Справа № 420/7849/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7849/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану військовослужбовцю Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 ;

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити військовослужбовцю ОСОБА_1 з 24.02.2022 року по 10.08.2022 року додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з відповідача витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги на користь позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходить службу у ВЧ НОМЕР_1 і з березня 2022р. по січень 2023р. приймав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Київської області яка була визначена наказом Головнокомандувача Збройних Сил України зоною проведення бойових дій. Позивач вважає, що має право на отримання додаткової винагороди, передбаченою ПКМУ від 28.02.2022р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а саме: 100000 гривень на місяць.

Позивач посилається на довідку, яка надана на адвокатський запит, відповідно до якої, починаючи з березня 2022 року по січень 2023 позивач отримав додаткової винагороди за Березень 18387,10 гривень, Квітень 5806,45 гривень, Травень 30000,00 гривен та червень 77419,35 гривень, Липень місяць 51000,00 гривень та серпень 59354,83 гривень, Вересень 30000,00 гривень , Жовтень 23333,33 гривень, Листопад 32258,06 гривень, Грудень 55161,29 гривень , Січень 24838,71 гривень.

Позивач вважає, що у відповідності постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 він не доотримував додаткової винагороди в розмірі за Лютий місяць (100000, 00 грн / 28 = 3571.42 грн на день) тобто 4 робочі дні 14285.7 гривень, за Березень повний місяць повинно бути 100000,00 грн., але виплатили 18387,10 гривень, тобто не виплатили 81612,9 гривень, за квітень місяць повний місяць повинно бути 100000, 00 грн але виплатили 5806,45 гривень, тобто не виплатили 94193,55 гривень, травень місяць повний повинно бути 10000,00 грн але виплатили 30000,00 грн, тобто не виплатили 70000,00 гривень, червень місяць повний повинно бути 100000,00 гривень але виплатили 77419,35 гривень, тобто не виплатили 22580,65 гривень, липень місяць повний повинно бути 100000,00 гривень але виплатили 51000,00 гривень, тобто не виплатили 49000,00 гривень, серпень місяць повинен бути 100000.00 грн але виплатили 59354,83 , тобто не виплатили 40645,17 гривень, Вересень місяць повинен бути 100000,00 грн. але виплатили 30000,00 грн. тобто не виплатили 70000,00 гривень, Жовтень місяць повинно бути 100000,00 грн але виплатили 32333,33 грн ,тобто не виплатили 67666,67 гривень, Листопад місяць повинно бути 100000,00 грн але виплатили 32258,06 грн, тобто не виплатили 67741,94 гривень, Грудень місяць повинно бути 100000,00 грн але виплатили 55161,29 грн , тобто не виплатили 44838,71 гривень ,Січень місяць повинно бути 100000,00 грн але виплатили 24838,71грн. тобто не виплатили 75161,29.

Позивач вважає, що відповідач, не видаючи наказ на донарахування додаткової винагороди, передбаченої законодавством, порушує право позивача на її отримання, тому він змушений звертатися суду.

Ухвалою судді від 25.04.2023 року відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Також, судом ухвалено про витребування від відповідача інформації стосовно нарахування та виплати позивачу з 24.02.2022 року по 10.08.2022 року додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

17.05.2023р. відповідач надав суду витребувану інформацію та відзив на позовну заяву (а.с. 40-49), в якій вказав, що вважає вимоги позивача необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу та судові витрати покласти на позивача.

Відповідач вказує, що військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях, розмір додаткової винагороди збільшується до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідач також вказує, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у спірний період в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Додані до відзиву рапорти керівника позивача та накази командира НОМЕР_2 загону морської охорони про виплату додаткової винагороди в спірний період уточнюють на яких підставах та пропорційність часу участі у бойових діях позивача.

Відповідач надав суду інформацію стосовно нарахування та виплати позивачу з 24.02.2022 року по 10.08.2022 року додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. Відповідач вказав, що позивач в інший спірний період, ніж зазначений, не брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів та не виконував бойових (спеціальних) завдань та інших заходів, як це передбачено ПКМУ № 168, тому відповідач не здійснив виплату додаткової винагороди позивачу, а лише передбачену законодавством виплату у розмірі 30000 грн.

Відповідач вважає, що він діяв у повній відповідності до законодавства.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_3 (а.с. 11-12).

На момент подання позовної заяви, позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується службовим посвідченням (а.с.14).

Відповідно до довідки відповідача від 20.04.2023р. (а.с. 71) позивач дійсно перебуває на військовій службі в загоні морської охорони Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Рапорти керівника позивача та накази командира НОМЕР_2 загону морської охорони про виплату додаткової винагороди в спірний період уточнюють, на яких підставах та пропорційність часу участі у бойових діях позивача (а.с. 72-165).

Вважаючи протиправною допущену бездіяльність щодо неповного нарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 грн., у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з березня 2022 року по січень 2023 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, який існує по сьогоднішній день.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Приписами п.1 Постанови №168 визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» Постанову № 168 доповнено пунктом 2-1 такого змісту: «Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

Згідно з п.2 постанови КМУ №793, вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 533 затверджено Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України (далі - Положення).

Пунктом 1 Положення визначено, що Адміністрація Державної прикордонної служби України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

Згідно п.9 Положення, Адміністрація Держприкордонслужби в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів МВС видає директиви, накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

З метою організації правильності застосування норм чинного законодавства, а саме п.2-1 Постанови №168 та регулювання порядку і умов здійснення виплат військовослужбовцям ДПСУ додаткової винагороди під час дії воєнного стану Адміністрацією Державної прикордонної служби України (далі - АДПСУ) були прийняті накази № 164 від 31.03.2022 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», положення якого застосовувались з 24.02.2022 до 01.08.2022 (далі - Наказ №164), наказ № 392/0/81-22-АГ від 30.07.2022 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», положення якого застосовувались з 01.08.2022 року по 01.12.2022 року (далі - Наказ № 392) та наказ №628/0/81-22 від 09.12.2022 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», положення якого застосовуються з 01.12.2022 року (діла Наказ №628).

Відповідно до п.1 Наказу №392 та 628 військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

З 24.02.2022 року по 01.08.2022 року для загонів морської охорони Наказом №164 безпосередня участь у бойових діях визначалась як: «виконання бойових завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій)».

З 01.08.2022 року по 01.12.2022 року для загонів морської охорони Наказом №392 безпосередня участь у бойових діях визначалась як: «виконання бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником».

З 01.12.2022 року для загонів морської охорони Наказом №628 безпосередня участь у бойових діях визначається як: «виконання бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів».

Наказами №164, №392 та №628 визначено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Пунктом 10 Наказу №392 визначено, що облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу та підготовку проекту наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 цього наказу, в органах Держприкордонслужби покласти на штаб органу, а у випадку відсутності штабу - на підрозділ (посадову особу), який веде облік бойових дій.

Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу (відповідна норма є ідентичною у Наказах № 164 та 628).

У п. 11 Наказу №392 зазначається, що склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України (ця норма так само викладена у Наказі №628).

Відповідно до п.12 Наказу №392 виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).

До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

З 01.12.2022 року відповідно до п. 5 Наказу №628 виплата додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів Голови Держприкордонслужби, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) - на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами, позивач проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , в якій бере безпосередню участь у бойових діях.

Постановою КМУ № 168 визначено 2 види додаткових доплат до грошового забезпечення військовослужбовців під час дії воєнного стану:

до 30 000,00 грн. військовослужбовцям, що обраховуються пропорційно, виходячи із календарного періоду проходження служби військовослужбовцем, тобто для отримання грошових коштів по даній категорії, військовослужбовцю за розрахунковий місячний період необхідно фактично нести службу;

до 70 000 грн. (без урахування попередніх 30 000) військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів протягом місяця.

З матеріалів справи вбачається, що надані рапорти керівника позивача та накази командира НОМЕР_2 загону морської охорони про виплату додаткової винагороди в спірний період уточнюють, на яких підставах та пропорційність часу участі у бойових діях позивача.

Дослідивши рапорти та накази командира НОМЕР_2 загону морської охорони в спірний період, суд дійшов висновку, що позивачу було правильно нараховано та виплачено додаткову винагороду у сумах, пропорційних до часу несення ним військової служби, а також безпосередньої участі у бойових діях.

В інші періоди, окрім зазначених у рапортах, позивач безпосередньої участі у бойових діях не брав, відповідно додаткова винагорода йому у запитуваному позивачем розмірі не виплачувалася.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача стосовно того, що відповідач мав виплачувати додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн. кожного місяця.

На думку суду, позивачем неправильно тлумачаться положення Постанови №168, оскільки у позовній заяві жодним чином не наводяться обґрунтування неправильності розрахунків та виплат позивачу відповідачем за кожний місяць несення служби та участі у бойових діях.

Суд зазначає, що Постанова №168 визначає розмір додаткової винагороди не « 100 000 грн», а «до 100 000 грн», тобто встановлює 100 000 грн як максимально можливий розмір суми додаткової винагороди, а не як гарантований за будь-яких обставин. При цьому, виплата цих сум здійснюється в порядку та на підставі документів, зазначених судом вище.

Таким чином, нарахована та виплачена додаткова винагорода позивачу в період з березня 2022 р. по січень 2023 р. відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Розглянувши подані сторонами заяви та документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позивач не надав доказів, що підтверджують його позовні вимоги.

Натомість відповідач надав докази, якими підтверджується відсутність бездіяльності в його діях та правильність нарахованих і виплачених сум.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що доводи позивача є необґрунтованими, відповідно, позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану військовослужбовцю Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити військовослужбовцю ОСОБА_1 з 24.02.2022 року по 10.08.2022 року додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів

.