Справа № 641/8218/24
Суддя: Зелінська І. В.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/17/2025 Справа № 641/8218/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зелінської І. В.,

за участю секретаря Харченко Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить скасувати постанову серії ЕНА №3420091 від 06.11.2024 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування позову зазначив, що 06.11.2024 року, близько 10 год. 00 хв. рухався по пр. Героїв Харкова в напрямку пр. Петра Григоренка в м. Харкові, керуючи автомобілем FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить йому на праві користування, та зареєстрований на ОСОБА_3 .. Біля АЗК «ОККО» по пр. Героїв Харкова, 140А був зупинений інспектором 2 взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Юденковим Є. О., який попросив надати йому водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію Т3 для перевірки, що він і зробив. Вказав, що поліцейським було складено щодо нього постанову серії ЕНА №3420091 від 06.11.2024 року за ч.5 ст.121 КУпАП за порушення пункту 2.3 в ПДР України. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що вона складена за керування ОСОБА_1 транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки. Вважає таку постанову такою, що винесена із порушенням вимог чинного законодавства, такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, а дії поліцейського незаконними та такими, що грубо порушили його права, оскільки він був пристебнутий ременем безпеки. Вказав, що дії старшого лейтенанта поліції Юденкова Є. О. можна сприймати як упереджене ставлення до нього за відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу та перевірки документів, що передбачені ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Звернув увагу, що постанова складалась без врахування його зауважень та пояснень, також йому було відмовлено у проханні надати можливість скористатись послугою адвоката, а саме відмовлено в очікуванні на його приїзд та відкладенні розгляду питання про накладення штрафу.

На підставі викладеного, вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від представника відповідача УПП в Харківській області ДПП надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на безпідставність такого позову.

В обгрунтування заперечень зазначає, що 06.11.2024 року під час несення служби екіпажем патрульної поліції у м. Харкові по пр. Героїв Харкова, 140А, було виявлено рух транспортного засобу FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача - ОСОБА_1 , який керував вищевказаним авто, при цьому був не пристебнутий ременем безпеки. Вказаний транспортний засіб було зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Позивачу було роз`яснено причину застосування превентивних заходів. Вказує, що на відеозаписі з відеореєстратора 70 mаі (який додається до відзиву) зафіксовано, як транспортний засіб Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 , рухається по пр. Героїв Харкова у м. Харкові. Вказаний транспортний засіб обладнаний ременями безпеки, проте водій ним не пристебнутий. На відео з бодікамери 471726 також видно, що коли поліцейські підійшли до водія, він не був пристебнутий ременем безпеки. На відеозаписах зафіксовано розмову позивача із поліцейськими, де останній надає усні пояснення. Позивачеві в повному обсязі роз?яснені його права, передбачені статтею 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. На відео з бодікамери 471726 зафіксовано як поліцейський роз`яснює позивачеві права та проводить розгляд справи. Під час розгляду справи будь-яких клопотань, заперечень чи пояснень позивачем надано не було. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, інспектором встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та в подальшому винесено оскаржувану постанову серії ЕНА №3420091 від 06.11.2024. Зазначає, що вказана постанова винесена на підставі зібраних доказів, відповідає вимогам ст. 283 КАС України та не містить підстав для її скасування.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3420091 від 06.11.2024 року, винесеною інспектором 2 взводу 2 роти

4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Юденковим Є. О., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн..

Із вказаної постанови вбачається, що 06.11.2024 року о 10-00 год. за адресою: м. Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 140 А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3в ПДР України порушення правил користування ремнями безпеки.

В межах строків, передбачених законодавством постанова оскаржена позивачем шляхом подання позову до суду.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п.2.3 «в» ПДРУкраїни для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини 5 статті 121 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу, що відповідає ст.258 КУпАП.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КАС України у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, розглянута уповноваженою особою безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає ст. 258 КУпАП.

Згідно статті 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не визнає себе винуватим та зазначає що не порушував вимог п. 2.3 в ПДР, оскільки був пристебнутий ременем безпеки. У своєму позові позивач не погоджується з тим, що ним було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 5 ст. 121 КУпАП та зазначає про відсутність доказів, що підтверджували факт її неправомірних дій.

Надаючи правову оцінку викладеним сторонами доводам та наданим доказами, суд приходить до наступного висновку.

За приписами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно ст. 279 КУпАП, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Відповідно до п. 9 Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Суд зазначає, що недотримання особою, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення порядку її розгляду, є самостійною підставою для визнання протиправною відповідної постанови та скасування її у судовому порядку.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 18.02.2020 року по справі №524/9827/16-а, від 15.04.2020 року по справі №524/3644/17, від 26.05.2020 року по справі №640/16220/16-а, та в силу вимог ч. 5ст. 242 КАС України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити в тому числі відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Переглядом відеозапису, наданого відповідачем як доказ разом з відзивом на позов, встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом, був зупинений працівником патрульної поліції. З вказаного відеозапису вбачається, що на момент початку відеозапису, вже було здійснено зупинку транспортного засобу позивача та до нього підійшов інспектор патрульної поліції, при цьому з наданого відеозапису не можливо встановити чи був пристебнутий ременем безпеки або не пристебнутий водій транспортного засобу на момент керування транспортним засобом, оскільки на відео не зафіксовано момент керування (здійснення руху) автомобілем водієм, непристебнутим ременем безпеки.

Само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Отже, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Разом з цим, з відеозапису також неможливо зробити висновок, що водій не був пристебнутий пасивним засобом безпеки навіть після зупинки транспортного засобу, в момент коли до нього підійшли співробітники поліції, оскільки вказаний факт також не було зафіксовано на відео.

Інших доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Щодо посилань позивача стосовно того, що постанова складалась без врахування його зауважень та пояснень, а також те, що йому було відмовлено у проханні надати можливість скористатись послугою адвоката, а саме відмовлено в очікуванні на його приїзд та відкладенні розгляду питання про накладення штрафу, то з переглянутого відеозапису вбачається, що позивачеві в повному обсязі роз?яснені його права, передбачені статтею 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. На відео зафіксовано як поліцейський роз`яснює позивачеві права та проводить розгляд справи. Під час розгляду справи будь-яких клопотань, заперечень чи пояснень позивачем надано не було.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При розгляді даної справи суд враховує що згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

На підставі викладеного, за відсутності доказів дотримання відповідачем встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови, що має наслідком її скасування у судовому порядку.

Таким чином, відповідачем не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідач не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3420091 від 06.11.2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення штрафу скасувати, а провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 при подачі позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 15.11.2024 року.

З урахуванням викладеного суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 72-78, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3420091 від 06.11.2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка 315-А.

Суддя І.В.Зелінська