Справа № 340/7956/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 340/7956/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику осіб) адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання постанови незаконною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Кіровоградського окружного адміністративного суду 12 грудня 2024 року надійшов адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач, з урахуванням поданого уточненого адміністративного позову, просить суд:

- визнати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження №76358951 від 22.10.2024 щодо примусового виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/94/24 від 05.03.2024, такою, що винесена передчасно та без з`ясування фактичного виконання військовою частиною НОМЕР_1 , рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/94/24 від 05.03.2024;

- зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_1 скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №76358951 від 22.10.2024 щодо примусового виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/94/24 від 05.03.2024 та завершити виконавче провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 року матеріали адміністративної справи № 340/7956/24 передано на розгляд Одеського окружного адміністративного суду.

Позиція позивача обґрунтована наступним

Позивач зазначає, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/94/24 від 05.03.2024 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 та зобов`язано військову частину видати ОСОБА_2 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми 28.03.2022 року. До військової частини НОМЕР_1 за вх. №19249 від 09.12.2024 року надійшла постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження №76358951 від 22.10.2024 року щодо примусового виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/94/24 від 05.03.2024 року, яким зобов`язано військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_2 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми 28.03.2022 року.

Однак, військовою частиною НОМЕР_1 , вжито всіх необхідних заходів з метою виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/94/24 від 05.03.2024 року, яким зобов`язано військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_2 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми. Так, відповідно до наказу командира військової частини (з основної діяльності) №450 від 12.02.2024 року, завершено службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_2 бойового травмування під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. На підставі наказу командира військової частини (з основної діяльності) №450 від 12.02.2024 року, начальником медичної служби військової частини НОМЕР_1 , відносно ОСОБА_2 складено довідку про обставини травми за №1684п від 04.06.2024 року, відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800. Довідку про обставини травми за №1684п від 04.06.2024 та матеріали службового розслідування відносно ОСОБА_2 у липні поточного року засобами електронного зв`язку СЕДО скеровано до ІНФОРМАЦІЯ_1 за вих. №0666/35/5316 від 27.07.2024, за місцем перебування на військовому обліку, колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 .

Таким чином, позивач зазначає, що станом на грудень поточного року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/94/24 від 05.03.2024 року виконано в повному обсязі до винесення старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому у даному випадку на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження №76358951 від 22.10.2024 року, відкрите відповідно до виконавчого листа №340/94/24 від 13.06.2024 року щодо примусового виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/94/24 від 05.03.2024 року підлягає закінченню у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що 22 жовтня 2024 року, керуючись вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», (далі - Закон) державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 76358951 з примусового виконання виконавчого листа № 340/94/24, виданого 13.06.2024 року Кіровоградським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_2 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми 28.03.2022 р. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2024 року зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Вказану постанову направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома 22.10.2024 року за вих. № 40665.

У зв`язку з тим, що у встановлений строк на адресу Відділу від Військової частини НОМЕР_1 жодних відомостей стосовно виконання вимог рішення суду по справі № 340/94/24 не надходило, 08.11.2024 у відповідності до статті 18 Закону на адресу Військової частини НОМЕР_1 направлено вимогу державного виконавця, якою зокрема зобов`язано боржника в триденний термін з моменту отримання вимоги надати на адресу відділу примусового виконання підтверджуючі документи щодо виконання вимог рішення суду по справі № 340/94/24 яким зобов`язано військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_2 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми 28.03.2022р.

Війською частиною НОМЕР_1 також були проігнаровані вимоги державного виконавця щодо надання підтверджуючих документів стосовно виконання рішення суду по справі № 340/94/24. Окремо відповідач звертає увагу, що на запит Військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2024 за вих. № 0666/35/8929, Відділом було повідомлено про перелік виконавчих проваджень що перебуваються на примусовому виконанні відділу відносно боржника. Вказаним листом, зокрема, було повідомлено про відкрите виконавче провадження № 76358951 з примусового виконання виконавчого листа № 340/94/24, виданого 13.06.2024 Кіровоградським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_2 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми 28.03.2022р. Станом на 04.02.2025 на адресу Відділу жодних відомостей стосовно виконання вимог виконавчого документа боржником не надано.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою суду від 27 січня 2025 року позов залишено без руху та позивачу надано 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

03 лютого 2025 року на виконання ухвали суду від позивача до суду надійшов уточнений адміністративний позов з квитанцією про сплату судового збору.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за окремою категорію термінових адміністративних справ передбачених статтею 287 КАС України.

Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 12 лютого 2025 року.

Також зазначеною ухвалою витребувано з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 76358951 у повному обсязі.

05 лютого 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву з витребуваними судом доказами.

Станом на 19 лютого 2025 року, інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/94/24 від 05.03.2024 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 та зобов`язано військову частину видати ОСОБА_2 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми 28.03.2022 року.

Відповідно до наказу командира військової частини (з основної діяльності) №450 від 12.02.2024 року, завершено службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_2 бойового травмування під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.

На підставі наказу командира військової частини (з основної діяльності) №450 від 12.02.2024 року, начальником медичної служби військової частини НОМЕР_1 , відносно ОСОБА_2 складено довідку про обставини травми за №1684п від 04.06.2024 року, відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800.

Довідку про обставини травми за №1684п від 04.06.2024 року та матеріали службового розслідування відносно ОСОБА_2 у липні 2024 року засобами електронного зв`язку СЕДО скеровано до ІНФОРМАЦІЯ_1 за вих. №0666/35/5316 від 27.07.2024 року, за місцем перебування на військовому обліку, колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2

22 жовтня 2024 року на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вх. № 20528/03-1 надійшла заява громадянина ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 14 жовтня 2024 року.

До вказаної заяви заявником додано оригінал виконавчого листа № 340/94/24, виданого 13.06.2024 року Кіровоградським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_2 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми 28.03.2022 року.

22 жовтня 2024 року, керуючись вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», (далі - Закон) державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 76358951 з примусового виконання виконавчого листа № 340/94/24, виданого 13.06.2024 року Кіровоградським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_2 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми 28.03.2022 року.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2024 року зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Вказану постанову направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома 22.10.2024 року за вих. № 40665.

У зв`язку з тим, що у встановлений строк на адресу Відділу від Військової частини НОМЕР_1 жодних відомостей стосовно виконання вимог рішення суду по справі № 340/94/24 не надходило, 08.11.2024 року у відповідності до статті 18 Закону на адресу Військової частини НОМЕР_1 направлено вимогу державного виконавця, якою зокрема зобов`язано боржника в триденний термін з моменту отримання вимоги надати на адресу відділу примусового виконання підтверджуючі документи щодо виконання вимог рішення суду по справі № 340/94/24 яким зобов`язано військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_2 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми 28.03.2022 року.

Військовою частиною НОМЕР_1 вимоги державного виконавця щодо надання підтверджуючих документів стосовно виконання рішення суду по справі № 340/94/24 не виконані.

На запит Військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2024 року за вих. № 0666/35/8929, Відділом було повідомлено про перелік виконавчих проваджень, що перебувають на примусовому виконанні відділу відносно боржника. Вказаним листом, зокрема, було повідомлено про відкрите виконавче провадження № 76358951 з примусового виконання виконавчого листа № 340/94/24, виданого 13.06.2024 року Кіровоградським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_2 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми 28.03.2022 року.

Як зазначив відповідач, станом на 04.02.2025 року на адресу Відділу жодних відомостей стосовно виконання вимог виконавчого документа боржником не надано.

Позивач, не погоджуючись з постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №76358951 від 22.10.2024 щодо примусового виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/94/24 від 05.03.2024, вважаючи її такою, що винесена передчасно та без з`ясування фактичного виконання військовою частиною НОМЕР_1 , рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/94/24 від 05.03.2024 року, звернувся до суду з даним позовом.

Релевантні джерела права та висновки суду

Згідно зі ст.1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

За статтею 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень (ст.3 Закону).

Вимоги до виконавчого документу визначені ст. 4 Закону.

Так, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Зазначене узгоджується з приписами розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень. Окрім іншого, вказаним розділом визначено загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження.

Так, згідно наведеної норми примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у статті 3 Закону.

Виконавчий документ у паперовій формі повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону.

При перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пунктів 3, 4 частини першої статті 4 Закону виконавець враховує таке: повне найменування для юридичних осіб повинно містити інформацію про організаційно-правову форму такої особи відповідно до вимог чинного законодавства; ім`я фізичної особи (яка є громадянином України) складається з її прізвища, власного імені та по батькові (частина перша статті 28 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни, в національній традиції яких немає звичаю зафіксовувати по батькові, мають право записувати в паспорті лише ім`я та прізвище, а у свідоцтві про народження - імена батька та матері; відсутність коду за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб) допускається, якщо законодавством країни, на території якої зареєстровано юридичну особу, не передбачено присвоєння юридичній особі такого коду.

Заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Водночас ч.4 ст.4 закону України «Про виконавче провадження» визначено виключні обставини для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

Так, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Як встановлено судом, 22 жовтня 2024 року на адресу Відділу за вх. № 20528/03-1 надійшла заява громадянина ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 14 жовтня 2024 року.

До вказаної заяви заявником додано оригінал виконавчого листа № 340/94/24, виданого 13.06.2024 року Кіровоградським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_2 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми 28.03.2022р.

22 жовтня 2024 року, керуючись вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», (далі - Закон) державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 76358951 з примусового виконання виконавчого листа № 340/94/24, виданого 13.06.2024 року Кіровоградським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_2 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми 28.03.2022 р.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2024 року зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Вказану постанову направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома 22.10.2024 за вих. № 40665.

У зв`язку з тим, що у встановлений строк на адресу Відділу від Військової частини НОМЕР_1 жодних відомостей стосовно виконання вимог рішення суду по справі № 340/94/24 не надходило, 08.11.2024 року у відповідності до статті 18 Закону на адресу Військової частини НОМЕР_1 направлено вимогу державного виконавця, якою зокрема зобов`язано боржника в триденний термін з моменту отримання вимоги надати на адресу відділу примусового виконання підтверджуючі документи щодо виконання вимог рішення суду по справі № 340/94/24 яким зобов`язано військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_2 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми 28.03.2022р.

Судом встановлено, що Військовою частиною НОМЕР_1 також були проігнаровані вимоги державного виконавця щодо надання підтверджуючих документів стосовно виконання рішення суду по справі № 340/94/24.

При цьому, позивачем зазначені твердження у позові не спростовані.

Також судом встановлено, що на запит Військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2024 року за вих. № 0666/35/8929, Відділом було повідомлено про перелік виконавчих проваджень що перебуваються на примусовому виконанні відділу відносно боржника.

Вказаним листом, зокрема, було повідомлено про відкрите виконавче провадження № 76358951 з примусового виконання виконавчого листа № 340/94/24, виданого 13.06.2024 року Кіровоградським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_2 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми 28.03.2022р.

Станом на 04.02.2025 на адресу Відділу жодних відомостей стосовно виконання вимог виконавчого документа боржником не надано, що не спростовано позивачем.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено загальні строки у виконавчому провадженні (стаття 11 Закону).

Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Статтею 19 Закону, визначено права і обов`язки сторін та інших учасників виконавчого провадження.

Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

З наведеного вбачається, що в супереч вимоги статті 19 Закону, якщо рішення по справі № 340/94/24 було виконане, боржником Військовою частиною НОМЕР_1 та стягувачем ОСОБА_2 не було повідомлено державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Суд зазначає, що пред`явлений до виконання виконавчий лист № 340/94/24 від 13.06.2024 року, виданий Кіровоградським окружним адміністративним судом має зобов`язальний характер, а отже повністю відповідав вимогам, визначеним ст. 4, 6 Закону, а також були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, а тому державним виконавцем правомірно 22.10.2024 року на підставі заяви стягувача у виконавчому провадженні ВП № 76358951 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що спірна постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», а отже відсутні підстави для її скасування.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з абз. 3 частини п`ятої ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відповідно до положень частини першої ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постановами про відкриття виконавчого провадження, як це передбачено Законом України «Про виконавче провадження», боржнику було надано десять робочих днів для виконання рішення суду.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання п. 9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у адміністративних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», Reports 1997II, п. 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002III, та рішення від 06 березня 2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви», заява № 41510/98, п. 27).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі «Фуклев проти України», заява № 71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином на виконання зазначених вище норм чинного законодавства, державним виконавцем відділу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Окрім того слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 року у справі №697/154/17 дійшов висновків, що на стадії відкриття виконавчого провадження державний виконавець не може з`ясовувати питання про те, чи виконано рішення суду. На цьому етапі він повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам Закону України «Про виконавче провадження» чи надано усі необхідні документи. Відтак якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, він відкриває виконавче провадження. А перевірка виконання рішення суду здійснюється вже після відкриття виконавчого провадження.

Так, у справі №697/154/17, як вбачається з інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена державним виконавцем на виконання виконавчого листа, виданого судом про зобов`язання відповідача відновити позивачу виплату пенсії за віком. На переконання Верховного Суду, за вказаних обставин, до моменту відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не може користуватися правами, наданими йому Законом України «Про виконавче провадження», а отже він був позбавлений можливості з`ясовувати питання про те, чи виконано рішення суду, у зв`язку з чим Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про правомірність винесеної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, у цій справі виконавче провадження було відкрито на виконання постанови про стягнення виконавчого збору, яка була у виконавчому провадженні. Такі обставини не виключають наявності у державного виконавця прав та обов`язків, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, можливості перевірки виконання рішення суду. Відтак, державний виконавець, отримавши від стягувача заяву про повернення виконавчого документа, має використовувати повноваження щодо перевірки виконання рішення суду, надані йому законом.

Колегія суддів Верховного Суду звернула увагу на положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від №512/5 від 02.04.2012 (далі - Інструкція), згідно пункту 1 Розділу І якої, вона розроблена відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, відповідно до змісту пункту 21 розділу ІІІ Інструкції у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

Також суд звертає увагу, що Законом визначено вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як обґрунтовано зазначив відповідач у відзиві, у разі надходження на адресу Відділу від сторін виконавчого провадження, підтверджуючих документів, а саме: Підтвердження щодо надання військовою частиною НОМЕР_1 надання ОСОБА_2 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання мінно-вибухової травми, акуботравми 28.03.2022 р., буде вжито заходів визначених Законом щодо закінчення виконавчого провадження № 76358951.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану постанову, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 249, 269, 271, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання постанови незаконною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п.15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України. Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 272 КАС України.

Позивач: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради (проспект Добровольського, буд. 106, м. Одеса, 65025, ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, буд. 37, м. Одеса, 65091, ).

Третя особа: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя С.О. Cтефанов

.