Справа № 753/18696/24
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Штульман І.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Черпака Ю.К.,

при секретарі судового засідання Шіндер Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд міста Києва з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування прийнятої 19 вересня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 постанови №476 про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 2101 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) та накладено штраф у розмірі 17000 гривень. ОСОБА_1 просить суд закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 2101 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що оновив дані через застосунок «Резерв+», поряд з цим у позовній заяві ним не зазначено про те, що він надавав відповідні докази працівникам ТЦК та не долучено таких доказів і до позовної заяви, зокрема скріншот із застосунку, який би надав можливість суду першої інстанції переконатись у тому, що позивач дійсно у строки визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», викладеного в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року №3633-ХІІ (далі - Закон №3633-ХІІ), який набув чинності 18 травня 2024 року, оновив свої дані станом на 19 вересня 2024 року, зокрема через застосунок «Резерв+».

Не погодившись із рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року, ОСОБА_1 (надалі - апелянт) подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушенням норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що з протоколу про адміністративне правопорушення №476 від 19 вересня 2024 року вбачається, що РНОКПП ОСОБА_1 був виправлений після того як протокол був складений та ним підписаний, а в постанові про адміністративне правопорушення взагалі зазначений не його РНОКПП, а іншої особи. У зв`язку з цим виникають сумніви щодо об`єктивності проведеної відповідачем перевірки факту уточнення його даних через Реєстр "Оберіг" та чи проводилася вона взагалі.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною другою статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін у судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, мотивуючи це наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 19 вересня 2024 року відносно позивача ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення №476, відповідно до якого 19 вересня 2024 року о 16 год 47 хв в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку, він не уточнив/оновив свої військово-облікові дані згідно Закону №3633-ХІІ, підтверджуючих доказів про оновлення через застосунок «Резерв+» або витяг з Центру надання адміністративних послуг (далі - ЦНАП) не надав, чим вчинив адміністративне правопорушення в особливий період, передбачене частиною третьою статті 2101 КУпАП.

З оспорюваної постанови №476 від 19 вересня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухваленої полковником ОСОБА_2 , вбачається, що 19 вересня 2024 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на облік військовозобов`язаних і, після перевірки його документів, повідомив, що уточнив свої дані через застосунок «Резерв +», однак жодних підтверджуючих доказів не надав, встановити дійсність оновлення даних через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів не виявилося можливим, оскільки громадянин ОСОБА_1 не прив`язаний до жодного ТЦК та СП. На думку відповідача, позивач не дотримався вимог абзацу шостого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: не уточнив свої облікові дані протягом 60 днів через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження тим самим не виконав свій військовий обов`язок, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною третьою статті 2101 КУпАП.

Вважаючи постанову відповідача №476 про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 2101, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

- резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

- особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Враховуючи вимоги зазначеного абзацу сьомого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абзаців другого, третього, четвертого, п`ятого, шостого зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Частиною десятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац другий); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац шостий).

Частина десята статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX, який набув чинності 18 травня 2024 року.

Відповідно до частини одинадцятої статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Вказаний обов`язок визначено також пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі - Порядку №1487).

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Згідно зі статтею 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пунктом 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

У відповідності до частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Абзацом четвертим пункту 1 частини другої Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-ІХ встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

- у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);

- у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Вищезазначені норми права передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 17 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно), а саме:

- через центр надання адміністративних послуг;

- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

- у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

При цьому норми права передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають за кордоном, та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 17 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно), а саме:

- шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу, яка зазначена на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку;

- шляхом повідомлення на офіційний номер телефону, який зазначений на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку,

- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що оспорюваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за не уточнення своїх облікових та інших персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом №3633-ІХ.

Отже, ОСОБА_1 було вчинене правопорушення після 19 травня 2024 року, тобто після набуття чинності Законом №3696-ІХ, яким статтю 2101 КУпАП було доповнено частиною третьою, при цьому саме з 19 травня 2024 року у ОСОБА_1 виник обов`язок оновити протягом 60 днів свої облікові та персональні дані.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що оновив дані через застосунок «Резерв+».

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду дослідила матеріали справи та встановила, що ОСОБА_1 , як працівникам ТЦК, так і до позовної заяви, апеляційної скарги не надав скріншот із застосунку, який би надав можливість суду переконатись у тому, що він дійсно у строки визначені Законом №3696-ІХ оновив свої дані, зокрема через застосунок «Резерв+».

Отже, попри те, що на ці обставини звернув увагу суд першої інстанції, позивач і до апеляційної скарги не надав будь-яких з наведених вище документів, які б давали суду апеляційної інстанції можливість пересвідчитися у дотримання ОСОБА_1 вимог Закону №3696-ІХ.

Частиною першою статті 2101 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Приміткою у статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак, примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосована в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Частиною десятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з відповідними змінами, визначено способи, якими громадяни України, які перебувають у запасі Збройних Сил України зобов`язані уточнити протягом встановленого шестидесятиденного строку свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

ОСОБА_1 , проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, жодним із визначених способів уточнення своїх персональних даних не скористався, порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, що тягнене за собою накладення адміністративного стягнення.

Щодо посилання позивача на те, що у постанові зазначено не його РНОКПП, не свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 2101 КУпАП, оскільки вказане не спростовує встановлені відповідачем обставини відсутності відомостей про оновлення позивачем своїх облікових даних протягом 60 днів у визначений Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» спосіб.

У зв`язку з викладеним суд апеляційної інстанції зазначає, що окремі недоліки оформлення оспорюваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Закону №3696-ІХ, що підтверджується документально, оскільки при вирішенні спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити суть цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №826/11623/16 та від 14 серпня 2018 року у справі №826/15341/15.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що в оспорюваній постанові зазначено про неможливість встановлення відповідних даних ОСОБА_1 через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки позивач не був прив`язаний до жодного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до частин першої - третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до частин першої, четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми права, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені позивачем ОСОБА_1 доводи, як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі не спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 2101 КУпАП, та не можуть бути тими обставинами, що звільняють його від відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та правомірність прийняття відповідачем постанови №476 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 229, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року по справі №753/18696/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: Н.В. Безименна

Ю.К. Черпак