Справа № 380/22934/24
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 рокусправа № 380/22934/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до П`ятої львівської державної нотаріальної контори Львівської області про зобовязання вчинити дії,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до П`ятої львівської державної нотаріальної контори Львівської області, в якому просить:

- Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови провести перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення;

- визнати бездіяльність П`ятої львівської державної нотаріальної контори Львівської області протиправною щодо ненадання відповіді на запит від 28.10.2024 та запитуваної у ньому інформації;

- зобов`язати П`ятої львівську державну нотаріальну контору Львівської області у п`ятиденний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили надати відповідь на запит від 28.10.2024 та запитувану у ньому інформацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на офіційну електронну адресу відповідача надіслано запит щодо надання копій табелів обліку використання робочого часу державних нотаріусів П`ятої львівської державної нотаріальної контори Львівської області за жовтень місяць 2019 року, відповідь на який просила надіслати в електронному та паперовому вигляді на зазначені поштові адреси у термін, визначений ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не пізніше п`яти робочих днів з дня його отримання. Зазначає, що не було надано відповіді на запит від 28.10.2024 та запитуваної у ньому інформації.

Ухвалою від 12.11.2024 залишено позовну заяву без руху.25.11.2024 на адресу суду надійшло клопотання на виконання вимог ухвали.

Ухвалою від 29.11.2024 позивачку звільнено від сплати судового збору.

Ухвалою від 29.11.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На виконання вимог ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 відповідач на адресу суду надіслав клопотання (вх.№2745 від 13.01.2025). У якому повідомив, що 28.10.2024 на електронну адресу, вказану у позовній заяві, запит від ОСОБА_1 не надходив. Вказує, що вказана офіційна електронна адреса це пошта для внутрішнього користування між органами юстиції. Також зазначає, що за копією табелю обліку використання робочого часу державних нотаріусів держнотконтори за жовтень 2019 року, позивачка може звернутись у Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

Від позивача на адресу суду надійшло заперечення на клопотання (вх.№4738 від 21.01.2025) у якому ОСОБА_1 заперечує щодо доводів відповідача, наведених у клопотанні від 13.01.2025.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

28 жовтня 2024 року на офіційну електронну адресу П`ятої львівської державної нотаріальної контори Львівської області позивачем надіслано запит щодо надання копій табелів обліку використання робочого часу державних нотаріусів П`ятої львівської державної нотаріальної контори Львівської області за жовтень місяць 2019 року, відповідь на який просила надіслати в електронному та паперовому вигляді на зазначені поштові адреси у термін, визначений ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не пізніше п`яти робочих днів з дня його отримання.

Станом на 11.11.2024 П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області не надано відповіді на запит від 28.10.2024 та запитуваної у ньому інформації.

Відтак, таку бездіяльність відповідача вважає неправомірною відмовою в наданні інформації її розпорядником, що суперечить вимогам чинного законодавства України, порушує право на отримання інформації і підлягає оскарженню в судовому порядку.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Згідно з ч.1 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Зазначеній нормі кореспондує положення ч.1 ст.5 Закону України Про інформацію №2657-XII, згідно якої кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України від 13.01.2011 року №2939-VI Про доступ до публічної інформації (далі Закон №2939-VI).

Згідно з ч.1 ст.1 цього Закону, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону №2939-VI, право на доступ до публічної інформації гарантується, серед іншого, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст.5 цього ж Закону, доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону №2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону №2939-VI, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

У п.6 ч.1 ст.14 Закону №2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.19 Закону №2939-VI, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Згідно із ч.1 ст.20 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Положеннями ст.23 Закону №2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити, серед іншого, надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналізуючи наведені положення законодавства, суд, у контексті цього спору, враховує, що 28.10.2024 року позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, в якому на підставі та в порядку, встановленому Законом України Про доступ до публічної інформації, просив надати інформацію.

Позивач стверджує, що запит від 28.10.2024 отриманий відповідачем 28.10.2024, тому відповідь на нього повинна бути надана не пізніше 01.11.2024, однак відповідь на даний запит їй не надходила.

Суд зазначає, що ключовим у цій справі є встановлення отримання відповідачем запиту на надання публічної інформації та надання відповідачем запитуваної інформації.

Позивачем надано до позовної заяви скріншот пошти Укрнет з відправленим запитом відповідачеві.

Суд зазначає, що наявність листа у папці "надіслані" у позивача та відсутність листа у папці "вхідні" на електронній пошті відповідача відповідно не свідчить про отримання/неотримання листа відповідачем, а лише про наявність/відсутність цифрових даних.

Доказів того, що відправлений позивачем запит відповідачем отриманий (звіт про доставку електронного листа відповідачеві на офіційну електронну адресу), а тим більше прочитаний, позивачем до справи не поданий.

Відповідно до положень статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки судом при розгляді справи на підставі досліджених доказів не встановлено отримання відповідачем запиту на інформацію, а лише є доказ надіслання, суд висновує про відсутність підстав визнавати бездіяльність П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області протиправною щодо ненадання відповіді на запит від 28.10.2024 та запитуваної у ньому інформації, оскільки належних та допустимих доказів отримання відповідачем такого запиту матеріали справи не містять.

Відповідно відсутні підстави зобов`язати П`яту львівську державну нотаріальну контору Львівської області у п`ятиденний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили надати відповідь на запит від 28.10.2024 та запитувану у ньому інформацію

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що в позові слід відмовити за безпідставністю.

Щодо судових витрат, то питання щодо їх розподілу суд не вирішує, оскільки позивач ухвалою суду від 29.11.2024 року звільнений від сплати судового збору у цій адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

у х в а л и в :

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до П`ятої львівської державної нотаріальної контори Львівської області (адреса: 79044, м. Львів, вул. Чупринки, 69, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяГрень Наталія Михайлівна