Справа № 400/8997/24
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 р. № 400/8997/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Мельник О.М. розглянувши в порядку письмового провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаПівденного міжрегіональнеого управління Міністерства юстиції (м. Одеса), просп. Дмитра Яворницького, 21А, м. Дніпро, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 49005,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовною заявою до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не врахування сум отриманої ОСОБА_1 винагороди державного виконавця у 2016, 2017, 2018 роках при обчисленні розрахунку середньомісячної заробітної плати для нарахування та виплати заробітної плати за дні щорічних відпусток, грошової допомоги до щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2016, 2017, 2018 роках; зобов`язати Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснити перерахунок та виплатити заробітну плату ОСОБА_1 з урахуванням сум отриманої винагороди державного виконавця у 2016, 2017, 2018 роках при обчисленні розрахунку середньомісячної заробітної плати для нарахування та виплати заробітної плати за дні щорічних відпусток, грошової допомоги до щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2016, 2017, 2018 роках.

В обґрунтування позовних вимог позивач, посилається на те, що при обчисленні середньої заробітної плати за дні щорічних відпусток, грошової допомоги та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2016, 2017, 2018 роках, Головним територіальним управлінням юстиції у Миколаївській області безпідставно до розрахунків заробітної плати позивача не включено частину заробітної плати (винагороди державного виконавця) нарахованої та виплаченої позивачеві у 2016, 2017, 2018 роках. Вказані дії Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області призвели до порушення майнових прав позивача, не нарахування та невиплату позивачеві частини заробітної плати у 2016, 2017, 2018 роках, вказані дії Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області порушують особисті майнові права позивача, право позивача на оплату праці відповідно до актів законодавства, на належний розмір заробітної плати передбачений чинним законодавством що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував надавши письмові заперечення, відповідно до яких зазначав, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, крім того останній не надав до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які зазначені в позові.

Позивач підтримав позовні вимоги з урахуванням відповіді на відзив та просив суд їх задовольнити.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

ОСОБА_1 у період з 2016 по 2018 рік працював в Головному територіальному управлінні юстиції у Миколаївській області (далі - ГТУЮ) на посаді головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Наказом ГТУЮ від 24.12.2019 № 6285/06 «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача було звільнено з вказаної посади з 27.12.2019 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП за переведенням для подальшої роботи в Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно інформації наданої Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса), розмір заробітної плати, з урахування винагороди державного виконавця, Позивача у березні 2016 склав 5306,91 грн., у квітні 2016 склав 56800,77 грн., у червні 2016 склав 20374,70 грн., у вересні 2016 склав 5155,49 грн., у грудні 2016 склав 105574,63 грн., у червні 2017 склав 137242,00 грн., у вересні 2017 склав 215244,24 грн., у листопаді 2017 склав 36207,66 грн., у грудні 2017 склав 172488,01 грн., у серпні 2018 склав 46821,48 грн.

Відповідач вказав, що надання розрахунків розміру щорічних основної та додаткової відпусток, в яких Ви перебували на протязі 2016 - 2018 років не вбачається можливим, так як відповідно до Номенклатури справ Управління фінансового та матеріально - технічного забезпечення Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області строк зберігання номенклатурної справи «Меморіальні ордери №5, копії наказів, табелів обліку робочого часу, лікарняних листів та розрахунки до них» складає 5 років. У зв`язку з чим, розрахунки відпускних та матеріальних допомог за 2016 - 2018 знищені (Акт від 20.04.2023 № 2 «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, Акт від 29.07.2024 №1 «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду»). За даними з особових рахунків у період з 2016 по 2018 роки відпустки надавались, а саме: з 04.05.2016 - 06.05.2016 (3 к/д - 477,30 грн.) з 08.08.2016 - 23.08.2016 (16 к/д - 2301,12 грн.) з виплатою грошової допомоги в сумі 4063,92 грн.; з 19.09.2016 -23.09.2016 (5 к/д - 711,95 грн.); з 20.03.2017 - 24.03.2017 (5 к/д - 1079,00 грн.); з 14.08.2017 - 02.09.2017 (19 к/д - 4949,12 грн.) з виплатою грошової допомоги в сумі -10169,03 грн.; з 25.09.2017 - 06.10.2017 (12 к/д - 3237,27 грн.); у вересні 2017 року виплачена матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань в сумі - 10071,46 грн.; з 02.05.2018 - 04.05.2018 (3 к/д - 1142,67 грн.); з 29.05.2018 - 15.06.2018 (18 к/д - 6856,02 грн.) з виплатою грошової допомоги в сумі - 10766,80 грн.; з 06.08.2018 - 17.08.2018 (12 к/д - 4380,00 грн.); з 17.09.2018 - 04.10.2018 (18 к/д - 6570,36 грн.); у вересні 2018 року виплачена матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань в сумі - 10428,00 грн.

Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області при обчисленні розрахунку середньомісячної заробітної плати для нарахування та виплати щорічної відпустки, грошової допомоги до щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2016, 2017, 2018 рік безпідставно не врахувало суми отриманої позивачем як державним виконавцем винагороди у 2016, 2017, 2018 роках.

Приймаючи рішення по справі суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Вимогами статті 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати максимальним розміром не обмежується. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Аналогічні положення містяться у ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР (далі - Закон №108/95-ВР).

Згідно частини 2 ст. 54 Закону України «Про державну службу» визначено, державним службовцям може надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про державну службу» визначено, що державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати. Порядок надання та розмір такої допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 2 постанови Кабінетом Міністрів України від 8 серпня 2016 р. № 500 «Про затвердження Порядку надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань» державним службовцям матеріальна допомога може надаватися один раз на рік у розмірі середньомісячної заробітної плати на підставі особистої заяви.

Положеннями ст. 2 Закону №108/95-ВР передбачено, додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

За приписами ст. 13 Закону України «Про органи та осіб що здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 року № 1403 VIII, заробітна плата працівника органу державної виконавчої служби складається з посадового окладу, премії, доплати за ранг та надбавки за вислугу років, винагороди, а також інших надбавок згідно із законодавством. Порядок виплати та розміри винагород працівникам органів державної виконавчої служби встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.3 розділу 1 Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Державної казначейської служби України від 13.01.2004 № 5, до фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.

Відповідно до розділу 2 даної інструкції фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Порядок обчислення середньої заробітної плати врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 „Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі - Порядок №100, який чинний до 12.12.2020 року).

Відповідно до п. 3 даної Постанови визначено перелік виплат, які включаються до розрахунку при обчисленні середньої заробітної плати: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час, суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками, високі досягнення в праці (високу професійну майстерність), умови праці, інтенсивність праці, керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи і вислугу років, тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату.

При цьому п.п. б п.4 Порядку встановлено, що при обчисленні середньої зарплати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, тощо).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2015 № 126 затверджено Порядок виплати та розміри винагород державному виконавцю (далі - Порядок № 126).

Відповідно до п. 2 Порядку, державний виконавець, який забезпечив фактичне виконання в повному обсязі виконавчого документа майнового характеру, одержує винагороду в розмірі 5 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, але не більше двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за виконавчим документом немайнового характеру, за яким боржником є фізична особа - в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за виконавчим документом немайнового характеру, за яким боржником є юридична особа - в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 Порядку № 126 встановлено, що у заяві про виплату винагороди державний виконавець визначає розрахунок розміру належної до виплати винагороди.

Згідно з п. 14 цього Порядку погоджена керівником структурного підрозділу відповідного Головного територіального управління юстиції Мін`юсту в Автономній Республіці Крим, в області, мм. Києві та Севастополі, що забезпечує здійснення повноважень у сфері організації примусового виконання рішень, або керівником Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту в установленому порядку заява про виплату винагороди державному виконавцю не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після погодження надсилається (подається) відповідному Головному територіальному управлінню юстиції Мін`юсту в Автономній Республіці Крим, в області, мм. Києві та Севастополі (уповноваженому структурному підрозділу Мін`юсту) та є підставою для видачі протягом п`яти робочих днів з дня отримання погодженої заяви відповідного наказу із зазначенням у ньому розміру винагороди.

Відповідно до п. 16 Порядку №126 державний виконавець одержує винагороду одночасно з виплатою заробітної плати.

Відповідно до п. 2 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 р. № 643 (далі - Порядок № 643), у разі фактичного виконання (повного або часткового) виконавчого документа майнового характеру, стягнення заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, за виконавчим документом про стягнення аліментів державним виконавцям, визначеним у частині першій статті 7 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, виплачується винагорода у такому розмірі: 2 відсотки стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, - державному виконавцю, на виконанні у якого перебував (перебуває) виконавчий документ; 0,5 відсотка стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, - керівнику органу державної виконавчої служби та його заступникам, яким безпосередньо підпорядкований державний виконавець (крім випадків, передбачених абзацами сьомим - одинадцятим цього пункту).

Відповідно до п.п. 17, 18 Порядку № 643, винагорода виплачується одночасно з виплатою заробітної плати. Виплата винагороди здійснюється в межах і за рахунок відповідних надходжень до спеціального фонду державного бюджету на підставі кошторисів та планів асигнувань спеціального фонду на відповідний рік.

Згідно Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 №333, винагорода державного виконавця включена до коду економічної класифікації видатків (КЕКВ) 2.1.1.1 «Заробітна плата».

Винагорода державному виконавцю відноситься до виплат, що належать до фонду оплати праці, вказана виплата не включена до переліку виплат, що не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, наведеному у п. 4 Порядку №100.

Винагорода державному виконавцю за своєю суттю охоплюється поняттям «додаткова заробітна плата» та входить до структури заробітної плати, оскільки ця стимулююча виплата виплачується за фактичне виконання (повного або часткового) виконавчого документа майнового характеру, та фактичного виконання виконавчого документу немайнового характеру у повному обсязі.

Враховуючи те, що вказана виплата може виплачуватись неодноразово в залежності від якості та результативності праці державного виконавця, продуктивності його роботи, вона не може вважатись одноразовою грошовою виплатою.

Суд приходить до висновку, що винагорода державному виконавцю, повинна враховуватися при обчисленні середньої заробітної плати працівника у всіх випадках її збереження відповідно до положень Порядку № 100.

Відповідно до статті 19 Конституції України, суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (просп. Дмитра Яворницького, 21А, м. Дніпро, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 49005, ідентифікаційний код 43315529) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не врахування сум отриманої ОСОБА_1 винагороди державного виконавця у 2016, 2017, 2018 роках при обчисленні розрахунку середньомісячної заробітної плати для нарахування та виплати заробітної плати за дні щорічних відпусток, грошової допомоги до щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2016, 2017, 2018 роках.

3. Зобов`язати Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснити перерахунок та виплатити заробітну плату ОСОБА_1 з урахуванням сум отриманої винагороди державного виконавця у 2016, 2017, 2018 роках при обчисленні розрахунку середньомісячної заробітної плати для нарахування та виплати заробітної плати за дні щорічних відпусток, грошової допомоги до щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2016, 2017, 2018 роках.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Мельник