Справа № 160/1927/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 лютого 2025 року Справа №160/1927/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Іванус Олени Анатоліївни про затвердження звіту у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

22.01.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нездійснення перерахунку і виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 року відповідно до положень постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та від 24.02.2023 року №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, без обмеження розміру індексації пенсії на підставі п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 , перерахунок (індексацію) пенсії з 01.03.2023 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році і від 24.02.2023 року № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році та виплатити перераховану (проіндексовану) пенсію з урахуванням вже виплачених сум збільшену на суму 1730,01 грн., щомісяця, без обмеження суми підвищення (індексації) пенсії за 2023 рік максимальним розміром 1500 грн. на підставі п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році.

За наслідками розгляду даної позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Суд вирішив:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії під час проведення з 01.03.2022 року та з 01.03.2023 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 , згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та, відповідно, постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2022 року з урахуванням суми індексації, нарахованої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та з 01.03.2023 року з урахуванням суми індексації, нарахованої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", із розрахунку 74% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, та з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Означене судове рішення набрало законної сили 16.04.2024 року.

30.04.2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява щодо видачі виконавчого листа та копії судового рішення з відмоткою про набрання законної сили.

За реплікацією Діловодство спеціалізованого суду встановлено, що 30.04.2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/1924/24 створено один (1) виконавчий лист в частині: 1) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2022 року з урахуванням суми індексації, нарахованої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та з 01.03.2023 року з урахуванням суми індексації, нарахованої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", із розрахунку 74% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, та з урахуванням проведених виплат.

30.04.2024 року на адресу ОСОБА_1 . Дніпропетровським окружним адміністративним судом направлено один (1) виконавчий лист та копію судового рішення від 15.03.2024 року з відміткою про набрання законної сили.

04.05.2024 року ОСОБА_1 отримано виконавчий лист та копію судового рішення від 15.03.2024 року з відміткою про набрання законної сили, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

13.01.2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про встановлення судового контролю, в якій заявник просить суд:

1. Розглянути заяву ОСОБА_1 та встановити судовий контроль за виконанням судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 року у справі №160/1927/24.

2. Зобов`язати відповідача (боржника) виконати рішення суду та у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення від 15.03.2024 року у справі №160/1927/24 із обов`язковим зазначенням відомостей про зняття обмеження суми індексації пенсії за 2023 рік максимальним розміром 1500 грн. на підставі п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році.

3. В разі невиконання судового рішення, чи неподання звіту у встановлений судом строк накласти на керівника суб`єкта владних повноважень відповідача (боржника), відповідального за виконання судового рішення у справі №160/1927/24 штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину якого стягнути на користь позивача (стягувача).

Аргументи означеної заяви зводяться до того, що Державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження від 15.05.2024 року №75018489 та направлено боржнику відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження для виконання. Проте, станом на сьогодні, рішення суду у справі №160/1927/24 боржником не виконано. Згідно листа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 10.09.2024 року №0400-10804-5/18737 рішення суду від 15.03.2024 року у справі №160/1927/24 виконано, пенсія ОСОБА_1 перераховано, проте обмеження індексації пенсії сумою 1500 грн., передбачене постановами КМУ №118 та №167 боржником не знято. Разом з тим, рішенням суду у справі №160/1927/24 передбачено індексацію пенсії ОСОБА_1 у 2022 та 2023 році на підставі постанов КМУ №118 та №167 без застосування будь-якого обмеження у тому числі максимальним розміром індексації в 1500 грн. Таким чином права позивача на належний розмір пенсії та своєчасне виконання рішення суду порушено. Відтак заявник вважає, що є всі підстави до встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/1927/24.

За відомостями з витягу протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.01.2025 року зазначена вище заяву вирішено розподілити та передати судді Пруднику С.В.

20.01.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі та подання звіту про виконання судового рішення задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 у справі №160/1927/24 ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області строк для подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 у справі №160/1927/24 ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду. Попереджено начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що відповідно до ч. 10 ст.382-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

19.02.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло сформовані 18.02.2025 року через систему «Електронний суд» клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Іванус Олени Анатоліївни про затвердження звіту.

Аргументи даного клопотання зводяться до наступного. На виконання рішення суду по адміністративній справі № 160/1927/24 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з урахуванням суми індексації, нарахованої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та з 01.03.2023 з урахуванням суми індексації, нарахованої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, із розрахунку 74% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, та з урахуванням проведених виплат. Доплата пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2023 по 28.02.2025 становить 38736,20 грн. відповідно до статті 8 Закону № 2262, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, суми на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, за якими органи Пенсійного фонду України є відповідачами, повинні бути внесені в окремий напрямок Державного бюджету України. Відповідно до Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1279, Пенсійний фонд України з 01.04.2021 перейшов до централізованого фінансування виплати пенсій. Отже, чинним законодавством визначено, що виплата пенсій є функцією, яка покладена на Пенсійний фонд України, який є окремою юридичною особою. Грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить позивачу, не є власністю Головного управління та не знаходяться на його рахунках. Бюджетні видатки органів Пенсійного фонду України, зокрема Головного управління, формуються відповідно до бюджетного кодексу України та містять поточні видатки на виплату пенсій у поточному році. Головним розпорядником коштів за зазначеною програмою є Міністерство соціальної політики України. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Крім того, відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються в межах затверджених бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Згідно з положеннями пунктів 20, 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства. Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік. Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31 серпня 2009 року № 21-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 вересня 2009 року за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09 грудня 2021 року № 35-1), видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Заборгованість, визначена на виконання рішень судів, обліковується в електронних пенсійних справах за датою набрання ними законної сили, на підставі цих відомостей у підсистемі Реєстр судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (РСР ІКІС ПФУ). Кошти на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачаються у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду і визначаються в межах граничних обсягів видатків державного бюджету за цією програмою. Обсяг бюджетних призначень Пенсійного фонду України на 2021-2023 роки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, передбачений бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний бюджетний рік, становив щорічно у сумі 360,00 млн гривень та у 2024 році - 500,00 млн гривень. Обсяг бюджетних призначень Головного управління на 2021 рік на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду становив у сумі 12,2 млн гривень. У 2021 році за рахунок коштів Державного бюджету Головним управлінням проведено погашення заборгованості з пенсійних виплат по 509 рішеннях суду, у порядку черговості надходжень судових рішень по 11.11.2019 на загальну суму 12,2 млн гривень. Обсяг бюджетних призначень Головному управлінню на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду на 2022 рік становив у загальній сумі 26,9 млн гривень. У 2022 році Головним управлінням проведено виплату пенсійних коштів, нарахованих за рішеннями суду в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили, по 07.07.2020. Погашено заборгованість по 800 рішеннях суду на загальну суму 26,9 млн гривень. Обсяг бюджетних призначень Головному управлінню на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду на 2023 рік становив у сумі 10,6 млн гривень. У 2023 році Головним управлінням було проведено виплату пенсійних коштів, нарахованих за рішеннями суду в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили, по 20.09.2020. Погашено заборгованість по 232 рішеннях суду на загальну суму 10,6 млн гривень. Обсяг бюджетних призначень Головному управлінню на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду на 2024 становив у сумі 24,4 млн гривень. У 2024 році Головним управлінням було проведено виплату пенсійних коштів, нарахованих за рішеннями суду в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили, з 21.09.2020 по 19.11.2020. Погашено заборгованість по 190 рішеннях суду на загальну суму 24,4 млн гривень. Обсяг бюджетних призначень Головному управлінню на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду на 2025 рік доводиться Пенсійним фондом України згідно з Планом доходів та видатків Головного управління на 2025 рік. Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік на сьогодні не затверджено. До затвердження бюджету Пенсійного фонду України фінансування видатків здійснюється на підставі Тимчасового розпису доходів і видатків, який не містить витрат на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 в адміністративній справі № 160/1927/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління набрало законної сили 16.04.2024 та обліковується в Реєстрі судових рішень підсистеми Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) під номером 679119 (скриншот екрану підсистеми Реєстр судових рішень ІКІС ПФУ). Головне управління звернулось із запитом від 17.02.2025 № 0400-010408-5/32824 до Пенсійного фонду України щодо можливості фінансування виплати нарахованої доплати за рішенням суду по адміністративній справі № 160/1927/24. Відтак, виплата коштів ОСОБА_1 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 у справі № 160/1927/24 буде здійснюватися в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до черговості виплат на виконання рішень суду, що визначається датою набрання ними законної сили. Невиплата грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки Головне управління повністю не має юридичної можливості виконати судове рішення в частині виплати коштів, нарахованих за рішенням суду. Інших фінансових можливостей для здійснення виплат Головне управління не має.

Таким чином, покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 виконані Головним управлінням в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління Фонду. Станом на 11.02.2025 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 у справі № 160/1927/24 Головним управлінням вжито всіх можливих заходів, у межах повноважень, наданих нормами чинного законодавства, щодо нарахування та виплати пенсійних коштів позивачу.

Відтак, представник відповідача просить суд: 1. Прийняти та затвердити звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 по адміністративній справі № 160/1927/24. 2. Звільнити керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від сплати штрафу на підставі доказів, які підтверджують виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 у справі № 160/1927/24. 3. У разі відмови в затверджені звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 по адміністративній справі № 160/1927/24 продовжити строк для подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 по адміністративній справі № 160/1927/24.

Розглянувши поданий Головним управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області до суду звіт, встановлено наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини першої статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини другої статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зазначені правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому у положеннях частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд Українизазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).

З огляду на викладене, суд акцентує увагу на тому, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

Позивач зазначає, що станом на сьогодні, рішення суду у справі №160/1927/24 боржником не виконано. Згідно листа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 10.09.2024 року №0400-10804-5/18737 рішення суду від 15.03.2024 року у справі №160/1927/24 виконано, пенсія ОСОБА_1 перераховано, проте обмеження індексації пенсії сумою 1500 грн., передбачене постановами КМУ №118 та №167 боржником не знято. Разом з тим, рішенням суду у справі №160/1927/24 передбачено індексацію пенсії ОСОБА_1 у 2022 та 2023 році на підставі постанов КМУ №118 та №167 без застосування будь-якого обмеження у тому числі максимальним розміром індексації в 1500 грн. Таким чином права позивача на належний розмір пенсії та своєчасне виконання рішення суду порушено. Відтак заявник вважає, що є всі підстави до встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/1927/24.

В той же час, на виконання рішення суду по адміністративній справі № 160/1927/24 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з урахуванням суми індексації, нарахованої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та з 01.03.2023 з урахуванням суми індексації, нарахованої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, із розрахунку 74% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, та з урахуванням проведених виплат. Доплата пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2023 по 28.02.2025 становить 38 736,20 грн. відповідно до статті 8 Закону № 2262, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, суми на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, за якими органи Пенсійного фонду України є відповідачами, повинні бути внесені в окремий напрямок Державного бюджету України.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 в адміністративній справі № 160/1927/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління набрало законної сили 16.04.2024 та обліковується в Реєстрі судових рішень підсистеми Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) під номером 679119 (скриншот екрану підсистеми Реєстр судових рішень ІКІС ПФУ). Головне управління звернулось із запитом від 17.02.2025 № 0400-010408-5/32824 до Пенсійного фонду України щодо можливості фінансування виплати нарахованої доплати за рішенням суду по адміністративній справі № 160/1927/24. Відтак, виплата коштів ОСОБА_1 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 у справі № 160/1927/24 буде здійснюватися в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до черговості виплат на виконання рішень суду, що визначається датою набрання ними законної сили.

Згідно статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно з положеннями пунктів. 20, 29 ч. 1 статті 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.01.2022 за № 53/37389 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1) (далі-Порядок), кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили, згідно з абзацом 2 пункту 7 розділу ІІ Порядку.

Відтак, виплата коштів на виконання рішень суду здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Верховний Суд у постановах від 07.11.2019 у справі № 420/70/19, від 23.04.2020 у справі № 560/523/19 та від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а дійшов висновку, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Крім того, Верховний Суд у постановах від 07.11.2019 у справі № 420/70/19, від 23.04.2020 у справі № 560/523/19 та від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а дійшов висновку, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Приймаючи до уваги, що перерахунок пенсії позивача відбувся на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 року у справі № 160/1927/24, основний розмір пенсії позивач не оскаржує (незгода стосується тільки невиплати індексації за 2023, 2024 роки), суд доходить висновку, що Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 року у справі № 160/1927/24 відповідачем виконано в повному обсязі

Щодо накладення штрафу, то суд зазначає наступне.

Згідно висновків Верховного Суду, сформульованих у межах справи № 361/2109/17, за своєю правовою природою накладення судом штрафу за не виконання рішення суду є заходом процесуального примусу, передбаченого статтею 144 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою спонукання відповідних осіб до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, зокрема, в частині накладеного судом обов`язку щодо подання звіту про виконання рішення суду, що обумовлено обов`язковістю виконання судового рішення як важливої складової права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтями 14 та 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що якщо під час судового розгляду питання про накладення штрафу буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання рішення, діяли добросовісно, то саме лише невиконання судового рішення не містить складу правопорушення, за яке можлива юридична відповідальність у вигляді штрафу. Тобто, обов`язковою умовою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу є встановлення для такого суб`єкта владних повноважень строку на подання звіту про виконання судового рішення та в подальшому неподання такого звіту у встановлений строк або не вчинення дій, спрямованих на виконання рішення.

При цьому, під час розгляду звіту про виконання рішення суду, суд зобов`язаний надавати правову оцінку кожному доводу суб`єкта владних повноважень стосовно підстав невиконання судового рішення, та у разі відсутності доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій суб`єкта владних повноважень, які б свідчили, що відповідач дійсно бажає реалізувати свій обов`язок стосовно виконання судового рішення в найкоротші строки, застосовувати відповідний штраф.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 01.02.2022 (справа № 420/177/20), переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, зокрема, у публічно-правових спорах, адміністративні суди повинні зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, щоб це не призводило до порушення основоположних засад адміністративного судочинства та щоб такі засоби не були надмірними за визначених умов та не призводили до порушення прав, гарантованих Конституцією та законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Це означає, що негативні наслідки недобровільного виконання судового рішення мають бути пропорційними та збалансованими, а санкції, накладені судом у зв`язку з невиконанням судового рішення, не повинні бути надмірними; при цьому мають враховуватися усі обставини, які стали причиною невиконання судового рішення, надаватися оцінка діям боржника, спрямованих на таке виконання, міру його вини тощо.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 31.10.2018 у справі № 704/1547/17 та від 23.04.2020 у справі № 560/523/19, можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

За таких обставин, зважаючи на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було здійснено конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 року у справі № 160/1927/24, а також надано до суду актуальні докази вчинення дій, спрямованих на виконання судового рішення, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для накладення на керівника пенсійного органу штрафу та вважає за необхідне прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 року у справі № 160/1927/24.

Керуючись статтями 14, 241-242, 248, 382, 382-1, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 року у справі № 160/1927/24.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник