Справа № 120/1636/25
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

21 лютого 2025 р. Справа № 120/1636/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Воробйова Інна Анатоліївна, розглянувши матеріали:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_2 ), позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії створеної при ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 )

про: визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії створеної при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування рішення.

В обгрунтування вимог позивач вказує, що під час обстеження лікарі порушували порядок проведення медичного огляду, формально ставились до виконання своїх обов`язків, що в подальшому вплинуло на формування спірної довідки. Також ІНФОРМАЦІЯ_3 направляючи на ВЛК не вказало в направленні, із якої причини позивач звільнений в запас, чим допустив протиправну бездіяльність.

Відповідно до статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

При цьому, частинами першої та другої статті 12 КАС України, передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

В свою чергу, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження (п.10 ч.6 ст. 12 КАС України).

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами вважаю, що дана справа є незначої складності, відтак, вона підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку спрощеного позовного провадження. Підстави для залишення її без руху, без розгляду або для відмови у відкритті провадження на даній стадії судового процесу відсутні.

На підставі викладеного наявні підстави для відкриття провадження у справі.

Позивач в прохальній частині позову клопотав про витребування протоколу засідання ВЛК щодо придатності.

Оцінюючи подане клопотання, вказую наступне.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 79 КАС України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

В силу положень частин першої, другої, третьої статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

В контексті наведених норм, оцінюючи заявлене клопотання зазначаю, що позивачем не вказано обставини, які можуть підтвердити витребувані докази, або аргументи, які можуть спростувати; заходи, яких позивач вжив для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів.

Відтак, підстави для задоволення клопотання про витребування доказів за наведених обставин - відсутні.

Також вказую, що позивач в позовній заяві визначає в якості "третьої особи" - КНП "Тульчинська центральна районна лікарня", при цьому, не надавши обгрунтованого клопотання про необхідність залучення такої особи до участі у справі.

Так, положеннями статті 49 КАС України визначено наступні статуси третіх осіб, а саме: треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача або відповідача.

Згідно частини другої статті 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи.

Частиною четвертою даної норми визначено, що у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Отже, як видно із процитованих норм, позивач має право подати відповідне клопотання/заяву обгрунтувавши та вказавши підстави для залучення третьої особи до участі у справі, що ним зроблено не було.

При цьому, не вбачаю підстав для залучення в якості третьої особи КНП "Тульчинську центральну районноу лікарню" з власної ініціативи, відтак остання не набуває статусу учасника процесу.

Також в мотивувальній частині позову позивач просить провести незалежну медичну екпертизу, відтак, зазначаю наступне.

Позивач просить призначити експертизу з метою визначення ступеня вини лікарів та встановлення діагнозу.

Відповідно до частини 1 статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

За правилами частин 3 - 5 статті 102 КАС України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

У відповідності до частини 2 статті 103 КАС України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Тобто експертиза передбачає дослідження певних об`єктів, яке провадиться експертами на базі спеціальних знань і на науковій основі з метою одержання даних про факти, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, що виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, котрий розглядає справу.

Відповідно до Інструкції про проведення судово-медичної експертизи (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.07.1995 за № 254/790, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6) судово-медична експертиза проводиться з метою дослідження на підставі спеціальних знань матеріальних об`єктів, що містять інформацію про обставини справи, яка перебуває в провадженні органів дізнання, слідчого, прокурора чи суду і до її компетенції належить експертиза трупів у випадках насильницької смерті; експертиза трупів при підозрі застосування насилля або з інших обставин, що обумовлюють необхідність такої експертизи; експертиза потерпілих, обвинувачених та інших осіб; експертиза речових доказів; експертиза за матеріалами кримінальних та цивільних справ.

Згідно з висновками Верховного Суду, наведених у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу».

Більш того, метою призначення експертизи є з`ясування обставин, які вже існували на момент виникнення спору, а не створення нових доказів, яких не було в розпорядженні суб`єкта владних повноважень на момент вчинення оскарженого управлінського волевиявлення.

Верховний Суд у постанові від 17 березня 2020 року у справі №240/7133/19 про визнання протиправним та скасування висновку Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради дійшов наступних висновків "39. З наведених норм вбачається право, а не обов`язок суду призначення експертизи за клопотанням позивача. При цьому, в своєму рішенні судом апеляційної інстанції дано обґрунтування підстав такої відмови. Так, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, задоволення даного клопотання позивача призведе до створення нового доказу, такого як висновок експерта, який не надавався відповідачу та, відповідно, не був покладений в основу при прийнятті оскаржуваного рішення відповідача."

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому суд зазначає, що за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, суд має право, однак не зобов`язаний призначити проведення експертизи.

Тому, з урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про призначення у справі судово-медичної експертизи з підстав заявлених в ньому.

Керуючись ст.ст. 12, 160, 161, 171, 248, 256, 257, 262 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії створеної при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування рішення.

2. Розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику (повідомлення) сторін.

3. Роз`яснити відповідачу, що відповідно до статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

4. Зобов`язати відповідачів подати до суду відзив на позовну заяву у порядку передбаченому ст.162 КАС України, а саме у 15 - денний термін з дня отримання ухвали про відкриття провадження, з поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів у тому числі документів (належним чином завірені копії направлення на проходження ВЛК, медичних документів , протоколу і довідку ВЛК щодо придатності позивача до військової слжуби), що підтверджують надіслання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також, у разі надходження відповіді на відзив, подати свої заперечення на дану відповідь у 2- денний термін з дня отримання відповіді на відзив.

5. Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив у 2 - денний термін з дня отримання копії відзиву та доданих до нього документів, у разі такої потреби.

6. Повідомити відповідачів про наявні в суді матеріали, які підлягають врученню йому як стороні та про можливість їх отримання лише безпосередньо у суді.

7. Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

8.У разі невиконання вимог ухвали суду повідомити суд про причини такого невиконання.

9. Попередити відповідачів про те, що згідно частини першої статті 149 КАС України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

- невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

- зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

- неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.порталі судової влади України в мережі інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

10 . В задоволенні клопотань позивача про витребування доказів та призначення експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна