Справа № 380/3077/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 380/3077/24 пров. № А/857/18824/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2024 року (суддя Кузан Р.І., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м. Львів, дата складання повного рішення не зазначено),

в адміністративній справі №380/3077/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та невиплати ОСОБА_1 передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 11.12.2022 року по 31.12.2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 11.12.2022 року по 31.12.2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 в задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, не відповідністю обставинам справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що позиція суду першої інстанції позбавлена принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для справи. Вказує, що єдиний аргументом суду при відмові у задоволенні позову є помилкове встановлення факту сплати додаткової грошової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 11.12.2022 року по 31.12.2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум. Вважає скаржник, що відповідачем не виплачено додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ від 28.02.2022 №168, у розмірі збільшеному до 100000 грн у повному розмірі. Зауважує апелянт, що відповідачем не було надано підтвердження нарахування додаткової грошової винагороди за період із 11.12.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі збільшеному до 100000 грн в розрахунку на місяць, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, з урахуванням фактично виплачених сум.

За результатами апеляційного розгляду просить апелянт скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задоволити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, вважаючи таку безпідставною, а оскаржене рішення суду законним та справедливим. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду - без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 від 01.04.2023 №1323 про обставини травми, молодший сержант ОСОБА_1 08.12.2022 отримав вибухову травму, акубаротравму, перелом 6-7 ребра справа за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківшини, а саме виконання бойових завдань у складі НОМЕР_2 Окремого стрілецького батальйону Сухопутних військ Збройних сил України Військової частини НОМЕР_1 . Поранення настало внаслідок обстрілу окупаційними військами російської федерації позицій військовослужбовців тактичної групи 2 стрілецької роти 49 осб на околицях с.Терни Краматроського району Донецької області в районі ВОП 6 (2249) за координатами х: 54-40135 у: 74-31279 з 120 мм міномету. Обстріл здійснювався о 15:30 08.12.2022 при виконанні військовослужбовцем бойового завдання з утримання раніше зайнятих позицій та рубежів, оборони району перехрестя доріг (3828 3) з переднім краєм по рубежу перехрестя доріг (3828 3), перехрестя доріг (3829 4) (а.с.10-зв).

У зв`язку із отриманим бойовим пораненням, позивач проходив лікування та перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Так, з 11.12.2022 по 16.12.2022 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у відділені судинної хірургії КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» з діагнозом: вибухова травма (08.12.2022). Акубаротравма у вигляді вушного шуму Т70.0 (а.с.14).

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №3287 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 16.12.2022 по 31.12.2022 з діагнозом: вибухова травма (08.12.2022). З ЧМТ струс головного мозку з цефалічним синдромом. Акубаротравма зі сприйняттям шепітної мови до 5 м. на обидва вуха (а.с.15).

Позивач через представника звернувся до відповідача із заявою від 08.09.2023 щодо нарахування йому додатково грошової винагороди у зв`язку із пораненням (а.с. 20-21).

Відповідач листом від 28.10.2023 №5080 у відповідь на заяву позивача повідомив, що за період з 08.12.2022 по 31.12.2022 нараховано та виплачено додаткову винагороду у розмірі до 100000 грн, передбачену постановою КМУ №168 від 28.02.2022, з дня отримання позивачем поранення (а.с.22).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн. за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 11.12.2022 року по 31.12.2022 року, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, переглядаючи рішення суду першої інстанції на предмет законності та обґрунтованості в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Спірним питанням у цій справі є наявність правових підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди на підставі Постанови №168 за період з 11.12.2022 року по 31.12.2022, з розрахунку 100000,00 грн. за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Відповідно до ч.1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року (далі - Закон №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Як визначено статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Положення статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначають, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Частинами 1 - 4 ст.9 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

В подальшому дію воєнного стану в Україні неодноразово продовжено, який не скасовано станом на час розгляду справи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022, прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №217 і від 22.03.2022 №350) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «є Підтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України №400 до Постанови №168 внесено зміни, згідно з якими, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, належить включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України прийнято рішення - окреме доручення №912/з/29 від 23.06.2022, яким серед іншого у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. також включати військовослужбовців, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24.02.2022).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком №5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 24.08.2008, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

У Довідці слід обов`язково зазначити: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).

Наведені правові норми дають підстави дійти висновку, що військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби отримують як основне грошове забезпечення, передбачене Постановою №704, а також на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка може становити до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, при цьому, право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, а підставою для виплати цієї додаткової винагороди за вказаних обставин слугує довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем. Вказана довідка є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.

При цьому Постановою №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень додаткова винагорода.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.12.2022, позивачу видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1323 від 01.04.2023.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 №1323 від 01.04.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва, смерті), молодший сержант ОСОБА_1 08.12.2022 року отримав вибухову травму, акубаротравму, перелом 6-7 ребра справа. Обставини травми: 08.12.2022 року, під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батьківщини, при виконанні бойових завдань у складі військової частини НОМЕР_1 внаслідок обстрілу окупаційними військами російської федерації позицій військовослужбовців тактичної групи 2 стрілецької роти 49 осб на околицях с. Терни Краматорського району Донецької області в районі ВОП 6 (2249) за координатами х: 54-40135 у: 74-31279 з 120 мм міномету. Обстріл здійснювався о 15:30 08.12.2022 при виконанні військовослужбовцем бойового завдання з утримання раніше зайнятих позицій та рубежів, оборони району перехрестя доріг (3828 3) з переднім краєм по рубежу перехрестя доріг (3828 3), перехрестя доріг (3829 4).. Поранення сталося під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення та не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Під час бойових дій був у засобах індивідуального захисту, а саме шоломі та бронежилеті.

Проходив стаціонарне лікування з 11.12.2022 по 16.12.2022 у відділені судинної хірургії КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» з діагнозом: вибухова травма (08.12.2022). Акубаротравма у вигляді вушного шуму Т70.0.

Згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого №3287 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 16.12.2022 по 31.12.2022 з діагнозом: вибухова травма (08.12.2022). З ЧМТ струс головного мозку з цефалічним синдромом. Акубаротравма зі сприйняттям шепітної мови до 5 м. на обидва вуха.

Враховуючи вказані встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні.

Водночас, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про те, що із листа від 28.10.2023 №5080 та довідки про заробітну плату від 28.10.2023 №2511, вбачається, що за грудень 2022 року позивачу нараховано та виплачено додаткову грошову винагороду у розмірі до 100000 грн, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Наведене дає підстави дійти висновку, що позивачу ОСОБА_1 у період з 11.12.2022 по 31.12.2022 виплачено додаткову грошову винагороду у розмірі до 100000 грн, отже, підстав для повторного нарахування і виплатити такої немає.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку що відповідачем не було порушено права позивача в частині виплати додаткової грошової винагороди за спірний період, що свідчить про відсутність підстав для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату такої винагороди на користь позивача.

Таким чином, являються необгрунтованими доводи апелянта (позивача) про те, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та не дослідив належним чином докази по справі.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення з правильним встановленням обставин справи та надання правової оцінки, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що не спростовано доводами апеляційної скарги, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2024 року в адміністративній справі №380/3077/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль