Справа № 357/1439/25
Суддя: Рижко Г. О.
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1439/25
Провадження № 2-а/357/26/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Рижко Г. О. ,

при секретарі - Вангородській О. С.,

за участю:

представника позивача адвоката Телющенка П.П.

представника відповідача (в режимі відео конференції) Коломієць В.О.

розглянувши адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване у автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила суд скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване у автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України:

- серії АВ № 00003857 від 07.01.2025 року, яка винесена Державною службою України з безпеки на транспорті;

- серії АВ № 00003880 від 07.01.2025 року, яка винесена Державною службою України з безпеки на транспорті;

- серії АВ № 00003861 від 07.01.2025 року, яка винесена Державною службою України з безпеки на транспорті.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником транспортних засобів VOLVO FH, днз НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , відповідно до якого даний транспортний засіб зареєстрований за позивачем 13.09.2024 року та власником транспортного засобу VOLVO FH 500, днз НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , відповідно до якого даний транспортний засіб зареєстрований за позивачем 14.05.2024 року. Вказані транспортні засоби було передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «АПІС М» 09 жовтня 2024 року на підставі договору найму (оренди) транспортного засобу, який посвідчений того ж дня приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрований в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №2504. За таких обставин позивач вважає, що правопорушень, зафіксованих в оскаржуваних постановах вона не вчиняла, оскільки вищевказані транспортні засоби здала в оренду. У постанові Верховного Суду від 23.08.2023 року у справі №600/1407/22-а, Верховний Суд дійшов висновку, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, покладається виключно на автомобільних перевізників, а не на власників транспортного засобу, яким перевозиться вантаж. Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постановах від 01.06.2023 року та від 06 липня 2023 року у справах №640/39442/21 та №560/514/22. Таким чином, позивач зазначає, що помилково притягнутий до відповідальності, оскільки не є суб`єктом відповідальності у вказаних правовідносинах, тому оскаржувані постанови підлягають скасуванню.

Крім того, позивач не погоджується із розрахунком, наведеним у постановах з тих підстав, що в них не вказано який розмір похибки було застосовано відповідачем при розрахунку перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу, а відповідно до ДСТУ 0IML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування», допустима похибка вимірювання вагового комплексу складає 10 %. Зазначає, що провів власний контр розрахунок, з використанням формули, наведеної в оскаржуваних постановах. Вказує, що навіть якщо закласти у формулу розрахунку, який використовував Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, параметри які вказані у постанові, досягнути результату розрахунку, який вказав Відповідач у оскаржуваній постанові неможливо, що свідчить про протиправність оскаржуваної постанови, оскільки норми ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачають відповідальність за перевищення вагових загальної маси транспортного засобу більш ніж на 5% відсотків, що не підтверджується даними, які викладені в оскаржуваних постановах.

Також позивач зазначає, що у постанові АВ №00003861 від 07.01.2025 року вказано, що 19.11.2024 року о 12 год 26 хв, зафіксовано автомобіль VOLO FH 500 днз НОМЕР_3 та вказано, що визначена загальна маса транспортного засобу становить 43785 кілограм, а в постанові АВ №0003880 від 07.01.2025 року вказано, що 19.11.2024 року о 12 год 45 хв, зафіксовано автомобіль VOLO FH 500 днз НОМЕР_3 та вказано, що визначена загальна маса транспортного засобу становить 42750 кілограм. Тобто виходячи з даних, які вказані в даних постановах, різниця в масі одного і того ж самого транспортного засобу становить 1035 кілограм, причому різниця у часі фіксації становить 19 хвилин, що також вказує на недостовірність та помилковість встановлення перевищення загальної маси транспортного засобу.

04.02.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з проханням в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву представник позивача зазначає наступне.

Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Шмельовим М. В., складено постанову серії АВ №00003857 від 07.01.2025, згідно з якою встановлено, що 16.11.2024 о 18 год 35 хв., за адресою Н-01, км 198+300, Черкаська обл., відповідальна особа ОСОБА_1 , допустила рух транспортного засобу VOLVO FH, ДНЗ НОМЕР_5 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,313% (2.525 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП).

За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM 9, 9: свідоцтво про повірку підсистеми вагового контролю №35-02/4095, чинне до 07.10.2025 року, свідоцтво про повірку підсистеми габаритного контролю №23-21/000206 чинні до 03.10.2025 року.

Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Головня Т.С., складено постанову серії АВ №00003880 від 07.01.2025, згідно з якою встановлено, що 19.11.2024 о 12 год 45 хв, за адресою Н-01, км 198+300, Черкаська обл., відповідальна особа ОСОБА_1 , допустила рух транспортного засобу VOLVO FH 500, ДН3 НОМЕР_3 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,875% (2.75 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM 9, 9: свідоцтво про повірку підсистеми вагового контролю №35-02/4095 чинне до 07.10.2025 року, свідоцтво про повірку підсистеми габаритного контролю №23-21/000206 чинні до 03.10.2025 року.

Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Теслюк Є. В., складено постанову серії АВ №00003861 від 07.01.2025, згідно з якою встановлено, що 19.11.2024 о 12 год 26 хв., за адресою Н-01, км 206+200, Черкаська обл., відповідальна особа ОСОБА_1 , допустила рух транспортного засобу VOLVO FH 500, ДНЗ НОМЕР_3 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,463% (3.785 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM 10, 10: свідоцтво про повірку підсистеми вагового контролю 35-02/4097 чинне до 07.10.2025 року, свідоцтво про повірку підсистеми габаритного контролю №23-21/000209 чинні до 03.10.2025 року.

Дані постанови представник відповідача вважає такими, що ухвалені в порядку та спосіб, встановлені законодавством.

Зазначає, що надання позивачем в користування ТОВ «АПІС М» без внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача не звільняє власника транспортного засобу (позивача) від відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України.

Щодо контр розрахунку, здійсненого позивачем відповідач вказує, що перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT). Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі. В наведених в позовній заяві розрахунках використані не фактичні параметри транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний комплекс, а взяті вже з урахуванням похибки значення.

Щодо доводів позивача про різні зафіксовані показники загальної маси представник відповідача зазначає, що дані показники незначно різняться між собою та зафіксовані в різний час, на різних ділянках дороги і можуть змінюватись в залежності від зміни ваги транспортного засобу, довантаження чи розвантаження транспортного засобу, заливу чи використання палива.

Крім того зазначає, що закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи. На підтвердження факту фіксації руху транспортних засобів позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що стало підставою для притягнення його до відповідальності, а також справності технічних засобів та достовірності встановлених ними відомостей повідомляємо, що прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 9, 9 та WIM 10, 10 якими здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується відповідними свідоцтвами про повірку підсистеми вагового контролю. Укртрансбезпека має всі необхідні сертифікати для приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь та загальної маси транспортного засобу: сертифікат перевірки, свідоцтва про повірку. Отже, Укртрансбезпека дотримується суттєвих вимог до засобів вимірювальної техніки, установлених Технічних регламентом № 94 (п. 2 Загальної частини Технічного регламенту). Всі постанови про порушення містять посилання на технічний засіб вимірювання, що призводить до можливості його точної ідентифікації, а вимірювальна техніка за своїми характеристиками відповідає вимогам ДСТУ і враховує гранично допустимі похибки при зважуванні.

13.02.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне.

Процедура внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу регулюється Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою КМ України від 08 жовтня 2022 року №1145. Виходячи з граматичного та логічного тлумачення норм права, які передбачені Порядком 1145, можливо зробити висновок, що законодавець жодного разу не вживає формулювань у наказному відмінку щодо обов`язковості реєстрації належного користувача. Вирішення питання оформлювати тимчасовий реєстраційний талон чи ні законодавець залишив на розсуд самого власника.

Також позивач зазначає, що перевезення вантажу здійснювалося автомобілем VOLVO FH, днз НОМЕР_5 з напівпричепом BODEX KIS 3Р днз НОМЕР_6 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , напівпричіп BODEX KIS 3Р днз НОМЕР_8 , є спеціалізованим напівпричепом Контейнеровозом (з пристроєм самовивантаження) обладнаний підйомним механізмом з гідравлічними системами та фітингом для встановлення контейнера 1В. Та автомобілем VOLVO FH 500, днз НОМЕР_3 з напівпричепом BODEX KIS 3Р днз НОМЕР_9 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 , напівпричеп BODEX KIS 3P днз НОМЕР_11 , є спеціалізованим напівпричепом Контейнеровоз ( з пристроєм самовивантаження) обладнаний підйомним механізмом з гідравлічними системами та фітингом для встановлення контейнера 1В, з можливістю самоскид. розвантаження. Як виплаває з матеріалів справи у тому числі фотознімків, у даних випадках здійснювалося саме контейнерне перевезення відповідним транспортним засобом контейнеровозом, з використанням контейнера з укриттям. З наданої Відповідачем фотофіксації вбачається, що на контейнеровозі закріплено контейнер відкритого типу, що має знімне укриття для захисту вантажу, тобто посадова особа Укртрансбезпеки при прийнятті спірної постанови неправильно визначила тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза 44 тони, а вантажного тягача 40 тон, та як наслідок, здійснила розрахунки перевищення загальної маси транспортного засобу, які не відповідають фактичним обставинам справи. Тобто посадовими особами Укратрасбезпеки не враховано належність напівпричепів до контейнеровозів, що свідчить про неправильність обчислення максимально допустимої загальної маси транспортного засобу 40 тон замість 44 тон.

18.02.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли додаткові пояснення в справі, в яких зазначено наступне.

Щодо встановлення відповідальної особи за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП Відповідно до ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені, зокрема, ч.2 ст. 132-1 КУпАП, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до ЄДРТЗ внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

При цьому, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб. Зважаючи на викладене, суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП в оскаржуваній постанові визначений вірно і притягнення до адміністративної відповідальності відбулось у відповідності до вимог чинного законодавства. Аналогічних висновків дійшов П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 13.02.2025 у справі № 766/7768/24 (Бодак).

Щодо встановлення типу транспортного засобу і вагових параметрів, відповідно до п.22.5 ПДР України відповідач зазначив, що відповідно до пункту «б» 22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси (чинній на момент виникнення правопорушення): для трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом - 40 тон, 2 трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони. Однак, визначальним фактором при застосуванні нормативу загальної маси 44 тони, є не лише наявність підтверджуючого документу про те що транспортний засіб рухався із напівпричепом контейнеровозом, а й те, щоб контейнеровоз здійснював перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Для застосування параметру фактичної маси в розмірі 44 тони при оцінці правомірності руху транспортного засобу обов`язково мають бути дотримані такі вимоги: 1) автомобіль (тягач) має бути трьохвісним з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) загальною максимальною довжиною 13,716 метра; 2) на зазначеному автомобілі (тягачі) із вказаним напівпричепом (контейнеровозом) мають бути розміщені один або більше контейнерів або змінних кузовів; 3) рух має здійснюватися на автомобільних дорогах загального значення. Відсутність, хоча б однієї із вказаних вимог унеможливлює застосування підвищеного показнику фактичної маси - 44 тонни при оцінці правомірності руху транспортного засобу. В такому разі, застосовується показник дозволеної фактичної маси - 40 тонн, перевищення, якого на понад 5%, тягне за собою накладення штрафу, згідно частини 2 статті 132-1 КУпАП. Будь-яких доказів, щодо здійснення вантажного перевезення саме контейнером, ідентифікації такого контейнера, доказів щодо придбання або використання контейнера, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу контейнером, або сертифікатів на такий контейнер, які б могли свідчити про контейнерні перевезення транспортним засобом позивача, матеріали справи не містять.

В справі, що розглядається відсутні докази, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортним засобом, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в універсальних контейнерах, згідно з їх призначенням. Позивачем не надано доказів того, що на розміщеному напівпричепі знаходився контейнер із відповідним маркуванням.

20.02.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення в справі, в яких позивач звертає увагу суду на те, що оскаржуваними постановами його було притягнуто до відповідальності за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення правил маркування контейнерів.

Процесуальні дії та рішення у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.01.2025 вказану справу передано на розгляд судді Рижко Г.О.

Ухвалою судді від 30.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами ст. 286 КАС України, розгляд справи призначено на 07.02.2025 на 14:00 год. (а.с.41-42).

Ухвалою судді від 04.02.2025 задоволено клопотання представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Коломієць В.О. про участь у судових засіданнях в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

04.02.2025 у встановлений судом строк відповідач направив суду відзив на позов з доданими до нього доказами.

07.02.2025 за клопотанням представника позивача розгляд справи було відкладено на 20.02.2025 на 14:30 год.

Суд, заслухавши позицію учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортних засобів:

- спеціалізований вантажний сідловий тягач марка VOLVO FH 500, д.н.з. НОМЕР_12 ; 2013 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 від 14.05.2024;

- спеціалізований напівпричіп н/пр- контейнеровоз (з пристроєм самовивантаження), обладнаний підйомним механізмом, гідравл.сист. та фітигнами для встановлення контейн. 1В з можл. самоскид.розвант. марки BODEX д.н.з. НОМЕР_9 , 2010 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_13 від 06.09.2024;

- спеціалізований вантажний сідловий тягач марка VOLVO FH, д.н.з. НОМЕР_1 ; 2008 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 13.09.2024;

- спеціалізований напівпричіп н/пр- контейнеровоз (з пристроєм самовивантаження), обладнаний підйомним механізмом, гідравл.сист. та фітигнами для встановлення контейн. 1В марки BODEX д.н.з. НОМЕР_6 , 2010 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7 від 01.10.2024 (а.с. 30-33).

Згідно договорів оренди транспортних засобів від 09.10.2024 орендодавець ОСОБА_1 передала в тимчасове платне користування строком на п`ять років до 09.10.2029 Товариству з обмеженою відповідальністю «Апіс М» у строкове користування вищевказані транспортні засоби, про що зазначено в. п 1 договорів (а.с.21-26).

Встановлено, що Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Шмельовим М. В., складено постанову серії АВ №00003857 від 07.01.2025, згідно з якою встановлено, що 16.11.2024 о 18 год 35 хв., за адресою Н-01, км 198+300, Черкаська обл., відповідальна особа ОСОБА_1 , допустила рух транспортного засобу VOLVO FH, ДНЗ НОМЕР_5 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,313% (2.525 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM 9, 9: свідоцтво про повірку підсистеми вагового контролю №35-02/4095, чинне до 07.10.2025 року, свідоцтво про повірку підсистеми габаритного контролю №23-21/000206 чинні до 03.10.2025 року.

Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса - 42525 кг. Фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей 6 шт., спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2790 мм., 2-3: 1310 мм., 3-4: 5800 мм; 4-5: 1300 мм; 5-6: 1320 мм; навантаження на вісь 1- 6250 кг, 2 - 4850 кг, 3 - 10100 кг, 4 - 8900 кг, 5 - 8850 кг; 6 - 8300 кг; загальна маса - 47250 кг. Також дана постанова містить посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені фотографії транспортного засобу в момент вчинення ймовірного правопорушення (а.с. 12).

Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Головня Т.С., складено постанову серії АВ №00003880 від 07.01.2025, згідно з якою встановлено, що 19.11.2024 о 12 год 45 хв, за адресою Н-01, км 198+300, Черкаська обл., відповідальна особа ОСОБА_1 , допустила рух транспортного засобу VOLVO FH 500, ДН3 НОМЕР_3 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,875% (2.75 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM 9, 9: свідоцтво про повірку підсистеми вагового контролю №35-02/4095 чинне до 07.10.2025 року, свідоцтво про повірку підсистеми габаритного контролю №23-21/000206 чинні до 03.10.2025 року.

Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса - 42750 кг. Фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей 6 шт., спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2850 мм., 2-3: 1270 мм., 3-4: 5820 мм; 4-5: 1320 мм; 5-6: 1310 мм; навантаження на вісь 1- 7450 кг, 2 - 1500 кг, 3 - 11750 кг, 4 - 8900 кг, 5 - 8950 кг; 6 - 8950 кг; загальна маса - 47500 кг, висота - 3,84 м, ширина 2,54 м, довжина - 15,81 м. Також дана постанова містить посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені фотографії транспортного засобу в момент вчинення ймовірного правопорушення (а.с. 15).

Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Теслюк Є. В., складено постанову серії АВ №00003861 від 07.01.2025, згідно з якою встановлено, що 19.11.2024 о 12 год 26 хв., за адресою Н-01, км 206+200, Черкаська обл., відповідальна особа ОСОБА_1 , допустила рух транспортного засобу VOLVO FH 500, ДНЗ НОМЕР_3 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,463% (3.785 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM 10, 10: свідоцтво про повірку підсистеми вагового контролю 35-02/4097 чинне до 07.10.2025 року, свідоцтво про повірку підсистеми габаритного контролю №23-21/000209 чинні до 03.10.2025 року.

Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса - 43785 кг. Фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей 6 шт., спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2840 мм., 2-3: 1270 мм., 3-4: 5800 мм; 4-5: 1300 мм; 5-6: 1300 мм; навантаження на вісь 1- 7850 кг, 2 - 1700 кг, 3 - 12200 кг, 4 - 9000 кг, 5 - 8900 кг; 6 - 9000 кг; загальна маса - 48650 кг. Також дана постанова містить посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені фотографії транспортного засобу в момент вчинення ймовірного правопорушення (а.с. 18).

Не погоджуючись з даними постановами, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

З наведених норм закону можна дійти висновку, що відповідальною особою за правопорушення, передбачені ст. 132-1 ч.2 КУпАП, є фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, належний користувач транспортного засобу, відомості про якого внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, або вантажовідправника.

Оскільки позивач є власником вищевказаних транспортних засобів і в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент винесення оскаржуваних постанов були відсутні відомості про належного користувача або вантажовідправника, суб`єкта адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 ч. 2 КУпАП в даних постановах визначено вірно.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року № 2862-IV встановлено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:

б) фактичної маси: вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 т (для доріг державного значення) та 14 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль - 25 т (26 т - для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9.5 тони) (для доріг державного значення) та 21 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль - 32 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - 36 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, - 42 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, - 44 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом - 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення).

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 року встановлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2, 4 названих Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 року № 1094.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

За приписами ч. 2 ст.132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Відповідно до частини 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 14.05.2024 серія НОМЕР_4 транспортний засіб марки VOLVO FH 500, д.н.з. НОМЕР_12 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 13.09.2024 серія НОМЕР_2 транспортний засіб марки VOLVO FH, д.н.з. НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем. (а.с. 30-33).

Із фотозображень транспортного засобу, здійсненого в автоматичному режимі в момент вчинення правопорушень, відповідно до змісту спірних постанов вбачається, що зафіксовано проїзд транспортного засобу VOLVO FH 500, д.н.з. НОМЕР_12 та транспортний засіб марки VOLVO FH, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортний засіб марки BODEX д.н.з. НОМЕР_9 це спеціалізований напівпричіп н/пр- контейнеровоз (з пристроєм самовивантаження), обладнаний підйомним механізмом, гідравлічною системою та фітигнами для встановлення контейнерів 1В з можливістю самоскидного розвантаження (а.с. 30-31).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортний засіб марки BODEX д.н.з. НОМЕР_6 це спеціалізований напівпричіп н/пр- контейнеровоз (з пристроєм самовивантаження), обладнаний підйомним механізмом, гідравл.сист. та фітигнами для встановлення контейн. 1В (а.с. 32-33).

Суд зауважує, що оскаржувані постанови не містять даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепу-контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача марки VOLVO FH 500, д.н.з. НОМЕР_12 та VOLVO FH, д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому, транспортний засіб BODEX д.н.з. НОМЕР_9 та BODEX д.н.з. НОМЕР_6 - це спеціалізовані напівпричіпи - контейнеровози (з пристроєм самовивантаження), обладнаний підйомним механізмом, гідравлічною системою та фітигнами для встановлення контейнерів 1В як це зазначено у свідоцтвах про реєстрацію вказаних транспортних засобів.

Сторона відповідача заперечує проти того, що перевезення вантажу здійснювалося за допомогою контейнера, проте відповідно до п. 16 ст. 4 Митного кодексу України, контейнером є транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), яке: являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів; має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання; спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження; сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший; сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати; що має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного. Термін «контейнер» включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

З досліджених матеріалів справи вбачається проїзд транспортного засобу саме з напівпричепом, завантаженим контейнером. Недотримання власником вантажу або ж перевізником вимог щодо маркування контейнеру, не може змінити призначення та технічні характеристики одиниці транспортного обладнання, яка розміщена на спеціалізованому напівпричепі-контейнеровозі, для цілей її ідентифікації, як причепа-контейнеровоза у розумінні Наказу № 363 та для цілей застосування положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху, а питання про притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог щодо маркування контейнерів не є предметом даного спору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справа № 463/1352/16-а.

Оскаржувані постанови не містять виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів, встановлених саме для контейнеровоза, який рухався разом з транспортним засобом сідловим тягачем, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд також вважає безпідставним посилання відповідача в підтвердження своєї позиції на відсутність в матеріалах даної справи договору про перевезення вантажів контейнером, що на думку відповідача є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом. Слід зазначити, що позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за правопорушення, що було зафіксовано в автоматичному режимі, тобто документи (договір про перевезення вантажу контейнером) і факт перевезення сипучого вантажу без тари, який не може бути завантажений в контейнер або вивантажений без застосування вантажно-розвантажувальних механізмі, - не були предметом дослідження під час складання оскаржуваних постанов і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує належне фіксування цього правопорушення.

Отже, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен довести фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В силу п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваних постанов, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1816,80 грн. (а.с.1).

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 6, 9, 242-246, 250, 255, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову серії АВ № 00003857 від 07.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанову серії АВ № 00003880 від 07.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанову серії АВ № 00003861 від 07.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_14 / витрати зі сплати судового збору в сумі 1816,80 (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 80 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_14 ,, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, , місцезнаходження: вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150.

Повний текст рішення складено 21.02.2025.

СуддяГ. О. Рижко