Справа № 640/13230/21
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Оксененка О.М., Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Київського оружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Столиця-Буд» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Столиця-Буд» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Компанія «Столиця-Буд») звернулося до суду із адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (далі по тексту - відповідачі, ДПС України, ГУ ДПС у місті Києві) в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві «Про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 29.03.2021 за №2506902/35624267, яким відмовлено ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних Розрахунку коригування кількісних та вартісних показників від 17.03.2021 за №70 до податкової накладної від 14.11.2019 за №22, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 21.11.2019 за №;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві «Про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 29.03.2021 за №2506906/35624267, яким відмовлено ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних Розрахунку коригування кількісних та вартісних показників від 17.03.2021 за №71 до податкової накладної від 16.03.2020 за №53, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 01.04.2020 за №;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві «Про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 29.03.2021 за №2506905/35624267, яким відмовлено ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних Розрахунку коригування кількісних та вартісних показників від 17.03.2021 за №72 до податкової накладної від 18.05.2020 за №46, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 10.06.2020 за №;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних та вартісних показників за №70 від 17.03.2021 на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної за №22 від 14.11.2019, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 21.11.2019 за №;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних та вартісних показників за №71 від 17.03.2021 на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної за №53 від 16.03.2020, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 01.04.2020 за №;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних та вартісних показників за №72 від 17.03.2021 на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної за №46 від 18.05.2020, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 10.06.2020 за №.

Рішенням Київського оружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року зазначений адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач - ГУ ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.01.2008 ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» було зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та є платником податку на додану вартість.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» проводить наступні види господарської діяльності за КВЕД 2010: 41.10 Організація будівництва будівель (основний); 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у.; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

27.07.2016 між ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» (Забудовник) та ТОВ «Фінансова компанія «Спецінвестбуд» (Управитель) укладено Договір №1/20 про організацію спорудження Об`єкта будівництва та його фінансування, з умовами якого Управитель, який діє на підставі довірчої власності в інтересах Довірителів, , замовляє Забудовнику збудувати належної якості Об`єкт будівництва «Другий пусковий комплекс житлової забудови на намивній території м. Миколаєва по вул. Лазурній, 9 корп.№20 (секції №1, №2) (Перша черга будівництва 2-го мікрорайону)» відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, ввести (забезпечити прийняття) його в експлуатацію та передати (за умови підтвердження Управителем права Довірителя на отримання у власність закріпленого за ним Об`єкта інвестування) Об`єкти інвестування Довірителям Фонду в строки та на умовах, визначених у даному Договорі, а Управитель зобов`язується забезпечити фінансування будівництва цього Об`єкта будівництва за рахунок грошових коштів, отриманих у довірчу власність за укладеними з Довірителями Договорами про участь у ФФБ.

14.11.2019 ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» отримало від ТОВ «Фінансова компанія «Спецінвестбуд» (Управитель Фонду фінансування будівництва) у якості часткового авансу за об`єкт нерухомості грошові кошти Довірителя - фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 228 475,00 грн., в т.ч. ПДВ 38 079,17 грн., що, як зазначає позивач, підтверджується банківською випискою за поточним рахунком ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» № НОМЕР_1 в АТ «Укрексімбанк».

За фактом першої події, ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» було складено на кінцевого споживача податкову накладну №22 від 14.11.2019. Дана податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 21.11.2019 за №.

16.03.2020 ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» отримало від ТОВ «Фінансова компанія «Спецінвестбуд», у якості часткового авансу за об`єкт нерухомості грошові кошти Довірителя - фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 231 553,00 грн., в т.ч. ПДВ 38 592,17 грн., що, як зазначає позивач, підтверджується банківською випискою за поточним рахунком Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Столиця-Буд» в АТ «Укрексімбанк».

За фактом першої події, Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Столиця-Буд» було складено податкову накладну №53 від 16.03.2020. Дана податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 01.04.2020 за №.

Окрім того, 18.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Столиця-Буд» отримало від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Спецінвестбуд» (Управитель Фонду фінансування будівництва) у якості часткового авансу за об`єкт нерухомості грошові кошти Довірителя - фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 18 525,00 грн., в т.ч. ПДВ 3 087,50 грн., що, як зазначає позивач, підтверджується банківською випискою за поточним рахунком ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» в АТ «Укрексімбанк».

За фактом першої події, ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» було складено на кінцевого споживача податкову накладну № 46 від 18.05.2020. Дана податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 10.06.2020 за №.

У зв`язку з відмовою Довірителя від участі у фонді фінансування будівництва, ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» отримано вимогу Управителя №115 від 17.03.20221 з проханням повернути кошти Довірителя - фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 535 619,21 грн. (в.т.ч. ПДВ 89 269,88 грн.).

Повернення коштів на поточних рахунок Управителя для подальшого повернення коштів фізичній особі ОСОБА_1 в сумі 535 619,21 грн., в т.ч. ПДВ 89 269,88 грн., підтверджується банківською випискою по рахунку позивача в АТ «Укрексімбанк» від 17.03.2021 (а.с.207).

На підтвердження наявності підстав для здійснення повернення коштів фізичній особі ОСОБА_1 позивачем до матеріалів справи надано також заяву Довірителя від 17.03.2021 (а.с.205), лист вих..№115 від 17.03.2021 (а.с.206), угоду від 17.03.2021 про припинення договору від 13.11.2019 №59/20-28 про участь у фонді фінансування будівництва типу А (а.с.211) та платіжне доручення №44 від 17.03.2021 (а.с.210).

За даною операцією позивачем складено та направлено на реєстрацію наступні розрахунки коригування кількісних та вартісних показників:

- №70 від 17.03.2021 до податкової накладної №22 від 14.11.2019 на суму коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту 38 079,17 грн;

- №71 від 17.03.2021 до податкової накладної №53 від 16.03.2020 на суму коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту 38 592,17 грн;

- №72 від 17.03.2021 до податкової накладної №46 від 18.05.2020 на суму коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту 3 087,50 грн.

Вказані розрахунки коригування 22.03.2021 було направлено електронними засобами зв`язку до ДПС України для його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатом обробки яких їх реєстрація була зупинена, про що позивачеві було направлено квитанцію від 22.03.2021.

Так, в якості підстави для зупинення реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників №70, № 71 та №72 від 17.03.2021 до податкових накладних №22 від 14.11.2019, №53 від 16.03.2020, № 46 від 18.05.2020 податковим органом вказано, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Розрахунок коригування на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної складеної та зареєстрованої постачальником товарів/послуг на неплатника податку на додану вартість, складений та поданий на реєстрацію у термін, що перевищує 14 календарних днів з дня складання податкової накладної, зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних без порушення граничних строків реєстрації, що відповідає п.6 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

23.03.2021 ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» було направлено до контролюючого органу повідомлення № 13, №14 та №15 про подання пояснень та копії документів довільного формату щодо розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено.

За результатом розгляду наданих позивачем документів Комісією Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних були прийняті наступні рішення (далі по тексту - оскаржувані рішення):

- №2506902/35624267 від 29.03.2021, яким відмовлено у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №70 від 17.03.2021 до податкової накладної №22 від 14.11.2019;

- №2506906/35624267 від 29.03.2021, яким відмовлено у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №71 від 17.03.2021 до податкової накладної №53 від 16.03.2020;

- №2506905/35624267 від 29.03.2021, яким відмовлено у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №72 від 17.03.2021 до податкової накладної №46 від 18.05.2020.

В якості підстави для прийняття вказаних рішень Комісією ГУ ДПС у м. Києві зазначено про ненадання платником податку копій документів первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірних рішень, позивач звернувся до ДПС України зі скаргами про скасування рішень №2506902/35624267, №2506906/35624267, №2506905/35624267 від 29.03.2021.

Проте, рішеннями ДПС України №16958/35624267/2, №16948/35624267/2, №16949/35624267/2 від 14.04.2021 скарги позивача залишені без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2506902/35624267, №2506906/35624267, №2506905/35624267 від 29.03.2021 - без змін, у зв`язку з ненаданням платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

Вважаючи оскаржувані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом безпідставно зупинено реєстрацію розрахунків коригування позивача та, як наслідок, протиправно прийнято оскаржувані рішення про відмову в їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - ПК України), Порядком зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165 (далі по тексту - Порядок № 1165) та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520 (далі - Порядок № 520).

Відповідно до підпунктів 16.1.2,16.1.3, п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Правовими положеннями п. 201.1 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 187.1 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.10 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абз.5 п. 201.10 ПК України).

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Положеннями Порядку № 1165 визначено механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено ПН відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п.п. 10-11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Як вже зазначалося, контролюючим органом було прийнято оскаржувані розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №2506902/35624267 від 29.03.2021, яким відмовлено у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №70 від 17.03.2021 до податкової накладної №22 від 14.11.2019; №2506906/35624267 від 29.03.2021, яким відмовлено у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №71 від 17.03.2021 до податкової накладної №53 від 16.03.2020; №2506905/35624267 від 29.03.2021, яким відмовлено у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №72 від 17.03.2021 до податкової накладної №46 від 18.05.2020.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, у квитанціях про зупинення реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних зазначено, що підставою для зупинення стала відповідність платника податку пункту 6 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Пунктом 6 Критеріїв ризиковості здійснення операцій зазначено: подання для реєстрації в Реєстрі розрахунку коригування на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної, складеної та зареєстрованої постачальником товарів/послуг на неплатника податку на додану вартість, у строк, що перевищує 30 календарних днів з дня складення податкової накладної, зареєстрованої в Реєстрі без порушення граничних строків реєстрації, встановлених ПКУ, крім розрахунку коригування до податкової накладної, у якій відображені операції з постачання електричної енергії (товарна підпозиція 2716 згідно з УКТЗЕД), постачання природного газу (товарні підпозиції 2705, 2709 та 2711 11 згідно з УКТЗЕД), постачання теплової енергії (умовний код товару 00401).

З матеріалів справи вбачається, що у спірних рішеннях Комісією ГУ ДПС у м. Києві в якості підстави для відмови в реєстрації розрахунків коригування №70, №71 та №72 від 17.03.2021 вказано про ненадання платником податку документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання та транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), в тому числі рахунків/фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Між тим матеріалами справи підтверджується, що позивачем складено розрахунки коригування до податкових накладних, у зв`язку з відмовою Довірителя від участі у фонді фінансування будівництва, ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» отримано вимогу Управителя №115 від 17.03.20221 з проханням повернути кошти Довірителя - фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 535 619,21 грн. (в.т.ч. ПДВ 89 269,88 грн.).

На підтвердження вказаних доводів, позивачем надано докази повернення коштів на поточних рахунок Управителя для подальшого повернення коштів фізичній особі ОСОБА_1 в сумі 535 619,21 грн., в т.ч. ПДВ 89 269,88 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача в АТ «Укрексімбанк» від 17.03.2021 (а.с.207).

Відповідно до пункту 11 Порядку №520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/або розрахунку коригування в ЄРПН у разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року в справі №560/435/19 (ЄДРСР 86504198) зазначено, що конкретний перелік документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

У свою чергу, відповідно до положень пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. У разі спору щодо правомірності рішення суб`єкт владних повноважень може посилатися тільки на ті обставини, що зазначені у рішенні як підстава його прийняття. Не зазначення в рішенні цих обставин тлумачиться на користь висновку про його неправомірність. З огляду на неконкретність вимоги контролюючого органу про надання документів рішення про відмову в реєстрації ПН не відповідає критерію обґрунтованості.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №826/9457/18 (ЄДРСР 85803891) зазначено, що надаючи правову оцінку прийнятим податковим органом рішенням, суди також повинні з`ясувати, чи містять вони конкретну інформацію щодо причин та підстав для їх прийняття, із зазначенням того, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, як того вимагає форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН визначена Порядком № 117 (додаток 2 до Порядку).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справах №620/3556/18 (ЄДРСР 81857391), №815/2791/18 (ЄДРСР 81858145), від 14.05.2019 у справі №817/1356/18 (ЄДРСР 81727808), від 22.04.2019 у справі №2040/5445/18 (ЄДРСР 81366622).

Здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, що складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 18.07.2019 у справі №1740/2004/18 (ЄДРСР 83105330), від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18 (ЄДРСР 81858144), від 25.10.2019 у справі №0340/1834/18 (ЄДРСР 85207548), від 12.11.2019 у справі №816/2183/18 (ЄДРСР 85574619).

Отже, в даному випадку колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що використання податковим органом загального пункту щодо різновидів оцінки за критеріями ризику є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути обізнаним у моделюванні поведінки та таким, що не повідомлений про необхідність надання документів за вичерпним і зрозумілим переліком.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що оскаржувані рішення ГУ ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації розрахунків коригування поданих позивачем є необґрунтованими та незаконними, а отже, їх було правомірно скасовано судом першої інстанції.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідачем неправомірно зупинено реєстрацію розрахунків коригування позивача і протиправно винесено оскаржувані рішення про відмову у реєстрації вказаної розрахунків в ЄРПН, адже контролюючий орган обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, при цьому, сукупність наданих первинних документів до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо здійснення господарської діяльності між позивачем та його контрагентом, на виконання вимог яких складено спірні розрахунки коригування до раніше поданих податкових накладних.

Щодо аналізу господарських операцій між позивачем та його контрагентом, колегія суддів апеляційної інстанції не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Щодо позовних вимог про реєстрацію поданих розрахунків коригування кількісних і вартісних показників і зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних та вартісних показників за №70 від 17.03.2021 на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної за №22 від 14.11.2019, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 21.11.2019 за №; №71 від 17.03.2021 на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної за №53 від 16.03.2020, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 01.04.2020 за №; №72 від 17.03.2021 на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної за №46 від 18.05.2020, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 10.06.2020 за №, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, сам факт зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (придбання товарів/послуг або отримання коштів), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Наведені обставини свідчать, що висновки, викладені в оскаржуваних рішеннях, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, адже відповідач не був позбавлений можливості після отримання наданих позивачем документів, відповідно до повідомлень надісланих останньому, дослідити правочини, які укладалися між позивачем та його контрагентом, і винести законне та обґрунтоване рішення. Проте, зазначене контролюючим органом здійснено не було.

Суд вважає, що ефективним захистом прав позивача у відповідності до ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є зобов`язання відповідача-суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У даному випадку, задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 17.03.2021 №70, №71 та №72, датою подання їх на реєстрацію, поданих ТОВ «Компанія «Столиця-Буд», в ЄДРПН, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

У зв`язку з викладеним, наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання зареєструвати відповідні податкові накладні, що, водночас, з урахуванням наведеного вище, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, а є способом відновлення порушеного права позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, колегією суддів апеляційної інстанції враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію, яка висвітлена в п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 р. N 3-рп/2003, а саме: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)».

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 242, 257, 260, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - залишити без задоволення.

Рішення Київського оружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: О.М. Оксененко

Ю.К. Черпак

Повний текст виготовлено 18.02.2025 року