може взяти їх до уваги в обґрунтування рішення зазначені документи, оскільки ці докази подані після початку розгляду справи по суті (протокол від 28.11.2024 р.) без дотримання частини 4 статті 79 КАС України, відповідно до якої якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.
Разом тим, суд встановив, що як вбачається зі змісту пункту 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, в ньому є посилання, як на дані Специфікації № 2 від 26.04.2023 р., яка містить інформацію про поставку згідно FOB QINGDAO так і на дані Специфікації № 2 від 26.04.2023 р., яка містить інформацію про поставку згідно CIF GDANSK.
Отже, зі змісту пункту 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2023/000172/2 від 17.11.2023 р. вбачається, що митним органом отримано та досліджено дві різних за змісту специфікації № 2 від 26.04.2023 р.
Як суд вже зазначав, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до п.п. 3.2 Контракту ціна товару, що поставляється по даному Контракту встановлена Сторонами на умовах (СІФ Гданськ) відповідно з правилами «INCOTERMS 2010», якщо інший базис поставки Товару не зазначено у відповідному Додатку (Специфікації) до Контракту.
Тобто, Специфікація є документом, що регламентує договірні умови сторін щодо ціни товару.
Суд дійшов висновку, що отримавши примірник Специфікації № 2 від 26.04.2023 р., яка містить інформацію про поставку згідно FOB QINGDAO, та примірник Специфікації № 2 від 26.04.2023 р., яка містить інформацію про поставку згідно CIF GDANSK, митний орган обґрунтовано дійшов висновку про те, що надані декларантом документи містять розбіжності, оскільки FOB QINGDAO, та примірник Специфікації № 2 від 26.04.2023 р., яка містить інформацію про поставку згідно CIF GDANSK.
При цьому, вказані специфікації мають однакові реквізити, - дату й номер, а саме № 2 від 26.04.2023 р., відтак, у митного органу не було правових підстав надати перевагу будь-якому з примірників та самостійно на свій розсуд визначити, дані якої із специфікацій містять дійсне волевиявлення сторін Контракту щодо умов поставки дані Специфікації, що містить посилання на FOB QINGDAO, чи дані специфікації, що містить посилання на CIF GDANSK.
Оскільки умови поставки FOB QINGDAO та CIF GDANSK відрізняються щодо правил транспортування та страхування товару, що впливає на митну вартість, митний орган дійшов обґрунтованого висновку про витребування додаткових документів за правилами ч.3 ст.53 Митного кодексу України.
Крім того, як зазначено в оскаржуваному рішенні, відповідно до наданого коносаменту від 20.08.2023 № 229810852 відправником товару є LONG LINK TRADING LTD (Китай) та отримувачем товару ICS LTD (Україна), які не кореспондуються із відомостями заявленими до митного оформлення за митною декларацією та відомостями поданих документів.
Пункт 6 частини другої статті 53 МК України передбачає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Отже, коносамент, є перевізним документом, тобто належить до передбаченого пунктом 6 частини другої статті 53 МК України переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.
Разом з цим, з приводу зауважень митного органу суд зазначає, що як вбачається зі змісту Коносамента № BW23080175 (замовлення № 229810852), виданого компанією Shenzhen Betterway International Freight Forwarding Co., Ltd., виданий для відправника SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP. Коносамент (копія) підписано перекладачем та завірено печаткою фізичної особи-підприємця.
Митний орган не надав доказів, що відповідно до наданого коносаменту від 20.08.2023 № 229810852 відправником товару є LONG LINK TRADING LTD (Китай) та отримувачем товару ICS LTD (Україна).
Той факт, що вказаний документ поданий до митного оформлення із вказанням номера замовлення, а не номера самого коносамента, не свідчить про розбіжності, що могли б слугувати підставою для обґрунтованих сумнівів щодо складових митної вартості.
В оскаржуваному рішенні вказано, що до митного оформлення не надано замовлення на товар, проте, вказаний документ не належить до наведеного у ч.2 ст.53 Митного кодексу України вичерпного переліку документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.
Суд встановив, що при виставленні інвойсу №SDFE3230703-2 постачальником SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP було допущено помилку в інвойсі №SDFE3230703-2 від 09.08.2023р. Правильний номер контракту - № SDFE26042023, що підтверджується листом від 01.11.2023р.
Як зазначено в оскаржуваному рішенні, проформа рахунок від 02.02.2023 № SDFE3230703 містить реквізити контракту від 26.04.2023 №SDFE26042023, однак умови оплати не в повній мірі кореспондуються із пунктом 4.1 контракту від 26.04.2023 №SDFE26042023; комерційний рахунок від 09.08.2023 № SDFE3230703-2 містить умови оплати, що не в повній мірі кореспондуються із пунктом 4.1 контракту від 26.04.2023 №SDFE26042023.
Проте, в оскаржуваному рішенні не обґрунтовано, у чому саме невідповідність вказаних документів пункту 4.1 контракту від 26.04.2023 №SDFE26042023 та як це вплинуло на визначення складових митної вартості товару.
Решту доводів, наведених в обґрунтування наявності розбіжностей у поданих декларантом документах, митний орган не підтвердив наданими доказами.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Підсумовуючи, суд зазначає, що оскільки подані декларантом специфікації № 2 від 26.04.2023 р. містять різні дані щодо умов поставки, при цьому умови поставки FOB QINGDAO та CIF GDANSK відрізняються щодо правил транспортування та страхування товару, що впливає на митну вартість, митний орган дійшов обґрунтованого висновку про витребування додаткових документів за правилами ч.3 ст.53 Митного кодексу України.
Суд дійшов висновку про відмову у позові.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд
вирішив:
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Повний текст складено 21.02.2025 р.

Суддя А.В. Савченко