Справа № 520/36303/23
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

18 лютого 2025 р. Справа № 520/36303/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Литвиненко А.С.,

представника відповідача та третьої особи - Світніцької Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третьої особи - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про поновлення на посаді

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просить суд:

- рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 у справі №520/36303/23 - скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третьої особи - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними рішень, скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку - задовольнити;

- визнати протиправними та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 02.11.2023 № 594 в частині застосування до інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0181812) дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ Департаменту патрульної поліції від 24.11.2023 № 1601 о/с, яким лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4, з 24 листопада 2023 року звільнено зі служби в поліції по Управлінню патрульної поліції в Харківській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді лейтенанта поліції інспектора взводу №2 роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 25.11.2023 по день набрання рішення суду про поновлення, законної сили.

В якості обґрунтування наявності нововиявлених обставин позивачем зазначено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, проводилось досудове розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001959 від 16.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. За результатами проведення досудового розслідування 26.12.2024 старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, Москаленком О.О. винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі встановленням відсутності в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення. За доводами позивача, дані, встановлені під час досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001959, а також факт прийняття рішення про закриття даного кримінального провадження за відсутністю в діях позивача складу злочину є нововиявленими обставинами по справі № 520/36303/23, які є підставою для перегляду справи та задоволення позовних вимог позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 відкрито спрощене провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні на 18.02.2025 о 10:30 год. у відкритому судовому засіданні. Запропоновано відповідачу по справі надати до суду усі наявні у нього докази, що стосуються обставин, викладених у заяві позивачем, а також у разі невизнання заяви подати суду відзив до заяви та докази на обґрунтування цього відзиву з дотриманням вимог ст. 162 КАС України.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. За доводами відповідача, позивача було звільнено зі служби в поліції саме за вчинення дисциплінарного проступку. У даному випадку закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях позивача ознак кримінального правопорушення не може свідчити про відсутність в діях заявника складу дисциплінарного проступку. Просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

У судове засідання, призначене на 18.02.2025 о 10:30, прибула представник відповідача та третьої особи, яка висловила заперечення проти задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Визнала, що неявка позивача не перешкоджає розгляду заяви позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 2 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З огляду на приписи частини 2 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України суд приходить до висновку, що неявка в судове засідання позивача не перешкоджає судовому розгляду справи.

Більш того, жодних поважних причин неявки в судове засідання позивач не зазначив та відповідних доказів до суду не подав.

Посилання представника позивача на необхідність перенесення судового засідання для надання можливості представнику позивача ознайомитися з відзивом, поданим відповідачем, суд не приймає до уваги, оскільки зміст відзиву на заяву позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами фактично повністю повторює доводи, що були викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву при розгляді справи по суті. Суд зазначає, що представник позивача брав участь при розгляді справи по суті, тому мав бути ознайомлений з відзивом на позовну заяву, поданим позивачем на стадії розгляду справи по суті, та бути обізнаним з викладеними у відзиві обставинами.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд зазначає наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд: скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 02.11.2023 № 594 в частині застосування до інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0181812) дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 24.11.2023 № 1601 о/с, яким лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4, з 24 листопада 2023 року звільнено зі служби в поліції по Управлінню патрульної поліції в Харківській області; поновити ОСОБА_1 на посаді лейтенанта поліції інспектора взводу №2 роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції; стягнути на користь ОСОБА_1 з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 по справі № 520/36303/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про поновлення на посаді залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 по справі № 520/36303/23 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.08.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах адвокатом Вдовиченко Олексієм Івановичем, на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі № 520/36303/23.

На даний час позивач звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 по справі № 520/36303/23 за нововиявленими обставинами.

Вирішуючи заяву по суті, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Приписами ст. 361 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, помилковість яких обумовлена обставинами, не залежними від суду.

Істотними обставинами справи вважаються такі обставини, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який розглядав та вирішував її по суті.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.

Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Нововиявленими не вважаються нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Нововиявленими не можуть вважатися також ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у судових рішеннях від 02 травня 2018 року по справі № 2а-7523/10/1270, від 02 травня 2018 року по справі № 303/3535/16-а, від 04 вересня 2018 року по справі № 809/824/17, від 22 листопада 2018 року по справі № 826/14224/15, від 01.02.2019 року по справі №2040/7218/18.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

За частиною 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Так, Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Правєдная проти Росії" від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Так, в обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами позивач зазначив, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, проводилось досудове розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001959 від 16.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України. За результатами проведення досудового розслідування 26.12.2024 старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, Москаленком О.О. винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.

За доводами позивача, дані, встановлені під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001959, а також факт прийняття рішення про закриття даного кримінального провадження за відсутністю в діях позивача складу злочину є нововиявленими обставинами по справі № 520/36303/23, які є підставою для перегляду справи та задоволення позовних вимог позивача.

Суд зазначає, що під час розгляду справи Харківським окружним адміністративним судом вирішувалося питання, зокрема, щодо правомірності чи протиправності наказу Департаменту патрульної поліції від 02.11.2023 № 594 в частині застосування до інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0181812) дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ Департаменту патрульної поліції від 24.11.2023 № 1601 о/с, яким лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4, з 24 листопада 2023 року звільнено зі служби в поліції по Управлінню патрульної поліції в Харківській області.

Харківським окружним адміністративним судом було досліджено наявні в матеріалах справи докази та в рішенні від 27.02.2024, що набрало законної сили, було зазначено, що на підставі висновків службового розслідування було встановлено допущення позивачем порушень службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог пунктів 1, 2, 3 ч.1 ст.18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, відповідно до пункту 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту.

Зі змісту висновку службового розслідування судом було встановлено, що 02.08.2023 телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» надійшли повідомлення про бійку та нанесення тілесних ушкоджень чоловіку невідомими особами в смт Вільшани Харківського району Харківської області зареєстровані в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» 02.08.2023 за №№ 7622, 7627 відділом поліції №3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області. Установлено, що 02.08.2023 у смт Вільшани Харківського району Харківської області виник конфлікт між військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_2 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 і лейтенантом поліції ОСОБА_4 , які перебували поза службою з ознаками алкогольного сп`яніння. Між указаними особами виник конфлікт, який переріс у бійку, під час якої старший лейтенант поліції ОСОБА_5 застосував стосовно ОСОБА_6 засіб сльозогінної та дратівної дії - особистий газовий балончик «ТЕРЕН-4». У результаті бійки вказані особи отримали легкі тілесні ушкодження.

Відтак, в ході службового розслідування, висновок якого міститься в матеріалах справи, було встановлено факт того, що старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та лейтенант поліції ОСОБА_7 неправомірними діями призвели до виникнення конфлікту, внаслідок якого учасники події отримали тілесні ушкодження. Усвідомлюючи свою високу відповідальність, поліцейські знехтували положеннями Присяги працівника поліції, вчинивши дії, які підірвали авторитет Національної поліції України, не виконали покладених на них зобов`язань за будь-яких обставин і стосовно будь-якої людини в робочий і неробочий час дотримуватися норм професійної етики.

Отже, із матеріалів службового розслідування випливають обставини безконтрольної поведінки працівника поліції (позивача), із виникненням конфліктної ситуації, яка привела до отримання тілесних ушкоджень всіма її учасниками, котра явно та очевидно не сприяє досягненню покладених на органи Національної поліції України завдань, невиконання обов`язків поліцейського щодо дотримання законів України, поваги і не порушення прав і свобод людини.

Начальником ДПП ОСОБА_8 видано наказ №594 від 02.11.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції, наказом №1601 о/с від 24.11.2023 позивача звільнено зі служби в поліції.

Зазначені обставини відображені в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 по справі № 520/36303/23, що набрало законної сили.

Також, у зазначеному рішенні вказано, що відомості про вищевказану подію щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку передано до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в місті Полтава, де за фактом указаних подій унесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.09.2023 №0001959 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, зазначена обставина не була покладена в основу рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 по справі № 520/36303/23 та не була підставою для висновку про правомірність оскаржуваного в даній справі наказу про звільнення позивача, оскільки в межах даної справи судом досліджувалися обставини вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку, наслідком чого стало притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Так, у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами позивач зазначив, що підставою для перегляду рішення є прийняття Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, постанови про закриття кримінального провадження №0001959 від 16.09.2023 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

З приводу доводів позивача, що закриття кримінального провадження від 16.09.2023 №0001959 є підставою для перегляду судового рішення в даній справі за нововиявленими обставинами, суд зазначає, що в рамках спірних правовідносин спірний наказ був прийнятий не у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, а саме у зв`язку з вчиненням позивачем дисциплінарного проступку. При цьому, непритягнення до кримінальної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які не сумісні з подальшим проходженням служби.

Сам по собі факт закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, не свідчить, що ця обставина є нововиявленою, а отже, що вона має юридичне значення для вирішення цього спору, тобто спростовує певні факти, покладені в основу мотивувальної частини рішення суду від 27.02.2024.

Суд зазначає, що закриття кримінального провадження свідчить про відсутність в діяннях особи, зокрема, ОСОБА_1 , складу саме кримінального правопорушення за ч.1 ст.296 КК України, однак не спростовує обставин, установлених службовим розслідуванням відносно позивача в цій справі щодо вчинення останнім дисциплінарного проступку.

Оскільки обставини подій, на підставі яких позивача було звільнено зі служби, підлягали оцінці як на предмет наявності ознак вчинення позивачем кримінального правопорушення, так і вчинення ним дисциплінарного проступку, обґрунтованим було поряд з проведенням досудового розслідування за приписами КПК України, проведення службового розслідування з метою підтвердження/спростування наявності ознак вчинення позивачем дисциплінарного проступку. При цьому обставини подій, щодо яких було внесено дані до ЄРДР, не можуть бути виокремлені від обставин подій, що потягли ініціювання службового розслідування.

Отже, зазначені обставини могли бути підставою одночасно як дисциплінарної відповідальності, так і іншого виду відповідальності, застосування яких не виключає один одного.

Проте мета досудового розслідування та службового не збігалась, оскільки метою таких розслідувань було визначення підстав для застосування різного виду юридичної відповідальності.

Суд зазначає, що саме вчинення дисциплінарного проступку позивачем, а не обставини проведення досудового розслідування або притягнення позивача до кримінальної відповідальності, стало підставою його звільнення з лав Національної поліції України.

З огляду на зазначене, винесення постанови про закриття кримінального провадження, якою встановлено відсутність складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК, не є нововиявленою обставиною у розумінні ст. 361 КАС України.

Суд зазначає, що виключно непогодження заявника з рішенням, яке набрало законної сили, не може бути підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Позивачем та його представником в ході розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами доказів існування будь-яких істотних для справи обставин, які не були і не могли бути відомі на час розгляду справи, до суду не надано. Інших підстав для перегляду справи за нововиявленими обставинами заявником не доведено, а судом не встановлено.

Проаналізувавши усе вище викладене, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню, оскільки обставини, зазначені заявником як підстава для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими, оскільки такі отримані після ухвалення рішення у даній справі, не існували під час розгляду справи та не є тими фактичними обставинами, які мають істотне значення для вирішення справи. Наведені заявником обставини не спростовують фактів, які було покладено в основу судового рішення, та не впливають на оцінку обставин, здійснену судом під час ухвалення рішення з огляду на наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Натомість нових обставин, які існували, але не були відомі суду при прийнятті рішення та які могли мати вплив на правильність та обґрунтованість судового рішення встановлено не було, що вказує на відсутність підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно зі статтею 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування цієї Конвенції, в рішенні від 28.11.1999 у справі «Brumarescu v. Romania» наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитись під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтись повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ryabykh v. Russia» від 24.07.2003).

Європейський суд з прав людини зауважив, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03.04.2008).

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, суд зазначає, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, а наведені в ній обставини не є нововиявленими в розумінні положень ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом під час розгляду справи не встановлено правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.1 ст. 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Згідно з п. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 361 - 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ), третьої особи - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (вул. Шевченка, буд. 315-А, м. Харків, 61033) про поновлення на посаді - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 у справі №520/36303/23 - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 21 лютого 2025 року.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН