Справа № 380/18440/24
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 лютого 2025 року

м. Київ

справа №380/18440/24

адміністративне провадження № К/990/6058/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів: Стародуба О.П., Берназюка Я.О., перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2025 у справі №380/18440/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення ОСОБА_1 в довідці від 15.04.2024 №1159/12/5082, станом на 01.01.2022 та в довідці від 15.04.2024 №1159/12/5081, станом на 01.01.2023 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі № 380/23869/23, розміру надбавки за особливості проходження служби та премії;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі №380/23869/23, скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ім`я ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023, в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, вказати розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 01.01.2022 із зазначенням надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 35% посадового окладу, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481,00), встановленого законом на 01.01.2022, та на 01.01.2023 із зазначенням надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 35% посадового окладу, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00), встановленого законом на 01.01.2023 рік.

Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Львівський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 27.12.2024 позов задовольнив.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України (відсутність доказів сплати судового збору), Восьмий апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 27.01.2025 залишив без руху апеляційну скаргу відповідача та запропонував в строк протягом десяти днів (з моменту отримання ухвали суду) усунути недоліки апеляційної скарги.

В подальшому, у зв`язку з неусуненням таких недоліків, Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10.02.2025 апеляційну скаргу повернув скаржнику.

На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через підсистему Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний Суд» 14.02.2025 надійшла касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій скаржник просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2025.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що головним розпорядником коштів є Міністерство оборони України, яке наявний фінансовий ресурс направляє на здійснення заходів щодо укріплення обороноздатності держави, протидії російській загрозі, а також створенням належної матеріально-технічної бази для лікування, реабілітації та оздоровлення військовослужбовців та інших осіб, у тому числі, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, у зв`язку з чим, майновий стан відповідача, як розпорядника коштів другого рівня, не дав можливості своєчасно, у встановлений судом строк, оплатити судовий збір у цій справі за подання апеляційної скарги.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Втім, перевіривши касаційну скаргу, Верховний Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини 2 статті 333 КАС України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Восьмий апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 27.01.2025 залишив без руху апеляційну скаргу відповідача на рішення суду першої інстанції, з підстав несплати судового збору та встановив десятиденний (з моменту отримання копії цієї ухвали) строк для усунення згаданих недоліків.

Суд апеляційної інстанції встановив, що скаржник, отримавши копію вказаної ухвали від 27.01.2025 в підсистемі Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний кабінет», недоліки апеляційної скарги не усунув, що в свою чергу стало підставою для постановлення оскаржуваної ухвали від 10.02.2025 про повернення апеляційної скарги скаржнику.

Приписами пункту 1 частини 5 статті 296 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно із частиною 2 статті 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Положенням пункту 1 частини 4 цієї ж статті визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Приписами статті 44 КАС України встановлено, зокрема, обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Таким чином, процесуальний закон чітко формує характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

В контексті наведеного Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на положення частини 2 статті 19 Конституції України, якою визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» вказав наступне: «Суд ще раз нагадує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Більше того, Суд вважає, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Таким чином, вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції».

Відповідач, отримавши 27.01.2025 копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, не усунув її недоліки, а тому суд апеляційної інстанції правомірно повернув своєю ухвалою від 10.02.2025 цю скаргу апелянту.

Пояснення ж зазначені скаржником в обґрунтування касаційної скарги Верховний Суд не бере до уваги, позаяк такі є абстрактними, узагальненими та такими, що не містять ознак наявності перепони у вчиненні процесуальної дії протягом визначеного законодавством строку.

Ба більше, стосовно зазначеного Верховний Суд звертає увагу відповідача на положення частини 2 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, відповідно до якої, в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, з яким погоджується і суд касаційної інстанції, про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження, оскільки у встановлений судом строк апелянтом не були усунуті недоліки апеляційної скарги.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування частини 2 статті 298 та пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2025 у справі №380/18440/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддіВ.М. Шарапа О.П. Стародуб Я.О. Берназюк