Справа № 560/4749/24
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4749/24

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

20 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка діє в складі Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди за періоди з 26.12.2022 по 27.02.2023, з 28.02.2023 по 29.03.2023, з 02.04.2023 по 19.05.2023;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка діє в складі Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, нарахувати та виплатити додаткову винагороду за періоди з 26.12.2022 по 27.02.2023, з 28.02.2023 по 29.03.2023, з 02.04.2023 по 19.05.2023;

-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка діє в складі військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення та додаткової винагороди за період перебування у розпорядженні відповідних командирів у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини та визнанням військово-лікарською комісією непридатними до військової служби (з переоглядом через 6 місяців) з 26.12.2022 по 30.12.2023;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка діє в складі військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, нарахувати та виплатити грошове забезпечення та додаткову винагороду за період перебування у розпорядженні відповідних командирів у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та визнанням військово-лікарською комісією непридатними до військової служби (з переоглядом через 6 місяців) з 26.12.2022 по 30.12.2023.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року позов задоволено частково:

-визнано протиправною невиплату військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка діє у складі військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, ОСОБА_1 підвищеної додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 26.12.2022 по 27.02.2023, з 28.02.2023 по 29.03.2023, з 02.04.2023 по 19.05.2023;

-зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка діє у складі військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, виплатити ОСОБА_1 підвищену додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за час перебування його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, із розрахунку до 100000 грн. на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я (за періоди з 26.12.2022 по 27.02.2023, з 28.02.2023 по 29.03.2023, з 02.04.2023 по 19.05.2023);

-визнано протиправною невиплату військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка діє у складі військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнанням військово-лікарською комісією непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців, зарахуванням у розпорядження відповідних командирів з 20.05.2023 по 30.12.2023;

-зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка діє у складі військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини, визнанням військово-лікарською комісією непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців, зарахуванням у розпорядження відповідних командирів з 20.05.2023 по 30.12.2023, з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг, апелянти посилаються на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка діє у складі військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.12.2023 №370 ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_2 №160-РС (по особовому складу) від 23.12.2023 з військової служби у запас за підпунктом "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з 30.12.2023 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

Позивач вважаючи, що в/ч НОМЕР_1 за спірні періоди його служби безпідставно не нараховано та не виплачено додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ гарантовано, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частинами другою-четвертою статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №217 і від 22.03.2022 №350) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «є Підтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що така набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни, до постанови № 168, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України прийнято рішення окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, яким серед іншого у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24.02.2022).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 № 402 (далі Положення №402), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку №5).

У Довідці обов`язково зазначається: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).

Пунктом 16 розділу І Порядку № 260 встановлено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Визначаючись щодо наявності у позивача права на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн, передбаченої Постановою №168, за періоди з 26.12.2022 по 27.02.2023, з 28.02.2023 по 29.03.2023, з 02.04.2023 по 19.05.2023, колегія суддів виходить із наступного.

Так і з довідки №752 від 22.01.2023, що міститься в матеріалах справи з`ясовано, що ОСОБА_1 25 грудня 2022 одержав перелом тіла стегнової кістки. МВТ. Вогнепальне осколкове поранення правого стегна з вогнепальним переломом верхньої третини правої стегнової кістки з задовільним стоянням уламків. Довідка видана на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14 січня 2023 №13 за місцем вимоги.

Також зі змісту вказаної довідки слідує, що у ході проведення службового розслідування встановлено, що 25.12.2022 близько 08:00 год. здійснено стрілецький обстріл збройними силами російської федерації позиції СП " ІНФОРМАЦІЯ_1 " в районі н.п. Червонопопівка Луганської області. Молодший сержант ОСОБА_1 в складі групи військових згідно з бойовим розпорядженням забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, отримав поранення, після чого було викликано евакуаційну групу та негайно евакуйовано до медичної роти військової частини НОМЕР_3 , далі до ПХГ Краматорськ-2, а звідти до КНП "МКЛ№4" ДМР. Травмування/поранення отримане військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

При цьому, згідно довідки військово-лікарської комісії від 27.02.2023 №640, виданої Комунальним некомерційним підприємством "Третя черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги", 27 лютого 2023 молодшому сержанту ОСОБА_1 було проведено медичний огляд ВЛК КНП "Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги". Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) є такими: стан після мінно-вибухової травми (від 25.12.2022). Вогнепальне осколкове поранення правого стегна з вогнепальним переломом верхньої третини правої стегнової кістки з наявністю апарату зовнішньої фіксації. Стан після етапних хірургічних обробок ран та постановки цементного спейсера (07.02.2023). Згідно з наказом МОЗУ від 04.07.2007 №370 п.3.1 "Про затвердження Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості" травма віднесена до важкої. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що в періоди з 26.12.2022 по 27.02.2023, з 28.02.2023 по 29.03.2023 та з 02.04.2023 по 19.05.2023, ОСОБА_1 у зв`язку з отриманим 25.12.2022 пораненням перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, що дає право на отримання збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та перебуванням у відпустці за станом здоров`я.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги в/ч НОМЕР_2 , останньою не заперечується факт поранення ОСОБА_1 25 грудня 2022 року під час виконання ним бойовою завдання, пов`язаного з захистом Батьківщини та права на отримання останнім додаткової винагороди у збільшеному розмірі за періоди з 26.12.2022 по 27.02.2023, з 28.02.2023 по 20.03.2023, і 02.04.2023 по 19.05.2023, однак відповідач стверджує, що додаткова винагорода, передбачена постановою № 168, виходячи із 100000 грн. на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я ОСОБА_1 виплачена.

В якості доказу на підтвердження виплати вищезазначених коштів, до апеляційної скарги долучено довідку від 27.08.2024 №517.

Між тим, у відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача ставить під сумнів докази, надані відповідачем, посилаючись на те, що в апеляційній скарзі в/ч НОМЕР_2 наявне посилання на довідку про виплату додаткової винагороди за №513, тоді як в додатку до апеляційної скарги міститься довідка під № 517.

При цьому, на думку представника ОСОБА_1 , без дослідження наказів командирів (начальників) військових частин-особовому складу військової частини або керівника органу військового управління-командирам (начальникам) військових частин неможливо встановити природу виплат, зазначених у документах про розмір отриманих доходів.

В зв`язку з вищенаведеним, колегією суддів, ухвалою від 18.11.2024 зобов`язано в/ч НОМЕР_2 надати суду належним чином завірені копії документів, які підтверджують виплату ОСОБА_1 у період з 26.12.2022 по 27.02.2023, з 28.02.2023 по 29.03.2023 та з 02.04.2023 по 19.05.2023, додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", виходячи із 100000 грн. на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я.

Також запропоновано ОСОБА_1 надати суду протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї ухвали, докази на спростування тієї обставини, що загальна сума коштів у розмірі 480537,64 грн., виплачена останньому з грудня 2022 року по травень 2023 року, не є додатковою винагородою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та інші докази на спростування доводів відповідача про відсутність підстав для нарахування виплат, передбачених вказаною постановою.

На виконання вказаної ухвали в/ч НОМЕР_2 направлено до суду письмові пояснення, в яких зазначено про відсутність наказів про виплату додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, оскільки позивач не проходив службу в військовій частині НОМЕР_2 . Надані накази були витребувані у військової частини НОМЕР_1 .

До пояснень долучено копії наказі в/ч НОМЕР_4 від 05.03.2023 №26 та від 17.06.2023 №84 про виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за періоди з 25.12.2022 по 28.02.2023 та з 02.04.2023 по 19.05.2023.

Після постановлення ухвали про витребування доказів, до суду надійшла апеляційна скарга в/ч НОМЕР_1 за якою відкрито апеляційне провадження у даній справі та зі змісту якої слідує, що скаржник не заперечує факту отримання поранення солдатом ОСОБА_1 25 грудня 2022 року під час виконання ним бойового завдання, пов`язаного з захистом Батьківщини. Також погоджується, що за періоди з 26.12.2022 по 27.02.2023, з 28.02.2023 по 29.03.2023, з 02.04.2023 по 19.05.2023 позивач набув право на отримання додаткової грошової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні у лікарняних закладах Міністерства охорони здоров`я України. Однак, вказана винагорода вже отримана позивачем, що підтверджується витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_1 №3 від 01.01.2023, №15 від 03.02.2023 року, №26 від 05.03.2023 року, №84 від 17.06.2023 року.

До апеляційної скарги долучено копії зазначених наказів та розрахункових відомостей.

В той же час, ОСОБА_1 не надано жодних доказів, як на спростування доводів в/ч НОМЕР_1 , так і на виконання ухвали від 18.11.2024.

Частиною 1 ст.77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, у разі надання посадовою особою суб`єкта владних повноважень доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність прийнятого останнім рішення чи дій, позивач повинен спростувати ці доводи.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що відповідачами належними та допустими підтверджено виплату позивачу додаткової винагороди в збільшеному розмірі за періоди з 26.12.2022 по 27.02.2023, з 28.02.2023 по 29.03.2023, з 02.04.2023 по 19.05.2023, а відтак позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Стосовно обгрунтованості позовних вимог за період 20.05.2023 по 30.12.2023, то колегія суддів вказує на таке.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, пунктом 2 якого передбачено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать:

- посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:

-підвищення посадового окладу;

-надбавки;

-доплати;

-винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;

-премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:

-винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 9 Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків, у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

У пункті 10 Порядку №260 закріплено, що військовослужбовцям, які прибули для подальшого проходження військової служби до Збройних Сил України з державних органів, установ, організацій, грошове забезпечення за період із дня зарахування їх у розпорядження до дня вступу до виконання обов`язків за новими посадами або до дня звільнення з військової служби включно, але не більше ніж за два місяці, виплачується виходячи з посадового окладу за посадами, які вони обіймали в цих органах, установах, організаціях, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

Виплата грошового забезпечення зазначеним військовослужбовцям понад два місяці здійснюється за рішенням Міністра оборони України.

Абзацом п`ятим пункту 2 розділу II Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану" (далі - Закон № 3161-IX), установлено, що в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 розділу II Закону № 3161-IX цей Закон набирає чинності з дня його опублікування, крім підпункту 1 пункту 1, підпунктів 2 і 3 пункту 3, підпункту 1 пункту 5 розділу I цього Закону та пунктів 2 і 3 цього розділу, які набирають чинності через 30 днів з дня опублікування цього Закону, та застосовується у частині виплати додаткової винагороди з першого числа місяця, в якому опублікований цей Закон.

Опубліковано Закон № 3161-IX "Голос України" від 30.06.2023 № 13.

Отже, абзац п`ятий пункту 2 розділу II Закону № 3161-IX набрав чинності 31.07.2023.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 № 836 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168", яка відповідно до пункту 2 набирає чинності з дня опублікування та застосовується в частині виплати додаткової винагороди з 1 червня 2023 року, доповнено Постанову № 168, зокрема, абзацом сьомим пункту 11 в такій редакції:

"Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування у розпорядженні щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень."

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2023 № 1001 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168", яка відповідно до пункту 2 набирає чинності з дня опублікування та застосовується в частині виплати додаткової винагороди з 1 червня 2023 року, абзац сьомий пункту 11 Постанови № 168 викладено в такій редакції:

"Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісяця виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень."

Таким чином, грошове забезпечення військовослужбовця, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та перебувають у розпорядженні відповідних командирів понад два місяці, грошове забезпечення виплачується:

до 31.05.2023 в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;

з 01.06.2023 по 30.06.2023 відповідно до положень Постанови № 168.

з 30.06.2023 (день набрання чинності Законом № 3161-IX) у розмірі 20100 гривень, який включає в себе оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагороду.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки КНП "Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги" від 18.05.2023, ОСОБА_1 був представлений на ВЛК 18.05.2023. Рішенням ВЛК визнаний непридатним до військової служби у ЗСУ з переоглядом через шість місяців. Свідоцтво про хворобу направлено для затвердження в 11 регіональну ВЛК м.Вінниця.

При цьому, відповідачами не надано доказів, що позивач в зв`язку з встановленням непредатності до військової служби, виведений з розпорядження відповідного командира та виключений з військового обліку, а відтак останній має право на отримання грошового забезпечення, відповідно до положень Постанови № 168, з 01.06.2023. До 01.06.2023 така виплата вказаною постановою не була передбачена.

Щодо посилання відповідачів на наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 07.05.2024 року №2475 «Про результати службового розслідування», згідно якого ОСОБА_1 вважається таким, що діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби та на порушення свої статутних обов`язків з 20.05.2023 року по 11.06.2023 року, з 29.08.2023 року по 17.09.2023 року і з 19.09.2023 року по 25.10.2023 року самовільно залишив військову частину (місце служби) без поважних причин в умовах воєнного стану, то колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи міститься інший документ-довідка КНП "Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги" від 18.05.2023, згідно якої ОСОБА_1 рішенням ВЛК визнаний непридатним до військової служби у ЗСУ з переоглядом через шість місяців, про яку відповідачам відомо, щонайменше з моменту отримання копії позовної заяви у даній справі, однак жоден із скаржників не порушував питання про визнання такої довідки не чинною, через незаконність її видачі.

Зважаючи на те, що матеріали справи містять два документи, які суперечать один одному, при цьому відповідачами не наведено доводів на підтвердження неналежності та недопустимості довідки КНП "Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги" від 18.05.2023 в якості доказу, колегія суддів враховує таку як належний доказ у справі.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційних скарг частково спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для часткового скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та прийняти в цій частині нову постанову про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року скасувати в частині задоволення позову.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка діє у складі військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, що полягає у невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнанням військово-лікарською комісією непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців, зарахуванням у розпорядження відповідних командирів з 01.06.2023 по 30.12.2023.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка діє у складі військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини, визнанням військово-лікарською комісією непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців, зарахуванням у розпорядження відповідних командирів з 01.06.2023 по 30.12.2023, з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди.

В решті позову в цій частині, відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції, залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Матохнюк Д.Б.