Справа № 300/2535/21
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" лютого 2025 р. справа № 300/2535/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про скасування постанови №31-ФС від 14.05.2021,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалами Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, замінено відповідача - Управління Держпраці в Івано-Франківській області його правонаступником Південно-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці .

Відповідач скористався правом подання відзиву на позов, в якому стосовно задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що саме по собі звернення до адміністративного суду із позовом не впливає на прийняття уповноваженою особою Управління Держпраці рішення про накладення штрафу на суб`єкта господарювання за використання праці осіб без належного оформлення із ними трудових відносин. Стверджує, що ОСОБА_1 повідомлено, що за результатами проведеної перевірки працівника ГУ ДПС в Івано-Франківській області виявлено факт використання праці неоформлених працівників, що є підставою для накладення штрафних санкцій за порушення законодавства про працю відповідно до ч.2 ст.265 КЗпП України. Жодних заперечень чи документів, які б спростовували виявлені Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області порушень вимог статей 21 - 24 КЗпП України позивачем відповідачу не надано. Також зазначає, що згідно інформації, отриманої відповідачем на веб-порталі Пенсійного фонду України у відповідь на запит про поточний рахунок працівників із страхувальником ОСОБА_1 , станом на 20.04.2021 Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області встановлено, що працівниця ОСОБА_2 прийнята на роботу позивачем 25.03.2021, а саме в день завершення перевірки, яка проводилася працівниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, проте видача 17.03.2021 доданих до акту квитанцій про оплату «Х-звіт денний» здійснювалася працівницею ОСОБА_2 17.03.2021, тобто до моменту належного оформлення між нею та позивачем трудових відносин (а.с.22, 74).

Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основний вид діяльності за КВЕД 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

За змістом акту №090096 від 25.03.2021 про проведення фактичної перевірки, 17.03.2021 посадовими особами Головного управління ДПС у Івано-Франківській області, відповідно до направлення №548 та №549 від 17.03.2021, проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 , що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки встановлено порушення п.11, 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п.177.10 ст.177, 226 Податкового кодексу України, статті 21-24 КЗпП України, наказу Міністерства доходів України №481 від 16.09.2013 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення", постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання маркування алкогольних напоїв». Також зазначено про використання праці найманих працівників без укладання трудових угод, а саме при проведенні контрольної розрахункової операції реалізацію товарів здійснила ОСОБА_2 , між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 трудова угода не укладалася. До вказаного акту долучено фіскальні чеки на суму 45 грн. та 52 грн. та квитанцію «Х-звіт денний» від 17.03.2021 (а.с.29).

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області супровідним листом від 29.03.2021 за №3072/5/09-19-07-06-22 надіслало на адресу Управління Держпраці в Івано-Франківській області матеріали фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , акт №090096 (а.с.28).

Відповідач листом №05-07/15-10/2325 від 01.04.2021 повідомив ФОП ОСОБА_1 про те, що 31.03.2021 отримав матеріали фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) позивача, який складено Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області. За результатами проведеної перевірки виявлено факт використання праці неоформленого працівника, що є підставою для накладення штрафних санкцій за порушення законодавства про працю відповідно до частини 2 статті 265 КЗпП України. Також зазначено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-ти денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою особою вищезазначених документів (а.с.34). Вказаний лист одержано позивачем 06.04.2021 (а.с.36).

14.05.2021 уповноваженою особою Головного управління Держпраці у Івано-Франківській області прийнято постанову №31-ФС про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 60000,00 грн. за порушення вимог статей 21 - 24 КЗпП України (а.с.39).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Суд при вирішенні цієї справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на час спірних правовідносин.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України (надалі також КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Громадський контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють професійні спілки та їх об`єднання.

Податковим кодексом України передбачено право податкового органу проводити фактичну перевірку, яка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (п.п. 75.1.3. п. 75.1 ст.75 ПК України).

Пунктом 80.6 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Згідно із підпунктом 6 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 №96 (надалі також - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраця) відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова прийнята на підставі акту від 25.03.2021 за №090096, складеного уповноваженими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, яким, серед іншого, встановлено порушення позивачем статей 21 - 24 КЗпП України.

Підставою для накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 згідно зі спірною постановою став висновок відповідача про те, що працівник ОСОБА_2 була допущена до роботи без укладення трудового договору.

Відповідно до ч.2 ст.2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

За змістом ст.21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (стаття 23 КЗпП України).

Згідно із частинами 1,2 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 6-1) при укладенні трудового договору про дистанційну роботу або про надомну роботу; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Відповідно до частини 3 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання ч.3 ст.24 КЗпП України прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413 «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту».

Так, повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Повідомленням про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації є відомості, отримані органами Державної податкової служби з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 2 статті 265 КЗпП України визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

За змістом частин 3, 4 статті 265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України. Штрафи, зазначені у частині 2 цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 КЗпП України регулюється Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013 (надалі також - Порядок №509).

Так, абзацом 1 пункту 2 Порядку №509 передбачено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Відповідно до абзацу 7 пункту 2 Порядку №509, штрафи можуть бути накладені, в тому числі, на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (п. 3 Порядку №509).

Згідно із пунктом 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Судом встановлено, що посадовими особами Головного управління державної податкової служби України в Івано-Франківській області під час проведення 17.03.2021 фактичної перевірки господарської одиниці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 встановлено порушення, серед іншого, статей 21-24 КЗпП України, а саме використання праці найманих працівників без укладання трудових угод (при проведенні контрольної розрахункової операції реалізацію товарів здійснила ОСОБА_2 , однак між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 трудова угода не укладалася).

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено акт (довідку) від 25.03.2021 №090096, який надіслано до Управління Держпраці в Івано-Франківській області листом від 29.03.2021. Відповідач повідомив позивача про вказаний факт листом від 01.04.2021, який отримано ОСОБА_1 06.04.2021.

Як наслідок, відповідачем прийнято 14.05.2021 постанову про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 60000,00 грн., яка одержана позивачем 19.05.2021.

Із змісту позовної заяви слідує, що єдиними доводами позивача щодо протиправності спірної постанови є те, що не погодившись із висновками викладеними в акті Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про результати фактичної перевірки від 25.03.2021 та прийнятими на підставі нього податковими повідомленнями-рішеннями, ОСОБА_1 здійснює процедуру судового оскарження (адміністративна справа №300/2268/21), тому вважає, що оскільки позивач не погодив грошове зобов`язання контролюючому органу і відсутнє рішення суду щодо обґрунтованості викладених в акті обставин і прийнятих на основі нього рішень, то у відповідача були відсутні підстави вважати, що позивачем порушено норми законодавства.

Суд зауважує, що спірна постанова прийнята відповідачем на підставі акту фактичної перевірки ГУ ДПС в Івано-Франківській області №090096 від 25.03.2021, а предметом судового розгляду у справі №300/2268/21 є правомірність прийняття податковим органом податкових повідомлень-рішень, складених за результатами вказаної перевірки. Акт перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, є самостійною підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

Актом перевірки №090096 від 25.03.2021 встановлено, зокрема, що продавцем ОСОБА_2 здійснено продаж горілки «Воздух легка» 0,25 л. по ціні 45 грн., горілки «Золото Полуботка «Гетьманська»» 0,5 л. та сигарет Ротманс Демі Блю по ціні 52,00 грн., що підтверджується фіскальними чеками та квитанцією про Х-звіт денний від 17.03.2021.

Проте, жодних спростувань щодо виявленого посадовими особами податкового органу порушення статей 21 - 24 КЗпП України, а саме використання праці ОСОБА_2 без укладення з нею трудового договору, позивачем не наведено, жодних доказів оформлення трудових відносин із продавцем ОСОБА_2 не надано.

Із долученого відповідачем поточного списку працівників страхувальника від 20.04.2021 слідує, що продавець ОСОБА_2 прийнята на роботу до ФОП ОСОБА_1 25.03.2021 на підставі наказу №4 (а.с.38), тобто у день складення акту фактичної перевірки. При цьому, сама перевірка та продаж вказаної продукції здійснено продавцем ОСОБА_2 17.03.2021.

Відтак, позовні вимоги про протиправність прийнятої Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області постанови №31-ФС від 14.05.2021 є необґрунтованими та безпідставними.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що за результатами розгляду адміністративної справи №300/2268/21 в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Підсумовуючи наведене вище суд приходить до висновку, що відповідач в спірних правовідносинах діяв у межах своїх повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ),

відповідач - Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (, вулиця Франка, 4, м. Івано-Франківськ).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.