Справа № 120/15468/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/15468/23 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

21 лютого 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницької митниці на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Глобал" до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

приватне підприємство «Глобал» (далі ПП «Глобал», позивач) звернулось до суду з позовом до Вінницької митниці (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови в прийнятті митної декларації.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2024 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів від 07.04.2023 року № UA401020/2023/000021/2.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.04.2023 року № UA401020/2023/000496.

Визнано протиправним та скасовано рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів від 07.04.2023 року № UA401000/2023/000037/1.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.04.2023 року № UA401020/2023/000497.

Визнано протиправним та скасовано рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів від 24.04.2023 року № UA401020/2023/000025/2.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.04.2023 року № UA401020/2023/000572.

Стягнуто на користь приватного підприємства «Глобал» за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці, сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 11046,48 грн (одинадцять тисяч сорок шість гривень сорок вісім копійок).

Стягнуто на користь приватного підприємства «Глобал» за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень нуль копійок).

Стягнуто на користь приватного підприємства «Глобал» за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці витрати пов`язані із залученням перекладача, в розмірі 10760, 00 грн. (десять тисяч сімсот шістдесят гривень нуль копійок).

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції, 17.07.2019 року між компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD, яка є резидентом Китайської Народної Республіки та приватним підприємством «Глобал», яке є резидентом України укладено контракт № 1.

Відповідно до п. 1.1 Контракту продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити шини.

Пунктом 1.2 Контракту визначено, що номенклатура, кількість, асортимент та ціни продукції, що поставляється визначається окремими інвойсами до даного Контракту, які є невід`ємною частиною Контракту.

Розділом 3 Контракту визначено базис поставки FOB DALIAN Китай або GIF ODESSA України (Інкотермс-2010).

3.1 пункт відгрузки: DALIAN, Китай.

3.2 пункт призначення: Вінниця, Вінницька область.

3.3 порт прибуття: Одеса, Україна.

3.4 точні умови доставки кожної партії визначається в інвойсах.

Відповідно до п. 14.1 Контракту даний контракт набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2019 року.

04.12.2019 року між ПП «Глобал» та компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD укладено додаткову угоду № 1 до контракту № 1 від 17.07.2019 року, якою продовжено строк дії контракту до 31.12.2026 року. У зв`язку з чим, додаткову угоду № 1 до контракту викладено у новій редакції та продовжено строк дії контракту № 1 від 17.07.2019 року до 31.12.2026 року.

Також з наявних в матеріалів справи, встановлено, що 10.02.2023 року між ПП «Глобал» та компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD було укладено додаткову угоду № 3 до Контракту № 1 від 17.07.2019 року, якою передбачено п.3 Контракту № 1 від 17.07.2019 року викласти в наступній редакції: «Товар може постачатись на умовах GIF порт України або FOB Qindao відповідно до «INKOTERMS 2010». На час війни на території України товар може постачатись на умовах GIF порт Європи або FOB Qindao відповідно до «INKOTERMS 2010», конкретні умови поставки визначаються в інвойсах.

В ході ведення економічної діяльності ПП «Глобал» здійснюючи митне оформлення шин пневматичних гумових, нових для автобусів і вантажних автомобілів у кількості 260 штук, виробник TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD митною вартістю 41141,03 доларів США, ціна товару 38954,20 доларів США. На адресу митної служби подано митну декларацію № 23UА40U4.

Разом з митною декларацією було надано наступні документи: - пакувальний лист б/н від 03.01.2023 року; - рахунок-фактуру 22LCGLO-002/1 від 03.01.2023 року; - автотранспортну накладну б/н від 29.03.2023 року; - декларацію про походження товару б/н 22LCGLO-002/1 від 03.01.2023 року; - платіжний документ, що підтверджує вартість товару 156 від 26.12.2022 року; - платіжний документ, що підтверджує вартість товару 163 від 20.03.2023 року; - рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно експедиційні послуги FA/140/2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 28.03.2023 року; - висновок про вартісні характеристики товару 113/185 від 04.04.2023 року; - доповнення до контракту 1 від 04.12.2019 року; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються та подання якого для митного оформлення супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 1 від 17.07.2019; - договір про надання послуг митного брокера 63 від 27.02.2019 року; копію митної декларації країни відправлення 00000015 від 06.01.2023 року.

07.04.2023 року митним органом із декларантом відбулося листування зі змісту якого слідує, що у зв`язку із спрацюванням ризику АСАУР необхідно надати для підтвердження митної вартості товарів наступні документи: - контракт; - за наявності інші платежі та бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, для ідентифікації ввезеного товару; - інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару за власним бажанням. Також у зв`язку із виявленням розбіжностей у накладній про перевезення товарів, у відповідності до ч. 3 ст. 53 МК України запропоновано надати: - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги виробника товару; - специфікації виробника товару; - прейскурант товару; - копію митної декларації країни відправника; - висновки про якісні та вартісні показники товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. Також у зв`язку із виявленням розбіжностей щодо умов поставки, декларанту запропоновано додатково надати наступні документи: - договір із третіми особами, пов`язаний із договором про поставку товарів митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі дійсно здійснювалися за умовами визначеними договором; - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору; - виписки із бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, перейскуранти.

В подальшому 07.04.2023 року, як наслідок, за результатом опрацювання декларації відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UА401020/2023/000021/2, яким проведено коригування митної вартості товарів, що була заявлена позивачем у митній декларації № 23UА40U4 від 07.04.2023 року та визначено митну вартість товарів 47639,80 доларів США.

При цьому, обставинами прийняття рішення визначено, що в порядку здійснення митного контролю на підставі п. 5 ст. 54 положень ст. 320 та 337 Митного кодексу України митну вартість декларантом визначено за ціною договору (ст. 58 МК України). До митного оформлення подано контракт (договір) від 17.07.2019 року № 1 та доповнення до нього № 1 від 04.12.2019 року. Під час опрацювання положень наданого декларантом контракту встановлено, що відповідно до п. 3 контракту поставка товару здійснюється на умовах FOB Dalian, або GIF Одеса, згідно п. 3.4 контракту умови поставки зазначаються у інвойсі та мають зазначатися або FOB Dalian, або ж GIF Одеса. Доповнень до контракту, якими б вносилися зміни до п. 3 до митниці не надано, разом з тим задекларовано умови поставки, як GIF Гданськ Польща, що не відповідає умова контракту;

- за результатами візуального співставлення копій наданого доповнення з копіями доповнення та такими ж реквізитами, що подавались до митниці під час попередніх митних оформлень, було встановлено, що доповнення № 1 від 04.12.2019 року до контракту від 17.07.2019 року № 1 митниці фактично надано у 2-х варіантах виконання. Відповідні доповнення з однаковими реквізитами (№1) від однієї дати (04.12.2019) до одного і того ж контракту (від 17.07.2019 № 1), що засвідчені електронним цифровим підписом декларанта містять різну інформацію щодо терміну дії угоди;

- декларантом не надано до митного оформлення документ, подання якого є обов`язковим до митного оформлення відповідно до положень ст. 335 МК України, а саме автотранспортну накладну CMR.

Рішення від 07.04.2023 року № UА401020/2023/000021/2 про коригування митної вартості товарів стало підставою для оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА401020/2023/000496 від 07.04.2023 року.

Також 06.04.2023 року ПП «Глобал» здійснюючи митне оформлення шин пневматичних гумових, нових для автобусів і вантажних автомобілів у кількості 264 штук, виробник TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD митною вартістю 40974,99 доларів США, ціна товару 38788,16 доларів США. На адресу митної служби подано митну декларацію № 23UА91U6.

Разом з митною декларацією до митного органу надано наступні документи: - пакувальний лист б/н від 03.01.2023 року; - рахунок-фактуру 22LCGLO-002/1 від 03.01.2023 року; - автотранспортну накладну б/н від 29.03.2023 року; - декларацію про походження товару б/н 22LCGLO-002/1 від 03.01.2023 року; - платіжний документ, що підтверджує вартість товару 156 від 26.12.2022 року; - платіжний документ, що підтверджує вартість товару 163 від 20.03.2023 року; - рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно експедиційні послуги FA/140/2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 28.03.2023 року; - висновок про вартісні характеристики товару 113/185 від 04.04.2023 року; - доповнення до контракту 1 від 04.12.2019 року; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються та подання якого для митного оформлення супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 1 від 17.07.2019; - договір про надання послуг митного брокера 63 від 27.02.2019 року; копію митної декларації країни відправлення 00000015 від 06.01.2023 року.

07.04.2023 року митним органом із декларантом відбулося листування зі змісту якого слідує, що відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України для підтвердження митної вартості товарів, декларанту необхідно надати наступні документи: - зовнішньоекономічний договір або документ, який замінює його, або додатки до нього у разі наявності таких; - інші платіжні документи, бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Також у зв`язку із виявленням розбіжностей щодо умов поставки, декларанту запропоновано додатково надати наступні документи: - договір із третіми особами, пов`язаний із договором про поставку товарів митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі дійсно здійснювалися за умовами визначеними договором; - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору; - виписки із бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти.

07.04.2023 року, як наслідок, за результатом опрацювання декларації відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UА401000/2023/000037/1, яким проведено коригування митної вартості товарів, що була заявлена позивачем у митній декларації № 23UА91U6 від 06.04.2023 року та визначено митну вартість товарів 47124,00 доларів США.

При цьому, обставинами прийняття рішення визначено, що в порядку здійснення митного контролю на підставі п. 5 ст. 54 положень ст. 320 та 337 Митного кодексу України митну вартість декларантом визначено за ціною договору (ст. 58 МК України). До митного оформлення подано контракт (договір) від 17.07.2019 року №1 під час опрацювання положень наданого декларантом контракту встановлено, що відповідно до п. 3 контракту поставка товару здійснюється на умовах FOB Dalian, або GIF Одеса, згідно п. 3.4 контракту умови поставки зазначаються у інвойсі та мають зазначатися або FOB Dalian, або ж GIF Одеса. Доповнень до контракту, якими б вносилися зміни до п. 3 до митниці не надано, разом з тим задекларовано умови поставки, як GIF Гданськ Польща, що не відповідає умова контракту;

- за результатами візуального співставлення копій наданого доповнення з копіями доповнення та такими ж реквізитами, що подавались до митниці під час попередніх митних оформлень, було встановлено, що доповнення № 1 від 04.12.2019 року до контракту від 17.07.2019 року № 1 митниці фактично надано у 2-х варіантах виконання. Відповідні доповнення з однаковими реквізитами (№1) від однієї дати (04.12.2019) до одного і того ж контракту (від 17.07.2019 № 1), що засвідчені електронним цифровим підписом декларанта містять різну інформацію щодо терміну дії угоди;

- декларантом не надано до митного оформлення документ, подання якого є обов`язковим до митного оформлення відповідно до положень ст. 335 МК України, а саме автотранспортну накладну CMR.

Рішення від 07.04.2023 року № UА401000/2023/000037/1 про коригування митної вартості товарів стало підставою для оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА401020/2023/000497 від 07.04.2023 року.

В подальшому, 24.04.2023 року ПП «Глобал» в ході провадження економічної діяльності здійснювало митне оформлення шин пневматичних гумових, нових для автобусів і вантажних автомобілів у кількості 260 штук, виробник TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD митною вартістю 42238,99 доларів США, ціна товару 39870,50 доларів США. На адресу митної служби подано митну декларацію № 23UА66U7.

Разом з митною декларацією до митного органу надано наступні документи: - пакувальний лист б/н від 08.02.2023 року; - рахунок-фактуру 22LCGLO-001 від 08.02.2023 року; - автотранспортну накладну 1 від 21.04.2023 року; - декларацію про походження товару 22LCGLO-001 від 08.02.2023 року; - банківський платіжний документ, що стосується товару 161 від 01.02.2023 року; - банківський платіжний документ, що стосується товару 168 від 17.04.2023 року; - рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно експедиційні послуги від 19.04.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 24.04.2023 року; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 1 від 04.12.2023 року; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 3 від 10.02.2023 року; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються та подання якого для митного оформлення супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 1 від 17.07.2019; - договір про надання послуг митного брокера 63 від 27.02.2019 року; копію митної декларації країни відправлення 00000078 від 12.02.2023 року.

24.04.2023 року митним органом із декларантом відбулося листування зі змісту якого слідує, що відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України для підтвердження митної вартості товарів, декларанту необхідно надати наступні документи: - зовнішньоекономічний договір або документ, який замінює його, або додатки до нього у разі наявності таких; - інші платіжні документи, бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Також у зв`язку із виявленням розбіжностей щодо умов поставки, декларанту запропоновано додатково надати наступні документи: - договір із третіми особами, пов`язаний із договором про поставку товарів митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі дійсно здійснювалися за умовами визначеними договором; - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору; - виписки із бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти.

24.04.2023 року, як наслідок, за результатом опрацювання декларації відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UА401020/2023/000027/2, яким проведено коригування митної вартості товарів, що була заявлена позивачем у митній декларації № 23UА66U7 від 24.04.2023 року та визначено митну вартість товарів 48807,20 доларів США.

При цьому, обставинами прийняття рішення визначено, що в порядку здійснення митного контролю на підставі п. 5 ст. 54 положень ст. 320 та 337 Митного кодексу України митну вартість декларантом визначено за ціною договору (ст. 58 МК України). До митного оформлення подано контракт (договір) від 17.07.2019 року №1 та доповнення до нього № 1 від 04.12.2019 під час опрацювання положень наданого декларантом контракту встановлено, що відповідно до п. 3 контракту та доповнення до нього № 3 від 10.02.2023 (яке вносить зміни до п. 3 контракту) поставка товару здійснюється на умовах GIF порт України або FOB QINDAO, а на час війни на території України товар може поставлятися на умовах GIF порт Європи або FOB QINDAO. Згідно п. 3.4 даного контракту конкретні умови поставки зазначаються в інвойсі, тобто у відповідності до п. 3 контракту в інвойсі мають значення або FOB QINDAO або GIF порт Європи.

В наданому інвойсі 23LCGLO-001 від 08.02.2023 зазначено умови поставки GIF Gdansk, разом з тим у наданому рахунку про надання транспортно-екпедиційних послуг № від 19.04.2023 зазначено умови поставки FOB QINDAO, що може свідчити про наявність інших товаросупровідних документів, в тому числі інвойсу, які до митного оформлення не подавалися;

- за результатами візуального співставлення копій наданих доповнень з однаковими реквізитами, що подавалися до митниці під час попередніх митних оформлень, було встановлено, що доповнення № 1 від 04.12.2019 до контракту від 17.07.2019 № 1, митниці фактично надано у 2-х варіантах виконання. Відповідні доповнення з однаковими реквізитами (№1) від однієї дати (04.12.2019) до одного і того ж контракту (від 17.07.2019 № 1), що засвідчені електронним цифровим підписом декларанта містять різну інформацію щодо терміну дії угоди;

- подане доповнення до контракту № 3 від 10.02.2023 вже б мало подаватись до попередніх митних оформлень, які проводились ПП «Глобал», за контрактом № 1 від 17.07.2019, з моменту початку дії положень відповідного доповнення, проте до митниці жодного разу не подавались, що викликає обгрунтований сумнів в його достовірності (після укладення додаткової угоди № 3 від 10.02.2023 проведено 2 митні оформлення);

- декларантом не надано до митного оформлення документи, подання яких є обов`язковими до митного оформлення відповідно до положень ст. 335 МК України, а саме: -доповнення до контракту № 2, яке б вже мало подаватись до попередніх митних оформлень за контрактом № 01 від 17.07.2019, про те до митниці жодного разу не подавались; - договір (контракт) на перевезення товару від м. Гданськ (Польща) до митного кордону України.

Рішення від 24.04.2023 року № UА401020/2023/000025/2 про коригування митної вартості товарів стало підставою для оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА401020/2023/000572 від 25.04.2023 року.

В подальшому ПП «Глобал» користуючись правом, наданим йому ч. 8 ст. 55 МУ України, 26.06.2023 року подало до відповідача листи за №13, № 14, від 23.06.2023 року з додатковими документами для підтвердження митної вартості товарів заявлених у митних деклараціях № 23UA91U6, № 23UA40U4 від 06.04.2023 року.

07.07.2023 року на адресу позивача надійшов лист Вінницької митниці № 7.12-1/15-02/13/4840 від 03.07.2023 року, яким повідомлено про відсутність підстав для скасування рішень про коригування митної вартості товарів № UA401000/2023/000037/1, № UA401020/2023/000021/1 від 07.04.2023 року.

Так вважаючи, що лист відповідача № 7.12-1/15-02/13/4840 від 03.07.2023 року, надіслано на адресу декларанта із пропуском строку встановленого ч. 9 ст. 55 МК України, декларант вважає, що митна вартість товарів, яка була зазначена у деклараціях від 06.04.2023 року визначена правильно.

Тому, ПП «Глобал» 15.08.2023 року подано до митного органу лист № 17 від 15.08.2023 року з вимогою визнати митні вартості товарів заявлені у митних деклараціях № 23UA91U6, № 23UA40U4.

21.08.2023 року митний орган листом № 7.12-1/15-02/13/6055 від 21.08.2023 року відмовив у задоволенні вимоги про скасування рішень про коригування митної вартості товарів № UA401000/2023/000037/1, № UA401020/2023/000021/1 від 07.04.2023 року.

Також, ПП «Глобал» користуючись правом, наданим йому ч. 8 ст. 55 МУ України, 12.07.2023 року подало до відповідачу лист за № 15 від 12.07.2023 року з додатковими документами для підтвердження митної вартості товарів заявлених у митній декларації № 23UA401021166U7 від 24.04.2023 року.

21.08.2023 року митний орган листом № 7.12-1/15-02/13/6055 від 21.08.2023 року відмовив у задоволенні вимоги про скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA401020/2023/000025/2 від 24.04.2023 року.

Отже, не погодившись з рішеннями відповідача від 07.04.2023 року №№UA401020/2023/000021/2, UA401000/2023/000037/1, та від 24.04.2023 року №UA401020/2023/000025/2 про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.04.2023 року №№UA401020/2023/000496 та UA401020/2023/0000497, а також від 25.04.2023 року №UA401020/2023/0000572 з метою їх скасування, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем разом із митними деклараціями № 23UA40U4 від 06.04.2023 року, № 23UA10U6 від 06.04.2023 року, 23UA91U46 від 24.04.2023 року були надані достатні документи для митного оформлення товару, які містили повну інформацію для підтвердження достовірності задекларованої митної вартості товару, а тому рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товару від 07.04.2023 року № UA401020/2023/000021/2, №UA401000/2023/000037/1 та від 24.04.2023 року №UA401020/2023/000025/2 та картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2023/000496, № UA401020/2023/000497, №UA401020/2023/000572 є протиправними та підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, згідно ч.2 ст.1 Митного кодексу України (далі - МК України) відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Приписами статті 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

За приписами частин 1 та 2 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України, частиною першою якої обумовлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною другою зазначеної статті документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частинами першою, другою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частини п`ятої статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Частиною третьою статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14 та ін.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у рішенні про коригування митної вартості № UA401020/2023/000021/2 від 07.04.2023 року, митний орган зауважує, що до митного оформлення подано контракт (договір) від 17.07.2019 року № 1 та доповнення до нього № 1 від 04.12.2019 року. Під час опрацювання положень наданого декларантом контракту встановлено, що відповідно до п. 3 контракту поставка товару здійснюється на умовах FOB Dalian, або GIF Одеса, згідно п. 3.4 контракту умови поставки зазначаються у інвойсі та мають зазначатися або FOB Dalian, або ж GIF Одеса. Доповнень до контракту, якими б вносилися зміни до п. 3 до митниці не надано, разом з тим задекларовано умови поставки, як GIF Гданськ Польща, що не відповідає умова контракту.

Однак, твердження відповідача про наявність розбіжностей повністю спростовуються документами, які подавались митному органу.

Так, колегія суддів зазначає, що правила Інкотермс не визначають обов`язку вказувати географічний пункт переходу обов`язків сторін за поставками на умовах FOB.

У свою чергу, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), термін FOB (FREE ON BOARD, франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець.

Судом встановлено, що 17.07.2019 року між ПП «Глобал» резидент України та компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD яка є резидентом Китайської Народної Республіки укладено контракт № 1. При цьому п. 3 Контракту визначено базис поставки FOB DALIAN або GIF Одеса Україна (Інкотермс 2010). Пунктом 3.4 Контракту зазначено, що умови поставки визначаються у інвойсах.

Разом з тим, 10.02.2023 року між ПП «Глобал» та компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD укладено додаткову угоду № 3 до контракту № 1 від 17.07.2019 року, якою п. 3 Контракту вирішено викласти у наступній редакції: «Товар може постачатися на умовах GIF порт України або FOB Qindao відповідно до «IKOTERMS 2010». На час війни на території України товар може постачатись на умовах GIF порт Європи або FOB Qindao відповідно до «IKOTERMS 2010». Конкретні умови поставки визначаються в інвойсах.

Зважаючи на досягнуті домовленості, партію товару, що була задекларована до митного оформлення згідно митної декларації № 23UA40U4 від 06.04.2023 року поставлено на умовах GIF порт Європи GDANSK, POLAND.

Зазначене підтверджується наявними у справі інвойсом № 22LCGLO-002/1 від 03.01.2023 року та пакувальним листом № 22LCGLO-002/1 від 03.01.2023 року. Окремо слід наголосити, що як інвойс так, і пакувальний лист містять посилання на номер контракту та зазначають вартість задекларованого товару.

Стосовно посилань на те, що за результатами візуального співставлення копій наданого доповнення з копіями доповнення з такими ж реквізитами, що подавались до митниці під час попередніх митних оформлень, встановлено, що доповнення № 1 від 04.12.2019 року до контракту від 17.07.2019 року № 1 митниці фактично надано у 2-х варіантах виконання. Відповідні доповнення з однаковими реквізитами (№1) від однієї дати (04.12.2019) до одного і того ж контракту (від 17.07.2019 № 1), що засвідчені електронним цифровим підписом декларанта містять різну інформацію щодо терміну дії угоди, суд зазначає наступне.

17.07.2019 року між ПП «Глобал» резидент України та компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD яка є резидентом Китайської Народної Республіки укладено контракт № 1.

Пунктом 14.1 визначено, що контракт набирає сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 року.

04.12.2019 року між ПП «Глобал» та компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD укладено додаткову угоду № 1 до контракту № 1 від 17.07.2019 року, якою продовжено строк дії контракту до 31.12.2020 року.

В подальшому, сторонами вирішено продовжити строк дії контракту № 1 від 17.07.2019 року до 31.12.2026 року, тому додаткову угоду № 1 від 04.12.2019 року викладено у новій редакції та продовжено строк дії контракту до 31.12.2026 року.

Надана до митного оформлення товарів додаткова угода №1 від 04.12.2019 року до контракту №1 від 17.07.2019 року, якою було продовжено строк дії контракту №1 від 17.07.2019 року до 31 грудня 2026 року не містить жодних ознак підробки, а такі висновки митниці ґрунтуються виключно на припущеннях.

Таким чином, суд не знайшов підтвердження зазначеному митним органом щодо підроблених документів наданих декларантом. Більш того, відповідач не зазначає чітко, що саме у додатковій угоді № 1 викликає сумніви щодо достовірності даного документу.

На особливу увагу суду заслуговує той факт, що до митної декларації надавались інвойс №22LCGLO-002/1 від 03.01.2023 року,-пакувальний лист №22LCGLO-002/1 від 03.01.2023 року, платіжні інструкції в іноземній валюті №156 від 26.12.2022 р. та №163 від 20.03.2023 р., які містять посилання на контракт №1 від 17.07.2019 року. Зважаючи на те, що інвойс і пакувальний лист оформлені саме компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD, є очевидним, що дана компанія, як і ПП «ГЛОБАЛ» (обидві сторони контракту) обізнані про строк його дії, і саме тому вживають активних дій, спрямованих на його виконання.

Стосовно посилань митного органу на те, що декларантом не надано до митного оформлення документ, подання якого є обов`язковим до митного оформлення відповідно до положень ст. 335 МК України, а саме автотранспортну накладну CMR, суд зазначає наступне.

Наявні матеріали справи спростовують дані твердження митного органу, оскільки митну декларацію № 23UA40U4 від 04.06.2023 року у якій зазначено, що до декларації додається документ з кодом 3007 б/н від 29.03.2023 року (даний документ є автотранспортною накладною). А також карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2023/000496 від 07.04.2023 року в якій зазначено, про те, що ПП «Глобал» надавалась автотранспортна накладна б/н від 28.03.2023 року.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що з наявних матеріалів, шляхом простих математичних дій можливо встановити митну вартість товару у сумі 41141,03 доларів США, а саме співставивши відомості у наданих документах: вартість товару 38954,20 доларів США, (документи, що підтверджують вартість товару: контракт № 1 від 17.07.2019; додаткова угода № 1 від 04.12.2019; додаткова угода № 3 від 10.02.2023; інвойс 22LCGLO-002/1 від 03.01.2023; пакувальний лист № 22LCGLO-002/1 від 03.01.2023; митна декларація країни відправлення № 00000015 від 06.01.2023; висновок експерта № 113/185 від 04.04.2023) + витрати на транспортування 2145,81 доларів США (підтверджується рахунком-фактурою FA/141/2023 від 28.03.2023 року) + витрати про перевантаження 41,02 доларів США (підтверджується довідкою про транспортні витрати б/н від 28.03.2023 року).

У зв`язку із зазначеним, суд не бере до уваги посилання відповідача у листі від 21.08.2023 року № 7.12-1/15-02/13/6055 на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Також суд наголошує, що оскаржуване рішення не містить обґрунтованих пояснень, яким чином зазначені доводи відповідача впливають на відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, з урахуванням інших наданих до митного оформлення документів (інвойсів постачальника, перевізника тощо).

Отже, відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Що стосується зауважень, на яких наголошує митний орган у рішенні про коригування митної вартості № UA401000/2023/000037/1 від 07.04.2023 року, а саме те, що доповнень до контракту, якими б вносилися зміни до п. 3 до митниці не надано, разом з тим задекларовано умови поставки, як GIF Гданськ Польща, що не відповідає умова контракту, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, правила Інкотермс не визначають обов`язку вказувати географічний пункт переходу обов`язків сторін за поставками на умовах FOB.

У свою чергу, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), термін FOB (FREE ON BOARD, франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець.

Судом встановлено, що 17.07.2019 року між ПП «Глобал», яка є резидентом України та компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD яка є резидентом Китайської Народної Республіки укладено контракт № 1. При цьому п. 3 Контракту визначено базис поставки FOB DALIAN або GIF Одеса Україна (Інкотермс 2010). Пунктом 3.4 Контракту зазначено, що умови поставки визначаються у інвойсах.

10.02.2023 року між ПП «Глобал» та компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD укладено додаткову угоду № 3 до контракту № 1 від 17.07.2019 року, якою п. 3 Контракту вирішено викласти у наступній редакції: «Товар може постачатися на умовах GIF порт України або FOB Qindao відповідно до «IKOTERMS 2010». На час війни на території України товар може постачатись на умовах GIF порт Європи або FOB Qindao відповідно до «IKOTERMS 2010». Конкретні умови поставки визначаються в інвойсах.

Зважаючи на досягнуті домовленості, партію товару, що була задекларована до митного оформлення згідно митної декларації № 23UA91U6 від 06.04.2023 року поставлено на умовах GIF порт Європи GDANSK, POLAND.

Зазначене підтверджується наявними у справі інвойсом № 22LCGLO-002/1 від 03.01.2023 року та пакувальним листом № 22LCGLO-002/1 від 03.01.2023 року. Окремо слід наголосити, що як інвойс так, і пакувальний лист містять посилання на номер контракту та зазначають вартість задекларованого товару.

Щодо посилань митного органу, що за результатами візуального співставлення копій наданого доповнення з такими ж реквізитами, що подавались до митниці під час попередніх митних оформлень, було встановлено, що доповнення №1 від 04.12.2019 року до контракту від 17.07.2019 року №1 митниці фактично надано у 2-х варіантах виконання та такі доповнення містять різну інформацію щодо терміну дії угоди, суд зазначає наступне.

17.07.2019 року між ПП «Глобал», яке є резидентом України та компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD яка є резидентом Китайської Народної Республіки укладено контракт № 1.

Пунктом 14.1 визначено, що контракт набирає сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 року.

04.12.2019 року між між ПП «Глобал» та компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD укладено додаткову угоду № 1 до контракту № 1 від 17.07.2019 року, якою продовжено строк дії контракту до 31.12.2020 року.

В подальшому, сторонами вирішено продовжити строк дії контракту № 1 від 17.07.2019 року до 31.12.2026 року, тому додаткову угоду № 1 від 04.12.2019 року викладено у новій редакції та продовжено строк дії контракту до 31.12.2026 року.

Надана до митного оформлення товарів додаткова угода №1 від 04.12.2019 року до контракту №1 від 17.07.2019 року, якою було продовжено строк дії контракту №1 від 17.07.2019 року до 31 грудня 2026 року не містить жодних ознак підробки, а такі висновки митниці ґрунтуються виключно на припущеннях.

Колегією суддів встановлено, що до митної декларації надавались Інвойс N222LCGLO-002/2 від 03.01.2023 року, пакувальний лист №22LCGLO-002/2 від 03.01.2023 року, платіжні інструкції в іноземній валюті №156 від 26.12.2022 р. та №163 від 20.03.2023 р., які містять посилання на контракт №1 від 17.07.2019 року. Зважаючи на те, що інвойс і пакувальний лист оформлені саме компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD, є очевидним, що дана компанія, як і ПП «ГЛОБАЛ» (обидві сторони контракту) обізнані про строк його дії, і саме тому вживають активних дій, спрямованих на його виконання.

Таким чином, суд також не знайшов підтвердження зазначеному митним органом щодо підроблених документів наданих декларантом. Більше того, відповідач не зазначає чітко, що саме у додатковій угоді № 1 викликає сумніви щодо достовірності даних документів.

Стосовно посилань митного органу на те, що декларантом не надано до митного оформлення документ, подання якого є обов`язковим до митного оформлення відповідно до положень ст. 335 МК України, а саме автотранспортну накладну CMR, суд зазначає наступне.

Наявні матеріали справи спростовують дані твердження митного органу, оскільки митну декларацію № 23UA91U6 від 06.04.2023 року у якій зазначено, що до декларації додається документ з кодом 3007 б/н від 28.03.2023 року (даний документ є автотранспортною накладною). А також карткою відмовив прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2023/000497 від 07.04.2023 року в якій зазначено, про те, що ПП «Глобал» надавалась автотранспортна накладна б/н від 28.03.2023 року.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що з наявних матеріалів, шляхом простих математичних дій можливо встановити митну вартість товару у сумі 40974,99 доларів США, а саме співставивши відомості у наданих документах: вартість товару 38788,16 доларів США (документи, що підтверджують визначення суми: контракт № 1 від 17.07.2019; додаткова угода № 1 від 04.12.2019; додаткова угода № 3 від 10.02.2023; інвойс 22LCGLO-002/1 від 03.01.2023; пакувальний лист № 22LCGLO-002/1 від 03.01.2023; митна декларація країни відправлення № 00000015 від 06.01.2023; висновок експерта № 113/185 від 04.04.2023) + витрати на транспортування 2145,81 доларів США (підтверджується рахунком-фактурою FA/141/2023 від 28.03.2023 року) + відомості про перевантаження 41,02 доларів США (підтверджується довідкою про транспортні витрати б/н від 28.03.2023 року).

У зв`язку із зазначеним, суд не бере до уваги посилання відповідача у листі від 21.08.2023 року № 7.12-1/15-02/13/6055 на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Також суд наголошує, що оскаржуване рішення не містить розумних пояснень, яким чином зазначені доводи відповідача впливають на відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, з урахуванням інших наданих до митного оформлення документів (інвойсів постачальника, перевізника тощо).

Отже, відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Стосовно рішення про коригування митної вартості товарів № UA401020/2023/000025/2 від 24.04.2023 року, суд зазначає наступне.

Однією з підстав для коригування митної вартості відповідачем зазначено те, що до митного оформлення подано контракт (договір) від 17.07.2019 року № 1 та доповнення до нього №1 від 04.12.2019 року та № 3 від 10.02.2023 року. Під час опрацювання положень наданого декларантом контракту встановлено, що відповідно до п. 3 контракту та № 3 доповнення до контракту від 10.02.2023 року (яке вносить зміни до п. 3 Контракту) поставка товару здійснюється на умовах GIF порт України або FOB QINGDAO. Згідно п. 3.4 контракту умови поставки зазначаються у інвойсі. В наданому інвойсі 23LCGLO-001 від 08.02.2023 року зазначено умови поставки GIF GDANSK, разом з тим у наданому рахунку про надання транспортно-експедиційних послуг № від 19.04.2023 року зазначено умови поставки FOB QINGDAO, що може свідчити про наявність інших товаросупровідних документів, в тому числі інвойсу, які до митного оформлення не подавались.

З даного приводу суд зазначає, що 10.02.2023 року між ПП «Глобал» та компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO, LTD укладено додаткову угоду № 3 до контракту №1 від 17.07.2019 року, якою п. 3 Контракту погоджено викласти у наступній редакції: «Товар може постачатися на умовах GIF порт України або FOB Qindao відповідно до «IKOTERMS 2010». На час війни на території України товар може постачатись на умовах GIF порт Європи або FOB Qindao відповідно до «IKOTERMS 2010». Конкретні умови поставки визначаються в інвойсах.

Зважаючи на досягнуті домовленості, партію товару, що була задекларована до митного оформлення згідно митної декларації № 23UA66U7 від 24.04.2023 року поставлено на умовах GIF порт Європи GDANSK, POLAND.

Отже, визначені у митній декларації № 23UA66U7 від 24.04.2023 року умови поставки GIF GDANSK, POLAND відповідають документам, наданим до митного органу під час митного оформлення.

Відносно тверджень митниці про те, що вказана вище додаткова угода не була надана під час попередніх двох оформлень товарів, то колегія суддів зазначає, що вказану додаткову угоду неможливо було надати під час митного оформлення за МД №23UA91U6 від 06.04.2023 року та №23UA40U4 від 06.04.2023 року, оскільки вона була передана китайською стороною лише з партією товару, що декларувався відповідно до МД №23UA66U7 від 24.04.2023 року. Про дані обставини митний орган було повідомлено відповідними листами вих. №13 і №14 від 23 червня 2023 року.

Також встановлено, з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що декларантом 24.04.2023 року надано до митного органу заяви з поясненнями, що компанією ESA logistika Polska sp.Z.o.o у складеному ними рахунку про надання транспортно-експедиційних послуг № від 19.04.2023 року, допущено дві помилки та не вірно зазначено постачальника та умови поставки.

Крім того, декларантом до митної декларації надано довідку про транспортні витрати від 24.04.2023 року щодо вартості транспортування товару по маршруту GDANSK (Республіки Польща) пп. Дорогуськ (кордон України) та автотранспортну накладну № 1 від 21.04.2023 року, складені ФОП ОСОБА_1 .

Зазначене транспортування здійснювалося на підставі Договору № 20/04 про надання послуг перевезення вантажів від 20.04.2023 року.

Щодо посилань митного органу, що за результатами візуального співставлення копій наданого доповнення з такими ж реквізитами, що подавались до митниці під час попередніх митних оформлень, було встановлено, що доповнення №1 від 04.12.2019 року до контракту від 17.07.2019 року №1 митниці фактично надано у 2-х варіантах виконання. Відповідні доповнення з однаковими реквізитами (№1) від однієї дати (04.12.2019) до одного і того ж контракту (від 17.07.2019 № 1), що засвідчені електронним цифровим підписом декларанта містять різну інформацію щодо терміну дії угоди, суд зазначає наступне.

17.07.2019 року між ПП «Глобал», яка є резидентом України та компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD яка є резидентом Китайської Народної Республіки укладено контракт № 1.

Пунктом 14.1 визначено, що контракт набирає сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 року.

04.12.2019 року між ПП «Глобал» та компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD укладено додаткову угоду № 1 до контракту № 1 від 17.07.2019 року, якою продовжено строк дії контракту до 31.12.2020 року.

В подальшому, сторонами вирішено продовжити строк дії контракту № 1 від 17.07.2019 року до 31.12.2026 року, тому додаткову угоду № 1 від 04.12.2019 року викладено у новій редакції та продовжено строк дії контракту до 31.12.2026 року.

Надана до митного оформлення товарів додаткова угода №1 від 04.12.2019 року до контракту №1 від 17.07.2019 року, якою було продовжено строк дії контракту №1 від 17.07.2019 року до 31 грудня 2026 року не містить жодних ознак підробки, а такі висновки митниці ґрунтуються виключно на припущеннях.

Таким чином, суд не знайшов підтвердження зазначеному митним органом щодо підроблених документів наданих декларантом. Більше того, відповідач не зазначає чіткого аргументу що саме у додатковій угоді № 1 викликає сумніви щодо достовірності даних документів.

Зазначене підтверджується наявними у справі інвойсом № 23LCGLO-001 від 08.02.2023 року та пакувальним листом № 23LCGLO-001 від 08.02.2023 року. Окремо слід наголосити, що як інвойс так, і пакувальний лист містять посилання на номер контракту та зазначають вартість задекларованого товару.

Більше того, на виконання зазначеного контракту, TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD здійснено дві поставки товарів згідно інвойсу 22LCGLO-002/1 від 03.01.2023 року та пакувальним листом № 22LCGLO-002/1 від 03.01.2023 року, які були подані до митного органу. При цьому відповідач не приймає до уваги підтверджуючі документи, якими внесено зміни стосовно строку дії контракту та, які жодним чином не впливають на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом.

Щодо тверджень відповідача, про не надання декларантом доповнення до контракту №2 за контрактом № 1 від 17.07.2019 року, яке жодного разу не подавалося, то тут слід зазначити наступне.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 17.08.2019 року до контракту №1 від 17.07.2019 року, доповнено п.15 Контракту наступними реквізитами: account USD UA0047599. Отже, були внесені зміни щодо зазначення нового банківського рахунку ПП «Глобал».

Дані зміни до контракту від 17.07.2019 року було внесено з підстав прийняття Постанови Правління НБУ № 162 від 28.12.2018 року «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні».

Отже, надання додаткової угоди № 2 до митного оформлення товарів не може за своїм змістом підтвердити чи спростувати числові значення складових митної вартості товарів, асортименту, умов поставки, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тому, митний орган не може додатково зобов`язувати декларанта надавати вказаний документ, як безпідставно витребуваний.

Щодо посилання відповідача на те, що декларантом не було надано договір (контракт) на перевезення товару від м. Гданськ (Польща) до митного кордону України, то слід зазначити, що 17.07.2019 року між ПП «Глобал» та компанією TORSION (QINGDAO) RUBBER TECHNOLOGY CO., LTD яка є резидентом Китайської Народної Республіки укладено контракт № 1. При цьому п. 3 Контракту визначено базис поставки FOB DALIAN або GIF Одеса Україна (Інкотермс 2010). Пунктом 3.4 Контракту зазначено, що умови поставки визначаються у інвойсах.

Більше того, на підтвердження зазначеного, ПП «Глобал» додатково 12.07.2023 року подало до митного органу лист № 15 та додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів заявлених у митній декларації № 23UA66U7 від 24.04.2023 року, а саме: - контракт від 17.07.2019 року № 1; - додаткова угода № 1 від 04.12.2019 року до контракту № 1 від 17.07.2019 року (строком дії до 31.12.2026 року); - додаткова угода № 2 від 27.08.2019 року до контракту № 1 від 17.07.2019 року; - додаткова угода № 3 від 10.02.2023 року до контракту № 1 від 17.07.2019 року; - інвойс № 23LCGLO-001 від 08.02.2023 року; - пакувальний лист № 23LCGLO-001 від 08.02.2023 року; - платіжне доручення в іноземній валюті № 161 від 01.02.2023 року; - платіжна інструкція в іноземній валюті № 168 від 17.04.2023 року; - рахунок № від 19.04.2023 року; - заява ESA logistika Polska sp.Z.o.o від 24.04.2023 року; - заява ESA logistika Polska sp.Z.o.o від 27.04.2023 року; - автотранспортна накладна CMR № 1 від 21.04.2023 року; - довідка про транспортні витрати від 24.04.2023 року; - договір № 20/04 від 20.04.2023 року.

Із зазначеного слідує, що ПП «Глобал» долучено достатній пакет документів на підтвердження митних вартостей товарів, які ввозилися на територію України.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що з наявних матеріалів, шляхом простих математичних дій можливо встановити митну вартость товару, а саме співставивши відомості у наданих документах: вартість товару 39870 доларів США (документи, що підтверджують вартість: контракт № 1 від 17.07.2019; додаткова угода № 1 від 04.12.2019; додаткова угода № 3 від 10.02.2023; інвойс 23LCGLO-001 від 08.02.2023; пакувальний лист № 23LCGLO-001 від 08.02.2023; митна декларація країни відправлення №00000078 від 12.02.2023) + витрати на транспортування 1548,61 доларів США (підтверджується рахунком - № від 19.04.2023 року; заявою ESA logistika Polska sp.Z.o.o від 24.04.2023 року; заявою ESA logistika Polska sp.Z.o.o від 27.04.2023 року) + вартість перевантаження 820,38 доларів США (підтверджується довідкою про транспортні витрати б/н від 24.04.2023 року).

У зв`язку із зазначеним, суд не бере до уваги посилання відповідача у листі від 21.08.2023 року № 7.12-1/15-02/13/6055 на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Отже, відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

З приводу обраного відповідачем методу визначення митної вартості товару, що ввозився ПП «Глобал» на митну територію України, суд зазначає таке.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 13.07.2021 року (справа № 200/6521/20-а) зазначив, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Проаналізувавши обставини, що встановлені у цій справі суд зазначає, що надані декларантом документи виключали обґрунтовані сумніви митного органу в правильності зазначеної митної вартості товарів, висновки про що зроблено вище. Документи які подані під час митного оформлення містили конкретні числові значення щодо ціни яка була сплачена за товар який ввозився на територію України в режимі імпорту. Тому, митним органом неправомірно, без достатніх на це підстав прийнято рішення про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товару.

При цьому, не наведення належного (об`єктивного) обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом за відсутності певних документів, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування відповідачем іншого, зокрема, резервного методу визначення митної вартості товару (постанова Верховного Суду від 17.07.2019 року у справі №809/872/17).

Щодо митної декларації, яка стала джерелом інформації про числове значення митної вартості товару, який ввозився позивачем, суд зазначає таке.

Так, відповідно до змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару, як джерело інформації для коригування митної вартості задекларованого позивачем товару стала інформація, яка містилася в митній декларації від 13.02.2023 року №UA500500/2020/004471, за якою випущено у митний обіг товар «Шини пневматичні гумові, нові для автомобілів, автобусів і вантажних автомобілів камерні та безкамерні з індексом навантаження більше, як 121, тип протектора дорожній (всесезонний)….». Відповідно до вищезазначеної митної декларації вартість товару складає 3,01 долар США за кг.

Суд зауважує, що митна декларація від 13.02.2023 року №UA500500/2020/004471 не може вважатися об`єктивним джерелом інформації в цілях коригування митної вартості товару, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. До того ж вищезазначена декларація не розкриває умов поставки товару, що безпосередньо впливає на його митну вартість під час розмитнення.

Відтак, відповідачем не враховано під час прийняття оскаржуваних рішень кількість товару, що розмитнювався, тип шин та їх призначення для кожного виду транспорту, загальна вага товару, що розмитнювався та курс гривні до іноземної валюти на день розмитнення.

Верховний Суд неодноразово вказував на необхідність врахування комплексу відомостей в рішеннях про коригування митної вартості товару, зокрема в постанові від 26.05.2022 року у справі №560/355/19.

Відтак, це є ще однією з підстав для висновку про порушення відповідачем норм Митного кодексу України при митному оформленні товару, що декларувався позивачем.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивачем разом із митними деклараціями № 23UA40U4 від 06.04.2023 року, № 23UA10U6 від 06.04.2023 року, 23UA91U46 від 24.04.2023 року були надані достатні документи для митного оформлення товару, які містили повну інформацію для підтвердження достовірності задекларованої митної вартості товару.

Таким чином, враховуючи, що декларантом було надано необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують задекларовану ціну товару, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товару від 07.04.2023 року №UA401020/2023/000021/2, №UA401000/2023/000037/1 та від 24.04.2023 року №UA401020/2023/000025/2 та картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401020/2023/000496, №UA401020/2023/000497, №UA401020/2023/000572 є протиправними та підлягають скасуванню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу та витрат на залучення перекладача, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до положень статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Так, відповідно до ст. 1 цього Закону: договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4); інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6); представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Частинами 2-3 статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Водночас, в силу вимог ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, в тому числі витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

При цьому, покладення обов`язку довести неспівмірність витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не можуть нівелювати положень статті 139 КАС України щодо обставин, які враховує суд при вирішенні питання про розподіл судових, зокрема обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлено судом першої інстанції, 10.04.2019 року між ПП «Глобал» в особі директора Щербатова К.М., (далі - замовник) та «Адвокатським бюро Семенчук Оксани» в особі керуючої бюро Семенчук О.А., (далі - адвокатське бюро) було укладено договір про надання правової допомоги № 218.

Відповідно п. 1.1. договору, Адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надавати необхідну правничу допомогу Замовнику за його окремими дорученнями.

В подальшому на підставі додаткових угод №7, №8 від 10.04.2023 року до договору №218, та додаткової угоди № 9 від 28.04.2023 року доповнено пункти Договору наступними пунктами 1.1.2.5 та 1.1.2.6. Адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надавати необхідну правничу допомогу Замовнику щодо оскарження рішення Вінницької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA 401020/2023/000021/2 від 07.04.2023 року, № UA 401000/2023/000037/1 від 07.04.2023 року, № UA 401020/2023/000025/2 від 24.04.2023 року, та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2023/000496 складену Вінницькою митницею Державної митної служби України від 07.04.2023 року, № UA401020/2023/000497 складену Вінницькою митницею Державної митної служби України від 07.04.2023 року, № UA 401020/2023/000572 складену Вінницькою митницею Державної митної служби України від 25.04.2023 року

Пунктом 2.2.8. договору визначено, що Адвокатське бюро наділяється усіма процесуальними правами, без будь яких обмежень.

Розділом 3 договору визначено порядок розрахунку. Так, сторони договору погодили, що плата за надання Адвокатським бюро правничої допомоги Замовнику встановлюється в розмірі 1500 грн за одну годину роботи адвоката (п. 3.1. договору).

Сума плати за надання правничої допомоги визначається в актах наданих послуг, у яких зазначається перелік наданих послуг (робіт), час, витрачений на їх виконання та загальна вартість, що розраховується у відповідності до розміру плати, встановленої п. 3.1 договору, (п. 3.2. договору).

Плата за надання правничої допомоги сплачується Замовником безготівково в тридцятиденний строк з моменту підписання відповідного акту виконаних робіт.

Як встановлено з наданого Акту наданих послуг № 5 від 27.10.2023 року. На виконання пп. 1.1.2.2., 1.1.2.3., 1.1.2.7., 1.1.2 договору № 218 про надання правничої допомоги від 23.04.2019 року зі змінами і доповненнями, при наданні правової допомоги Замовнику щодо оскарження:

- Рішення Вінницької митниці Державної митної служби про коригування митної вартості товарів № UA 401020/2023/000021/2 від 07.04.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2023/000496, складену Вінницькою митницею Державної митної служби України від 07.04.2023 року;

- Рішення Вінницької митниці Державної митної служби про коригування митної вартості товарів № UA 401000/2023/000037/1 від 07.04.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2023/000497, складену Вінницькою митницею Державної митної служби України від 07.04.2023 року;

- Рішення Вінницької митниці Державної митної служби про коригування митної вартості товарів № 401020/2023/000025/2 від 24.04.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 401020/2023/000572, складену Вінницькою митницею Державної митної служби України від 25.04.2023 року.

Адвокатським бюро надано Замовнику наступні послуги:

- зустріч із замовником. Отримання документів для надання правової допомоги щодо рішень № UA 401020/2023/000021/2, № UA 401000/2023/000037/1 від 07.04.2023 року. Попередня консультація часу витрачено 1 год./1500 грн 1500 грн;

- зустріч із замовником. Отримання документів для надання правової допомоги щодо рішення № 401020/2023/000025/2 від 24.04.2023 року. Попередня консультація часу витрачено 0,5 год./1500 грн 750 грн;

- дослідження/вивчення документів наданих Замовником. Дослідження/підбір правових норм по суті спору. Формування позиції та її узгодження з Замовником часу витрачено 6 год./1500 грн 9000 грн;

- написання/підготовка листа на підставі ч. 8 ст. 55 МК України щодо визнання митної вартості (рішення № UA 401020/2023/000021/2) часу витрачено 3 год.,/150 грн. 4500 грн;

- написання/підготовка листа на підставі ч. 8 ст. 55 МК України щодо визнання митної вартості (рішення № UA 401000/2023/000037/1) часу витрачено 2 год./1500 грн.- 3000 грн;

- написання/підготовка листа на підставі ч. 8 ст. 55 МК України щодо визнання митної вартості (рішення № 401020/2023/000025/2) часу витрачено 2 год./1500 грн.- 3000 грн;

- опрацювання/дослідження відмови Вінницької митниці про визнання митної вартості листа Вінницької митниці № 7.12-1/15-02/13/4840 від 03.07.2023 року (рішення № 401020/2023/000021/2, № UA 401000/2023/000037/1 від 07.04.2023 року) часу витрачено 1 год./1500 грн. - 1500 грн;

- опрацювання/дослідження відмови Вінницької митниці про визнання митної вартості листа Вінницької митниці № 7.12-1/15-02/13/4840 від 03.07.2023 року (рішення № 401020/2023/000025/2) - часу витрачено 0,5 год./1500 грн. - 7500 грн;

- написання/підготовка листа щодо порушення Вінницькою митницею строків, визначених ч. 9 ст. 55 МК України (рішення № 401020/2023/000021/2, № UA 401000/2023/000037/1 від 07.04.2023 року) часу витрачено 1 год./1500 грн.- 1500 грн;

- написання/підготовка листа щодо порушення Вінницькою митницею строків, визначених ч. 9 ст. 55 МК України (рішення № 401020/2023/000025/2 від 24.04.2023 року) - часу витрачено 0,5 год./1500 грн.- 750 грн;

- здійснення розрахунку суми судового збору, підготовка реквізитів до оплати. Формування переліку документів для здійснення їх перекладу. Надіслання даної інформації Замовнику з відповідними інструкціями часу витрачено 0,5 год./1500 грн. 750 грн;

- отримання документів з перекладами, актів, платіжних доручень тощо. часу витрачено 0,25 год/1500 грн. 375 грн;

- написання/підготовка/оформлення позовної заяви. Копіювання документів, завірення копій документів для суду. Прошивка копій документів для відповідача, їх завірення часу витрачено 10 год./ 1500 грн. 15000 грн;

- подача позовної заяви через відділ прийому суду, з урахуванням часу на проїзд від офісу до суду та в зворотному напрямку часу витрачено - 0,75 год./1500 грн. 1125 грн;

- отримання /ознайомлення/вивчення відзиву Вінницької митниці на позовну заяву. Ознайомлення із документами, доданими до відзиву через с-му Електронний суд, а саме 55 файлів часу витрачено 1 год./1500 грн. 1500 грн;

- пошук правових позицій Верховного Суду з питань застосування права у таких же правовідносинах. Написання/підготовка відповіді на відзив. Подача відповіді на відзив через с-му Електронний суд часу витрачено 6 год./1500 грн. 9000 грн.;

- написання/підготовка заяви про стягнення судових витрат. Надіслання відповідачу. Подача через с-му Електронний суд часу витрачено 3 год./1500 грн. 4500 грн.

Загальна вартість послуг склала 59250 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.15 КАС України, судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Так, у додержання зазначених вимог та з метою надання суду письмових доказів, викладених українською мовою, позивачем було замовлено та сплачено перекладу документів, викладених іноземними мовами (англійською, польською, китайською) на українську мову). Загальна кількість перекладених документів склала 18 шт.

У зв`язку з чим, послуги перекладу документів та подальшого засвідчення підписів перекладачів, отримані у ТОВ «Адмірал Прайм» загальною вартість 10760 грн.

Зазначене підтверджується актом № ОУ-000470 здачі - прийняття робіт (надання послуг); рахунком - фактурою № 27-09-802 від 27.09.2023 року та платіжною інструкцією КБ ПриватБанк від 27.09.2023 року на загальну суму 10760 грн.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

При цьому, судом першої інстанції врін овраховано, що за змістом клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від 08.11.2023 року відповідач заперечує щодо відшкодування витрат на правову допомогу, вказуючи на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 59250 грн є завищеним та неспівмірним зі складністю справи.

Окремо також відповідач заперечує щодо стягнення на користь позивача витрат із залучення перекладача в сумі 10760 грн. Зазначає, що залучення відповідача відбувалося виключно з власної ініціативи позивача. Жодним процесуальним документом суду не було зобов`язано позивача надати до суду переклади документів, викладених іноземними мовами та нотаріально засвідчувати підписи перекладачів.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховується чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи.

Враховуючи те, що розгляд цієї справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), обсяг позовної заяви, кількість доказів та фактичних даних, які підлягали дослідженню адвокатом, те, що дана справа належить до справ незначної складності, суд дійшов висновку, що розмір правничої допомоги є неспівмірним зі складністю справи.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про зменшення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 20000 грн, що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Стосовно витрат на залучення ПП «Глобал» перекладача та з підстав цього понесення витрат у сумі 10760 грн., суд зазначає про таке.

Згідно зі статтею 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До судових витрат пов`язаних з розглядом справи належать, в числі інших, і витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Відповідно до частини 5 статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

За правилами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, понесені позивачем витрати, пов`язані із залученням перекладача, підлягають компенсації за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, за умови надання відповідних доказів.

Як слідує із акту № ОУ-000470 здачі-прийняття робіт (надання послуг), ПП "Глобал", з одного боку, та товариство з обмеженою відповідальністю "Адмірал Прайм", з іншого, склали цей акт про те, що товариством було надано підприємству послуги з перекладу вартістю 10760 грн.

Рахунком-фактурою № 27-09-802 від 27.09.2023 року та платіжною інструкцією № 1001 від 27.09.2023 року підтверджується те, що ПП "Глобал" на користь ТОВ "Адмірал Прайм" сплачено грошові кошти в сумі 10 760 грн за переклад документів з польської, англійської та китайської мов на українську мову.

Відтак .суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці витрат, пов`язаних із залученням перекладача, в розмірі 10760 грн.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницької митниці залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.