Справа № 300/299/24
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"21" лютого 2025 р. справа № 300/299/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення суду від 21.02.2024 у справі №300/299/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.07.2023, зобов`язання до вчинення дій,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 у справі №300/299/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 10.07.2023 про відмову в перерахунку пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 05.07.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до пільгового страхового стажу період роботи в ТзОВ "Медичний центр Медікап" з 23.03.2018 по 05.07.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Вказане рішення набрало законної сили 07.05.2024.

Заяву про видачу виконавчого листа позивачем не подано, рішення суду не звернуто до примусового виконання.

Позивач вказує, що на виконання рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії без урахування заробітної плати як працюючого пенсіонера. Крім того, не проведено виплату різниці сум пенсії за період з 05.07.2023 по момент фактичного виконання рішення суду.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, ОСОБА_1 звернулася із заявою про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення суду від 21.02.2024 у справі №300/299/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.07.2023, зобов`язання до вчинення дій.

Розглянувши вказану заяву суд зазначає таке.

Частиною першою статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Наведеною нормою визначені вимоги до такої заяви. Зокрема, у заяві мають бути зазначені відомості (інформація) про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та про хід виконавчого провадження (пункти 7, 8 частини другої статті 383 КАС України).

Також, відповідно до частини третьої статті 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Згідно із абзацом другим частини п`ятої статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Отже, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Іншими словами, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви в порядку статті 383 КАС України, позаяк повноваження щодо вчинення дій з примусового виконання рішення суду, зокрема і щодо перевірки його виконання, належать насамперед до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку наведеної статті є винятковим заходом, до якого позивач може вдатися, коли вичерпає всі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі №805/1458/17-а, від 27 червня 2019 року у справі №807/220/18. Аналогічний підхід застосовано в ухвалах Верховного Суду від 05 липня 2021 року у справі №260/636/19, від 18 грудня 2020 року у справі №200/5793/20-а.

Велика Палата Верховного Суду від 09 грудня 2021 року у справі №9901/235/20 вказала, що стаття 383 КАС України є останньою в розділі IV КАС України "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах" і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви. Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою. Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ "Про виконавче провадження", і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Частиною першою статті 373 КАС України обумовлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає виконанню на підставі виконавчого листа в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Встановлена законодавцем у пунктах 7, 8 частини другої статті 383 КАС України вимога про повідомлення заявником інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду із такою заявою.

В той же час, звертаючись до суду із заявою у порядку статті 383 КАС України, позивач вказала на те, що рішення до примусового виконання нею не зверталось.

Відтак, заявником не виконано вимоги пунктів 7, 8 частини другої названої статті.

Відповідно до частини п`ятої статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить висновку про те, що заява про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення суду від 21.02.2024 у справі №300/299/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.07.2023, зобов`язання до вчинення дій, підлягає поверненню заявнику на підставі абзацу другого частини п`ятої статті 383 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 167, 241-243, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення суду від 21.02.2024 у справі №300/299/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.07.2023, зобов`язання до вчинення дій - повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Матуляк Я.П.