Справа № 359/13921/24
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/359/19/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Кулик Т.В.,

представника позивача Кохана О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції, інспектора 1 взводу 1 роти батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Романенка Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним адміністративним позовом у якому просить суд скасувати постанову серії ЕНА № 3652965 від 13.12.2024 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що він 13.12.2024 о 14 год. 37 хв. в с. Підгорівка, дорога М22 Полтава-Олександрія 73 км, керував транспортним засобом «Skoda Felicia», державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлену обмежену швидкість руху в населеному пункті понад 20 км/год, чим порушив п.п. 12.4 ПДР України. При перевірці документів було встановлено, що ОСОБА_1 не мав права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За вказане правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. Позивач зазначає, що дії відповідача є такими, що суперечать чинному законодавству, а зазначена постанова про адміністративне правопорушення є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, зазначає що оскаржувана постанова не містить будь-яких доказів, які підтверджують, що позивач керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія. Звертає увагу, що під час його зупинки та перевірці документів, працівники поліції повідомили, що його посвідчення водія має ознаки підробки та викликали слідчо-оперативну групу. Слідчий Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області вилучив його посвідчення водія серії НОМЕР_2 . Зазначає, що за наслідками експертного дослідження зазначене посвідчення водія ознак підробки не має.

За таких обставин позивач вважає, що оскаржувана постанова прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Тому оскаржувана постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представники відповідачів у судове засіданні не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказав на те, що твердження викладені позивачем у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що водій ОСОБА_1 13.12.2024, близько 14.37 год., керуючи транспортним засобом «Skoda Felicia», державний номерний знак НОМЕР_1 , на а/д М-22 «Полтава-Олександрія», с. Підгорівка, 73 км., перевищив встановлену обмеження швидкості руху в населеному пункті понад 20 км/год, що зафіксовано на прилад TruCam ТС008455 і становила 75 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. При перевірці по ІПНП було встановлено, що ОСОБА_1 не має права керування транспортним засобом, що є порушенням п. 2.1 «а» ПДР України. Тому в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП на підставі чого відносно позивача було складено оскаржувану постанову.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Законність та обґрунтованість вказаної постанови та дій відповідача щодо винесення цієї постанови є предметом спору в цій справі.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Встановлено, що інспектором батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Романенко О.О. 13.12.2024 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3656925.

Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

З постанови слідує, що ОСОБА_1 13.12.2024 о 14 год. 37 хв. в с. Підгорівка, дорога М22 Полтава-Олександрія 73 км, керував транспортним засобом «Skoda Felicia», державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлену обмежену швидкість руху в населеному пункті понад 20 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. При перевірці документів було встановлено, що ОСОБА_1 не мав права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.1.10 ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, крім іншого, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Отже, перевірці в такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань підрозділом дізнання ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000307 від 13.12.2024 за ч. 4 ст. 358 КК України.

У зазначеному витягу міститься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 13.12.2024 до чергової частини ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, надійшло повідомлення від поліцейського взводу № 2 роти № 1 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Віктора Ярового про те, що 13.12.2024 о 14 год. під час зупинки автомобіля марки «Skoda Felicia», державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М-22 73 км у межах населеного пункту в с. Підгорівка, Кременчуцького району, Полтавської області під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.06.2008, яке має явні ознаки підроблення.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-24/22132-ДД від 18.12.2024 бланк посвідчення водія серії та номер: НОМЕР_2 заповнений на ім`я ОСОБА_1 , відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

28.12.2024 постановою дізнавача СД ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Бажаном О.Г. кримінальне провадження № 0000307 від 13.12.2024, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Отже, позивач керував транспортним засобом та мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Тому, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Суд зазначає, що в силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем не виконано обов`язок доказування правомірності прийнятої постанови, визначений ч. 2 ст. 77 КАС України.

Зазначені обставини, на переконання суду, є достатніми для висновку про неправомірність прийнятої поліцейським постанови та наявність підстав для її скасування судом із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, та враховуючи, що відповідачем під час розгляду цієї справи не було доведено правомірності спірної постанови через ненадання доказів вчинення правопорушення, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стосовно розподілу судових витрат по справі суд виходить з наступного.

Положенням частини 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати, що складаються із суми судового збору розміром 605,60 грн., сплаченої позивачем під час подання позовної заяви до суду, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службовою особою якої є поліцейський, який виніс спірну постанову, тобто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 7379, 132, 139, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АІВ № 044644 від 13 грудня 2024 р., прийняту інспектором батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Романенко Олександром Олександровичем, якою на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 3 400 гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Чирка С.С.