Справа № 440/6637/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 р. Справа № 440/6637/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2024, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, по справі № 440/6637/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просила суд:

- визнати протиправними дiї відповідача щодо вiдмови позивачу в зарахуваннi до страхового стажу перiодiв роботи згiдно трудової книжки НОМЕР_1 від 28.02.1983: з 07.09.1982 по 28.02.1983 на посадi ученицi магазина-школи Хорольської райспоживспiлки; з 15.05.1984 по 11.09.1987 на посадi нянi ясла-садочку "Незабудка" Хорольськоrо молококонсервного комбiнату дитячих продуктів",

-визнати протиправним та скасувати рiшення Головного управлiння Пенсійного фонду України в Донецькiй областi № 63 вiд 17.05.2024 про вiдмову в призначеннi пенсії за віком,

-зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача перiоди роботи згiдно трудової книжки НОМЕР_1 від 28.02.1983: з 07.09.1982 по 28.02.1983 - на посадi ученицi магазина-школи Хорольської райспоживспiлки; з 15.05.1984 по 11.09.1987 - на посадi нянi ясла-садочку "Незабудка" Хорольського молококонсервного комбiнату дитячих продуктiв",

-призначити пенсiю за вiком вiдповiдно до статті 26 Закону № 1058-IV вiд 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсiйне страхування" з 10.05.2024 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року у справі № 440/6637/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

Визнано протиправним та скасувано рiшення Головного управлiння Пенсійного фонду України в Донецькiй областi № 63 вiд 17.05.2024 про вiдмову в призначеннi пенсії за віком.

Визнано протиправними дiї Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо вiдмови в зарахуваннi до страхового стажу ОСОБА_1 перiоду роботи згiдно трудової книжки НОМЕР_1 від 28.02.1983 з 07.09.1982 по 28.02.1983 на посадi ученицi магазина-школи Хорольської райспоживспiлки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 10 травня 2024 року з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року у справі № 440/6637/24 скасувати з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилався на те, що при поданні заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 подала до Головного управлiння Пенсійного фонду України в Донецькiй областi на підтвердження трудового стажу тільки трудову книжку, в якій містяться неточні записи про періоди роботи, у зв`язку з відсутністю номерів підстав на прийняття та звільнення з роботи, тоді як не надала жодних інших архівних довідок чи документів за спірний період, з огляду на що, у відповідача були відсутні підстави для зарахування цих періодів роботи до трудового стажу позивачки.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, третя особа будь-яких заяв до суду не надавала.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що справа судом розглянута за правилами спрощеного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, який відноситься до незначної складності, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на норми частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 травня 2024 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії у зв`язку з досягненням пенсійного віку, до якої приєднав підтверджуючі документи.

Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області № 63 від 17 травня 2024 року в призначенні пенсії відмовлено з тих підстав, що загальний стаж позивача склав 27 років 01 місяць 26 днів при необхідності не менше 31 рік. При цьому до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 07.09.1982 по 28.02.1983 на посадi ученицi магазина-школи Хорольської райспоживспілкти та з 15.05.1984 по 11.09.1987 на посадi нянi ясла-садочку "Незабудка" Хорольськоrо молококонсервного комбiнату дитячих продуктів" через те, що в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 28 лютого 1983 року допущено недоліки: записи 1-2 не містять номерів підстав на прийняття та звільнення з роботи, а записи 10-11 не завірені відтиском печатки.

Переконання позивача у протиправності відмови відповідача у призначенні їй пенсії за віком стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що помилковими є висновки відповідача про те, що постанови правління райспоживспілки мають містити такий обов`язків реквізит як номер постанови , який має бути зазначений у трудовій книжці позивача, оскільки довідкою Хорольської районної спілки споживчих товариств № 25 від 21 травня 2024 року (яка позивачем не приєднувалась до заяви про призначення пенсії) підтверджено, що постановам правління райспоживспілки за 1982-1983 роки номер не присвоювався.

Колегія суддів з приведеними висновками суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не подавалася апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, а тому суд апеляційної інстанції у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАСУ перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які стосуються висновків суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок № 58 від 29 липня 1993 року, затвердженої Міністерством праці України, Міністерством юстиції України і Міністерством соціального захисту населення України (далі по тексту - Інструкція № 58) усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Як встановлено із матеріалів справи судом апеляційної інстанції, зі змісту записів № 1 та № 2 трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 28 лютого 1983 року встановлено, що позивач на підставі постанови правління райспоживспілки без номера від 28 серпня 1982 року зарахований на посаду учениці магазина-школи Хорольської райспоживспілки; на підставі постанови правління райспоживспілки без номера від 28 лютого 1983 року позивача звільнено із зазначеної посади.

Довідкою Хорольської районної спілки споживчих товариств № 25 від 21 травня 2024 року, яка позивачем не приєднувалась до заяви про призначення пенсії, однак яка була долучена до позовної заяви, підтверджено, що постановам правління райспоживспілки за 1982-1983 роки номер не присвоювався.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що незарахування відповідачем до страхового стажу позивача періодів його роботи з 07.09.1982 по 28.02.1983 на посадi ученицi магазина-школи Хорольської райспоживспiлки на підставі належними чином оформлених записів трудової книжки є протиправним.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що позивачу необхідно було надати органу Пенсійного фонду для підтвердження трудового стажу документи, визначені п.3 Порядку №637, або архівні довідки, оскільки в трудовій книжці позивача містилися неточні записи про періоди роботи, оскільки органи Пенсійного фонду України уповноважені самостійно витребовувати у підприємств, установ (організацій) усі необхідні для вирішення питання про призначення пенсії особі документи, при цьому така вимога передує винесенню рішення щодо призначення пенсії, а не висувається у вже прийнятому рішенні про відмову у призначенні пенсії.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції в частині визнання протиправними дій відповідача щодо вiдмови в зарахуваннi до страхового стажу позивача перiоду роботи згiдно трудової книжки НОМЕР_1 від 28.02.1983 з 07.09.1982 по 28.02.1983 на посадi ученицi магазина-школи Хорольської райспоживспiлки та скасування рiшення № 63 вiд 17.05.2024 про вiдмову в призначеннi пенсії за віком.

Відтак, колегія суддів за приведених вище обставин прийшла до висновку, що в цій частині право позивача у даних правовідносинах є порушеним, а відповідно підлягає судовому захисту у відповідності до приписів статті 5 КАС України, якою передбачено, що захисту у судовому порядку підлягають порушені права, свободи та інтереси особи.

Колегія суддів також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 24.01.2020 (справа № 420/2921/19).

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За пунктом 1 частини першої статті 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення в частині задоволення позову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 по справі № 440/6637/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій Л.В. Любчич