Справа № 707/3440/24
Суддя: Петренко О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 707/3440/24
Номер провадження2-а/711/24/25
РІШЕННЯ
24 лютого 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Подуфали О.В.,
представника позивача, адвоката Березенка Є.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
Позивач зазначає, що 21.11.2024 близько 9.00 год, рухаючись по АДРЕСА_1 , він був зупинений представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 для перевірки документів. Як було встановлено працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач не виконав вимоги закону у зв`язку із чим його змусили прослідувати разом із означеними працівниками до м. Городище Черкаської області. Після декількох годин, проведених у ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно позивача була винесена постанова, що є предметом розгляду судом адміністративної справи.
Як зазначає позивач у мотивувальній частині позовної заяви, оскаржувана ним постанова була винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі власних переконань, адже позивач не висловлював відмови від проходження медичного огляду ані в усній, ані в письмовій формі.
Крім того, після складення оскаржуваної постанови, представники ІНФОРМАЦІЯ_2 доставили позивача у АДРЕСА_1 , де працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу було вручено повістку №035647 про необхідність з`явленна до означеного територіального центру о 10.00 год 23.11.2024 для уточнення своїх персональних даних.
Також, незаконність оскаржуваної постанови, як зазначає позивач у позові, полягає у тому, що у відповідач, перед винесенням постанови, не склав протоколу про адміністративне правопорушення; відповідач склав виключно постанову, що є процесуальним порушенням розгляду справи про адміністративне правопорушення.
У цьому контексті позивач звертає увагу суду на те, що у постанові №А210-1/134/24 не вказані конкретні порушені позивачем норми права та в чому конкретно полягає інкриміноване йому правопорушення, а отже, позивач констатує, що у постанові не наведено конкретного нормативно-правового акту, яким передбачені обов`язки щодо проходження відповідного медичного огляду, які були порушені позивачем. Крім того, як зазначає позивач в оскаржуваній постанові зазначені анкетні дані не належать позивачу, зокрема, адресою проживання позивача у постанові зазначено: АДРЕСА_2 , а у дійсності позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; також і РНОКПП у постанові зазначений НОМЕР_1 , а РНОКПП позивача: НОМЕР_2 .
Правовими підставами для скасування постанови про адміністративне правопорушення № А210-1/134/24 від 21 листопада 2024 року про притягнення позивача до відповідальності за ч.3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вважає положення ст. 19 Конституції України, ст. 245, 255, 280, 283 КУпАП, а також положення ст.72, 77 КАС України.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення направлено за підсудністю до Городищенського районного суду Черкаської області.
Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення направлено за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визнано справу незначної складності, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 14 год. 00 хв 14 лютого 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Також цим судовим рішення, у порядку ч.4 ст.9 у взаємозв`язку із положеннями ст.80 КАС України, судом було витребувано в ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчену копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення, складеної щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, на підставі яких винесена постанова про адміністративне правопорушення №А210-1/134/24 від 21 листопада 2024 року, зобов`язавши відповідача надати витребувані документи до Придніпровського районного суду м. Черкаси у строк до 14 лютого 2025 року включно.
Ухвала суду від 06.02.2025 надіслана відповідачу належним чином, за допомогою засобів поштового зв`язку, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ф.119 №570, що мало місце 13 лютого 2025 року (а.с.47), а також і засобами електронного зв`язку, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с.39 зворот).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.02.2025 відкладено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення до 11 год 00 хв 24 лютого 2025 року.

Ухвала суду від 14.02.2025 надіслана відповідачу належним чином, за допомогою засобів електронного зв`язку, що підтверджується наявною у справі довідкою з відмітками про доставку (а.с.56).

Однак, станом на дату ухвалення судового рішення, до суду не надійшла витребувана у відповідача засвідчена копія матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за наслідками розгляду якої було винесено постанову про адміністративне правопорушення від 21 листопада 2024 року № А210-1/134/24 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, 14.02.2025, через підсистему «Електронний суд», надійшла заява представника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 щодо долучення коду ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , що присвоєний ІНФОРМАЦІЯ_3 , до відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи №707/3440/24. Проте, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_5 не є стороною в адміністративному процесі у справі №707/3440/24, у розумінні ст.46 КАС України, а представник Тимошенко О.А. не долучив до заяви документів щодо права на представництво інтересів відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому судом не долучено код ЄДРПУО, що присвоєний ІНФОРМАЦІЯ_3 , до відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи №707/3440/24.

У судове засідання 24.02.2025 позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом у спосіб, передбачений процесуальним законодавством, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик від 17.02.2025 засобами поштового зв`язку (а.с.55).

Водночас у судове засідання 24.02.2025 з`явився представник позивача адвокат Березенко Є.А., який позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві від 30.11.2024. Крім того просив суд задовольнити позовні вимоги повністю, скасувавши постанову про адміністративне правопорушення № А210-1/134/24 від 21 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення закрити, а також стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань витрати по сплаті позивачем судового збору в сумі 605,60 грн.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не забезпечив явку свого представника у судове засідання 24.02.2025, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом у спосіб, передбачений процесуальним законодавством, а саме: шляхом направлення як ухвали про відкладення розгляду справи від 14.02.2025, так і судової повістки про виклик від 17.02.2025 до електронного кабінету, що були ним отримані відповідно 15 лютого 2025 року о 15 год 10 хв 12 сек та 17.02.2025 о 20 год 11 хв 14 сек і підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с.54 зворот, 56).

Також і процесуальним правом на подачу відзиву відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того ч.2 ст.175 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладені вище норми процесуального права, беручи до уваги не прибуття представника відповідача в судове засідання за умови належного і своєчасного його судом повідомлення про день, час та місце розгляду справи, не надання ним витребуваних судом копій матеріалів справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також не повідомлення суду про причини неявки, суд вважав за можливе здійснити розгляд справи без участі представника відповідача, вирішивши спір за наявними матеріалами справи.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача адвоката Березенка Є.А. безпосередньо дослідивши усі матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступного висновку.

Із постанови про адміністративне правопорушення №А210-1/134/24 від 21.11.2024 суд встановив, що 24 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № А210-1/134/24 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у якій встановлено, що: « 21.11.2024 ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Даний громадянин порушив обов`язок, визначений ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (повістках), для проходження медичного огляду та проходити медичний огляд. Від пояснень військовозобов`язаний ОСОБА_1 . ОСОБА_1 вчинив правопорушення, визначене ч.3 ст.210-1 КУпАП як порушення військовозобов`язаними законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період».

У зв`язку із викладеним, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено на нього стягненя у виді штрафу в розмірі 25500 грн (а.с.11).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

За змістом ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчиненні в особливий період.

Згідно положень, передбачених ст.235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Частинами 1,3 ст. 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Водночас ч. 5 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Із досліджених у судовому засіданні письмових доказів, зокрема, зі змісту постанови про адміністративне правопорушення №А210-1/134/24 від 21.11.2024 (а.с.11), судом встановлено, що зміст цього документа не містить відомостей як щодо дати вручення ОСОБА_1 документа (повістки) для проходження медичного огляду 21.11.2024 саме у ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також і відомостей не з`явлення ОСОБА_1 без поважних причин або без повідомлення причин ним неприбуття на виклик ІНФОРМАЦІЯ_2 для складення протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за умови належного останнім повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 про дату, час і місце виклику та наявності у відповідача підтверджуючих цьому факту документів.

Також і на ухвалу суду про витребування доказів, а саме: матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, ІНФОРМАЦІЯ_6 як суб`єкт владних повноважень, у розумінні п.7 ч.1 ст.4 КАС України, не надав суду належних і допустимих доказів щодо не з`явлення ОСОБА_1 без поважних причин або без повідомлення ним причин неприбуття на виклик ІНФОРМАЦІЯ_2 для складення протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та доказів належного повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 про дату, час і місце виклику та наявності у відповідача підтверджуючих цьому факту документів.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що складення протоколу про адміністративне правопорушення у конкретній справі за обставин, встановлених судом, було обов`язковим зі сторони відповідача і не охоплюється виключеннями щодо його не складення, що передбачені законодавцем у ч.5 ст.258 КУпАП.

Крім того, Наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024 затверджена Інструкція зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (далі - Інструкція), відповідно до п.1 розділу ІІ якої передбачено, що протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 7 Інструкції передбачено, що складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення не пізніше наступного дня після складання протоколу реєструються в журналі обліку протоколів про адміністративні правопорушення (додаток 2) (далі - журнал обліку протоколів). Нумерація протоколів проводиться в межах кожного календарного року окремо.

Отже складення уповноваженими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки протоколів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП, є обов`язковим.

Проте ані матеріали справи №707/3440/24, ані зміст постанови про адміністративне правопорушення №А210-1/134/24 від 21.11.2024, не містять відповідно копії протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відповідачем відносно позивача, ані відомостей про складення такого документа.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідачем не складався протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а підстави, передбачені ч.5 ст.258 КУпАП, які б надавали право відповідачу не складати такий процесуальний документ як протокол, у конкретному випадку відсутні, оскільки у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази цьому.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства суд робить висновок, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, в тому числі і за ч.3 ст.210-1 КУпАП, здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, що є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.

Оскільки у конкретному випадку відповідачем протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не складався, то суд робить висновок, що відповідач, приймаючи оскаржувану позивачем постанову, діяв не на підставі закону.

Окрім того, суд звертає увагу учасників процесу на те, що диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є бланкетною нормою, а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні змісту даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила, за порушення яких особа притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено судом, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , як на правову підставу для винесення постанови про адміністративне правопорушення №А210-1/134/24 від 21.11.2024, вказав норми ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Частиною 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

Частиною 1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Водночас ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; ) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

З аналізу означених норм матеріального права суд робить висновок, що обов`язок у громадян України проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби, станом на день виникнення спірних правовідносин, виникав за умови отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Проте матеріали адміністративної справи №707/3440/24 не містять жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував той юридичний факт, що позивач ОСОБА_1 , у період часу, що передував винесенню, оскаржуваної цим учасником справи, постанови отримав від ІНФОРМАЦІЯ_2 повістку про виклик як до цього органу військового управління, так і до будь-якого іншого з метою, зокрема, проходження медичного огляду.

Крім того, суд звертає увагу часників справи, що і безпосередньо досліджений зміст постанови №А210-1/134/24 від 21.11.2024 також не містить інформації щодо того, коли і ким була вручена ОСОБА_1 повістка про виклик до органу військового управління з метою проходження медичного огляду, як і не містить інформації про день та час, коли ОСОБА_1 мав прибути до відповідного органу військового управління задля виконання ним обов`язку щодо проходження медичного огляду.

У цьому контексті суд звертає увагу учасників справи, що у судовому засіданні безпосередньо досліджено належним чином засвідчену копію повістки №035647 від 21 листопада 2024 року, тобто складена у день, коли і винесена, оскаржена позивачем постанова, з якої суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 о 11 год 00 хв 23 листопада 2024 року, тобто через день після винесення постанови №А210-1/134/24 від 21.11.2024 (а.с.14).

Проте означена повістка апріорі не може слугувати підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки оскаржувана позивачем постанова винесене начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 21.11.2024, а з`явитися позивач мав до ІНФОРМАЦІЯ_8 для уточнення своїх персональних даних лише 23.11.2024.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що посадовою особою, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не було надано належну оцінку діям позивача ОСОБА_1 з призми наявності чи відсутності у діях останнього складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП, що у свою чергу свідчить про неповне з`ясування обставин справи і передчасне винесення постанови про адміністративне правопорушення №А210-1/134/24 від 21.11.2024.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З аналізу означених норм процесуального права суд робить висновок, що в адміністративному процесі обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, тобто у конкретному випадку на ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Разом із тим, відповідачем жодного доказу обставин, що викладені в постанові про адміністративне правопорушення №А210-1/134/24 від 21.11.2024, суду не надано, що позбавляє процесуальної можливості суд перевірити існування обставин, що викладені в означені постанові.

Водночас суд звертає увагу учасників процесу на те, що ним були створені усі процесуальні умови, зокрема стороні відповідача, для своєчасного надання доказів на підтвердження правомірності винесення постанови про адміністративне правопорушення №А210-1/134/24 від 21.11.2024. Ба більше, суд, керуючись ч.4 ст.9 КАС України, ухвалою від 06.02.2025 витребував у відповідача матеріали справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП, яка лишилася без належного виконання стороною відповідача.

Крім того, суд вважає за доцільне проаналізувати дотримання стороною позивача строку звернення до суду із позовною заявою про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Так, матеріалами адміністративної справи підтверджується той юридичний факт, що оскаржувана позивачем постанова, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 саме 21 листопада 2024 року.

Частиною 2 ст.286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Як встановлено у судовому засіданні, представник позивача адвокат Березенко Є.А. подав позовну заяву, що є предметом розгляду судом адміністративної справи №707/3440/24, засобами поштового зв`язку 30.11.2024, що підтверджується безпосередньо дослідженим судом поштовим конвертом про відправку рекомендованого листа №255 (а.с.16).

Частиною 9 ст.120 КАС України передбачено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Оскільки представник позивача адвокат Березенко Є.А. подав в інтересах позивача ОСОБА_1 позовну заяву про скасування постанови про адміністративне правопорушення №А210-1/134/24 засобами поштового зв`язку, що мало місце 30.11.2024, тобто до спливу десяти днів з дня винесення означеної постанови, то суд дійшов висновку, що стороною позивача дотримано положення ч.2 ст.286 КАС України, а відповідно відсутні процесуальні підстави для залишення позову без розгляду у порядку, передбаченому ч.3 ст.123 КАС України.

У зв`язку із викладеним суд дійшов висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення №А210-1/134/24 від 21.11.2024, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , є обгрунтованою і вмотивованою, а відповідно такою, що підлягає задоволенню.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені вище норми процесуального права, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що встановлення судом у межах цієї адміністративної справи відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення за встановлених вище обставин не нівелює (не припиняє) його обов`язку, передбаченого ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за наявності законних підстав, зокрема, з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду, а також щодо проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, беручи до уваги, що у п.2 прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено прохання до суду про стягнення із відповідача судових витрат по сплаті судового збору, тому суд, керуючись ч.1 ст.139 КАС України, стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як суб`єкта владних повноважень судові витрати позивача понесені по сплаті судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. 210-1, 235, 247, 251, 254, 256, 258, 280, 283 КУпАП, ст. 9, 72, 73, 74, 77, 79, 80, 132, 139, 241-246, 271, 272, 286, 293, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення №А210-1/134/24 від 21 листопада 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 підполковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 25500 грн.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 24 лютого 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_11 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Головуючий: О. В. Петренко