Справа № 172/2359/24
Суддя: Битяк І. Г.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 172/2359/24
Провадження № 2-а/172/12/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивача Дубовик А.О. вказує, що постановою № 393 від 10.12.2024 року, винесеною ТВО начальника (керівником) ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п. 1-3 ст. 17 Закону України «Про оборону України», а саме за неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вищевказану оскаржувану постанову вважає незаконною, оскільки позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомляли, повістка за місцем проживання йому не надходила, акт відмови від отримання повістки відповідно до вимог чинного законодавства не надано. З метою отримання доказів направлення позивачу повістки представник звертався до ВПЗ Васильківка АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак перший адресат відповіді не надав, а діловод другого адресата усно повідомила, що справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 немає. Окрім цього, зазначає, що позивача викликали до ІНФОРМАЦІЯ_2 начебто для уточнення військово-облікових даних, хоча всі дані позивачем оновлено вчасно, про що вказано у військово-обліковому документі « ІНФОРМАЦІЯ_5 +», тому будь-яких підстав для виклику до ТЦК для уточнення даних не було. Також зазначає, що позивач 17.10.2022 року отримав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 і наразі проходить медичний огляд за направленням на військово-лікарську комісію, тобто всі військово-облікові наді були надані відповідному ТЦК та СП. Представник позивача вважає, що оскаржувана постанова № 393 від 10.12.2024 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Ухвалою від 17.01.2025 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач та його представник про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача Дубовик А.О. надав суду відповідь на адвокатський запит від АТ «Укрпошта» та довідку про здачу ОСОБА_1 аналізу 19.11.2024 року.

Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Згідно з постановою № 393 від 10.12.2024 року, винесеною ТВО начальника (керівником) ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 . ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п. 1-3 ст. 17 Закону України «Про оборону України», а саме за неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З витягу № 2024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 30.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 оновив свої облікові дані у встановлений законодавством строк.

19.11.2024 року ОСОБА_1 перебував у м. Дніпрі в лабораторії ТОВ «Санітар-Д», де здавав аналізи.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження правомірності винесеної ним постанови відносно ОСОБА_1 , не спростував доводів позивача щодо оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та задоволення позову у повному обясзі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 77, 242-243, 286, 293 КАС України,

У Х В А Л И В

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

2. Постанову № 393 від 10.12.2024 року, винесену ТВО начальника (керівника) ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень скасувати.

3. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Г. Битяк