Справа № 126/399/25
Суддя: Хмель Р. В.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

Справа № 126/399/25

Провадження № 2-а/126/35/2025

"20" лютого 2025 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду Вінницької області Хмель Р.В.

вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до суду з даним позовом, в якому просить скасувати постанову № 557 від 23 жовтня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Одночасно з позовною заявою позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження вказаної вище постанови.

Суд надаючи оцінку поважності наведених у клопотанні причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, зазначає наступне.

Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Відповідно до ч.1ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина 6 статті 161 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 31 березня 2020 року по справі № 807/235/16 (адміністративне провадження № К/9901/49805/18).

При цьому, з наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Позивач, оспорює постанову № 557 від 23 жовтня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позов подано до суду 19.02.2025, тобто поза межами десятиденного строку звернення до адміністративного суду з дня винесення постанови, в порядку передбаченому ст.ст. 287-289 КУпАП.

Як на причину пропуску строку для звернення до суду з позовом, позивач вказує, що йому стало відомо про наявність виконавчого провадження з дзвінка працівника Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), після чого він звернувся із заявою про ознайомлення з матеріалами ВП №76958543 та вперше отримав постанову відповідача, яку має намір оскаржити лише 03.02.2025.

Разом з тим, до позовної заяви позивачем долучено копії адвокатських запитів, датованих 08.11.2024 та 23.11.2024 та адресованих ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про наявність оскаржуваної постанови, так як адвокатом Западнюк Н. витребовувалася постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ст. 210-1 КУпАП.

Слід зазначити, що поважність причин пропуску строку звернення до суду суд може встановити виключно внаслідок оцінки обставин, повідомлених позивачем, підтверджених належними доказами.

До суду не надано жодних доказів, які б підтверджували об`єктивну неможливість виконання позивачем вимог процесуального закону щодо своєчасного звернення до суду.

Водночас, причини пропуску строку звернення до суду з вказаними позовними вимогами, повідомлені позивачем, є неповажними. Належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

За приписами частини 1статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, що підстави, вказані позивачем у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до суду, слід визнати неповажними, у зв`язку з чим позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст.123,169,248,256 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави вказані у клопотанні позивача ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху, надавши позивачеві десятиденний строк з дня вручення ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання даної ухвали, позовна заява буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. В. Хмель