Справа № 938/1561/24
Суддя: Джус Р. В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№938/1561/24
Провадження № 2-а/938/2/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судового засідання Ласкурійчук С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про скасування постанови про адміністративне правопорушення №47 від 31.10.2024 та закриття провадження у справі,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ;

представника відповідача: ОСОБА_6.;

Обставини справи.

Позивач звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №47 від 31.10.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн, закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Ухвалою суду від 18.11.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено на 03.12.2024. Також, вказаною ухвалою суду, витребувано у відповідача належним чином завірені матеріали про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Подальший хід розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Зокрема, в судовому засіданні 03.12.2024, за клопотанням позивача, для надання йому можливості ознайомитись із відзивом відповідача, та неможливістю представника позивача - адвоката Варламова В.М. через технічні неполадки вийти на зв`язок для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, розгляд справи було відкладено на 20.12.2024.

В судовому засіданні було заслухано правові позиції учасників та оголошено перерву до 14.01.2025.

В судовому засіданні 14.01.2025 було задоволено клопотання сторони відповідача про виклик свідків, та відкладено розгляд справи 23.01.2025, про що повідомлено сторони під розписку.

В судовому засіданні 23.01.2025 було допитано свідка ОСОБА_2 , який з`явився до суду, та відкладено розгляд справи на 07.02.2025 у зв`язку із неявкою свідка ОСОБА_3 .

Судове засідання призначене на 07.02.2025 було відкладено на 24.02.2025 у зв`язку із повторною неявкою свідка ОСОБА_3 .

В судове засідання 24.02.2025 з`явився позивач та представник відповідача - ОСОБА_6.

Представник позивача - Варламов В.М. подав клопотання про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Також в судове засідання 24.02.2025 з`явилась свідок ОСОБА_3 .

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позові та відповіді на відзив від 06.12.2024 посилається на те, що на виконання вимог ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» він у строк встановлений законом, а саме в період з 18.05.2024 по 16.07.2024, оновив (уточнив) свої облікові (персональні) дані 07.07.2024 через застосунок «Резерв+», вказавши свою актуальну адресу, внаслідок чого в його електронному кабінеті появився військово-обліковий документ. 31.10.2024 працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 вручили йому повістку №3/11149 від 31.10.2024, відповідно до якої йому необхідно було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 31.10.2024 о 14.30 год. для уточнення військово-облікових даних. У час встановлений в повістці він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому надали направлення на проходження медичного огляду, який він і почав проходити в той же день. Також, цього ж дня працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 вручили йому оскаржувану постанову.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення №47 від 31.10.2024 його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн. Згідно постанови, причиною притягнення його до адміністративної відповідальності є те, що він не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 до 14.10.2024 згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2024 №3/1/5215, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач вважає, що вказана постанова є протиправною та такою, що винесена з порушенням правової процедури та підлягає скасуванню, оскільки він відноситься до категорії інших військовозобов`язаних і згідно вимог ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» протягом 60 днів з дня набрання чинності указу Президента України «Про оголошення мобілізації» через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста уточнив свої облікові дані. З`явитися іншим військовозобов`язаним за розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_9, ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», порушення якої йому ставиться в провину, не вимагається, що в свою чергу свідчить про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП.

Крім цього, повістки на його ім`я про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на конкретну дату та час, у період з дати винесення розпорядження 04.10.2024 та до кінцевої дати прибуття військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_2 - 14.10.2024, не було, така йому не вручалася. В порушення Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період №560, ІНФОРМАЦІЯ_3 не надало до Виконавчого комітету Білоберізької сільської ради відповідної повістки про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 04.10.2024 до 14.10.2024, а Виконавчий комітет Білоберізької сільської ради не провів оповіщення згідно приписів Порядку, а саме не вручив йому за адресою місця проживання або адресою зареєстрованого місця проживання відповідної повістки під його особистий підпис про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доставлення його на підставі довідки №316 від 31.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП та його перебування у категорії порушника законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку, для подальшого складення протоколу про адміністративне правопорушення не передбачене жодним нормативно-правовим актом. Доставлення громадянина до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі його відмови від отримання повістки, проводиться адміністративне затримання на підставі ст.261, 262 КУпАП поліцейським, який входить до складу групи оповіщення та перед цим, або після цього, складається акт відмови від отримання повістки, а сам факт доставлення оформляється протоколом про адміністративне затримання органом правомочним здійснювати адміністративне затримання. Проте, ані акту його відмови від одержання повістки, ані протоколу про адміністративне затримання, що слугували б законним підставами для його доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 31.10.2024, з метою вжиття заходів для притягнення його до адміністративної відповідальності, ІНФОРМАЦІЯ_4 не представлено.

Також, постановою №47 його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Однак протягом року він не вчиняв порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та не піддавався адміністративному стягненню. Доказів цього відповідачем представлено не було. Крім того в постанові зазначається про вчинення ним адміністративного правопорушення в особливий період, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.3 ст.210-1 КУпАП, а не ч.2 ст.210-1 КУпАП, як зазначено в постанові №47.

Крім того протокол про адміністративне правопорушення №145 відносно нього складений 31.10.2024 і оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення №47 за ч.2 ст.210-1 КУпАП винесена також 31.10.2024, що є порушенням ч.1 ст.277-2 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні суду пояснив, що йому дали штраф за те, що він перебував у розшуку і не з`явився у ТЦК. Однак у 2022 році він був у ТЦК, пройшов ВЛК і йому надали військово-обліковий документ. Також він зареєстрований у «Резерв+» та 07.07.2024 уточнив свої облікові дані. Однак, дільничний інспектор повідомив йому, що він перебуває у розшуку і йому необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Того дня він не міг поїхати до ТЦК, поїхав на наступний день, а саме 31.10.2024. Цього дня, в ТЦК йому вручили повістку для прибуття до Верховинського ТЦК 31.10.2024. Він прибув у визначений у повістці час, де його направили для проходження ВЛК та вручили постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення 17000грн штрафу. Також він пройшов ВЛК та йому вручили повістку на 05.11.2024 і сказали принести довідку з ОТГ про здійснення догляду. Вважає винесену постанову незаконною, оскільки він перебував на обліку, з`явився до ТЦК згідно повістки, пройшов ВЛК та був зарахований у резерв. Про те, що він мав з`явитися до ТЦК до 14.10.2024 його ніхто не повідомляв.

Представник позивача - Варламов В.М. в судовому засіданні додатково зазначив, що у оскаржуваній постанові №47 від 31.10.2024 зазначено про те, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 до 14.10.2024 згідно розпорядження, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку». В той же час, ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» стосується певного кола осіб, а саме резервістів, СБУ, розвідників, а інші військовослужбовці згідно цієї норми повинні протягом 60 днів уточнити свої облікові дані, зокрема, через електронний кабінет і з`являтися до ІНФОРМАЦІЯ_9 не зобов`язані. Позивач, 07.07.2024, тобто протягом 60 днів з дня набрання чинності відповідної правової норми, оновив свої облікові дані в електронному кабінеті «Резерв+».

Також в постанові №47 зазначено про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, тобто повторного вчинення правопорушення протягом року. Однак, доказів повторності вчинення такого адміністративного правопорушення, не долучено. Щодо зазначення в постанові про вчинення правопорушення в особливий період, то адміністративна відповідальність за вчинення таких дій передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП. Також в постанові не зазначено жодних відомостей про вручення повістки та відмови ОСОБА_1 від її отримання, не долучено акту відмови від отримання повістки.

Також протокол у справі про адміністративне правопорушення №147, що передував винесенню постанови, складений з порушенням вимог закону, а саме такий складений 31.10.2024 як і постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно ч.1 ст.277-2 КУпАП відповідач повинен був повідомити ОСОБА_1 про розгляд відносно нього справи про адміністративне правопорушення не пізніше як за три доби до такого розгляду.

Правова позиція відповідача.

Від відповідача 02.12.2024 надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянином України, а відтак користується правами та має обов`язки згідно Конституції України. Згідно ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Враховуючи наведене, на підставі довідки №315 від 31.10.2024 позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особу, яка вчинила адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП та перебував у категорії порушника законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку, для подальшого складення протоколу про адміністративне правопорушення.

31.10.2024 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення №145 у зв`язку з порушенням вимог ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», і вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, оскільки позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у термін до 10.10.2024 року згідно з розпорядженням №3/1/5215 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2024 року.

Також зазначає, що протокол №145 про адміністративне правопорушення від 31.10.2024 №1/5/5862 складався у двох екземплярах, один з яких було вручено позивачу, про що свідчить його особистий підпис у протоколі, пояснень та зауважень до протоколу у нього також не було. При цьому, особа була повідомлена про час та місце розгляду відносно нього справи у ІНФОРМАЦІЯ_6 . Оскаржувана постанова була винесена у відсутності особи, таку він отримав 31.10.2024, коли повторно прибув в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що постанова складена з дотриманням норм права та працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 діяли у межах повноважень та у спосіб визначений законом. Просить в задоволенні позову відмовити та зобов`язати ОСОБА_1 сплатити штраф за постановою у подвійному розмірі.

Представник відповідача - ОСОБА_6. в судовому засіданні підтримав відзив на позов, суду пояснив, що оскільки в країні діє особливий період, позивач у відповідності до вимог ст.22 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_9. На підставі довідки №315 від 31.10.2024, позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівником поліції, правовою підставою для його доставлення був розшук. Розпорядження №3/1/52/15 від 04.10.2024 було надіслане на адресу Білоберізької ОТГ, де уповноважена особа займалася оповіщенням громадян про необхідність з`явитися до ТЦК до 14.10.2024 відповідно до списку, що долучений до розпорядження. Згідно листа Білоберізької сільської ради №446, було відмічено, що ОСОБА_1 був оповіщений. До листа був долучений список про оповіщення, який був сформований сільською радою, без особистих підписів оповіщених осіб. ОСОБА_1 до 14.10.2024 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому його було доставлено 31.10.2024. Відносно нього було складено протокол, примірник якого було йому вручено. На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, а тому постанова була винесена без нього. Позивач повторно прибув до ТЦК згідно повістки та йому було вручено копію оскаржуваної постанови.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Згідно з копією постанови у справі про адміністративне правопорушення №47 від 31.10.2024, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 до 14.10.2024 згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2024 №3/1/5215, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП (а.с.20),

Також, з копії справи №145 про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ч.2 ст.210-1 КУпАП, яка представлена стороною відповідача, вбачається, що така містить:

- протокол №145 про адміністративне правопорушення від 31.10.2024, складений заступником начальника - начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_5 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя с.Гринява, Верховинського району, Івано-Франківської області про те, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 до 14.10.2024 згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2024 №3/1/5215, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП (а.с.54-56),

- розпорядження №3/1/5215, винесене 04.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 , згідно якого на виконання Конституції України, Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» слід: 1)здійснити оповіщення військовозобов`язаних згідно додатку 1, які перебувають на військовому обліку у виконавчому комітеті Білоберізької сільської ради про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 та забезпечити їх прибуття в термін до 10.10.2024 о 9.00год. за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 ) про результати виконання розпорядження проінформувати до 14.10.2024; 3) звернення щодо військовозобов`язаних, які ухиляються від виконання військового обов`язку, подавати до органів Національної поліції для їх розшуку, затримання і доставки, а копії - до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.61),

- довідка №315 від 31.10.2024 про доставку військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: с.Гринява, прис.Тікача, Верховинського району о 09.40 год. 31.10.2024 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особу, яка перебуває в розшуку (а.с.62),

- лист Гринявського старостинського округу Білоберізької сільської ради від 10.10.2024 №446 з якого вбачається, що Гринявський старостинський округ надає інформацію про те, що військовозобов`язані оповіщені про їх прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , серед яких позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.63),

- заява ІНФОРМАЦІЯ_2 про відкриття виконавчого провадження №1/5/6456 від 18.11.2024, з якої вбачається, що Верховинському відділу ДВС у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції направлено до примусового виконання оригінал постанови №47 від 31.10.2024.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

За приписами ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог 283 КУпАП, яка регламентує зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи. При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

В рішенні у справі «Абрамян проти Росії» Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до норм КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Сутність пред`явленого обвинувачення повинна відповідати диспозиції статті закону, яким встановлено відповідальність за вчинення правопорушення.

При цьому суд, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і змінювати формулювання висунутого обвинувачення та відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року.

Відповідно до п.28 вказаного Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Згідно п.31 Порядку, повістки мають право вручати, зокрема представники виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад - в адміністративних межах населених пунктів та територій, на які поширюється повноваження відповідних виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Відповідно до п.36 Порядку, за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені: представниками районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Пунктом 41 Порядку №560 передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 статті 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню та тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки військовозобов`язаного. Тому в постанові про адміністративне правопорушення є необхідним посилання на порушення військовозобов`язаним вимог конкретної норми закону чи підзаконного акта.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності з положеннями статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із оскаржуваної постанови №47 від 31.10.2024, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 до 14.10.2024 згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2024 №3/1/5215, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП, за що на нього, було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн.

Також в постанові зазначено про те, що вчинення дій, передбачених ч.1 ст.210-1 КУпАП, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, згідно диспозиції ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, настання адміністративної відповідальності за цією частиною передбачено за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частина 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню та тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з наведеного вбачається, що диспозиція ч.2 ст.210-1 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Санкція ч. 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить від 8500 грн. до 11900 грн.

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови №47 від 31.10.2024, суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення полягає в його не прибутті до ІНФОРМАЦІЯ_1 до 14.10.2024, згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2024 №3/1/5215 та порушенні таким чином вимог ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що не відповідає диспозиції ч.2 ст.210-1 КУпАП. Крім того, адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.210-1 КУпАП, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, про вчинення яких зазначено в оскаржуваній постанові №47 від 31.10.2024, передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП, а не ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Доказів, повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, як того вимагає диспозиція ч.2 ст.210-1 КУпАП, матеріали справи не містять.

Також оскаржуваною постановою, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17,000грн. Однак, застосований розмір штрафу не відповідає санкції ч.2 ст.210-1 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. Як вже зазначалося судом, санкція ч.2 ст.210-1 КУпАП передбачає накладення на порушника штрафу у розмірі від 8500 грн. до 11900 грн.

Зазначені вище обставини свідчать про не встановлення уповноваженою особою, а саме начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 , під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, обставин вчиненого адміністративного правопорушення, наявність складу правопорушення та його відповідність певній частині ст. 210-1 КУпАП, що обумовлює протиправність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення №47 відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн.

При цьому, суд зазначає, що належних доказів, які б підтверджували викладені у постанові обставини, а саме щодо не прибуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 до 14.10.2024, згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2024 №3/1/5215, суду не надано.

Зокрема відповідачем не надано доказів, із яких вбачалося б, що розпорядження №3/1/5215 винесене 04.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 , згідно якого передбачалося здійснення оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку у виконавчому комітеті Білоберізької сільської ради, їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 та забезпечення їх прибуття в термін до 10.10.2024 о 9.00год. за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , стосувалось безпосередньо ОСОБА_1 та було доведене у встановленому законом порядку до відома ОСОБА_1 .

Наявний в матеріалах особової справи лист Гринявського старостинського округу Білоберізької сільської ради від 10.10.2024 №446 про те, що військовозобов`язані оповіщені про їх прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , серед яких позивач ОСОБА_1 , не є належним доказом доведення у встановленому законом порядку до відома ОСОБА_1 розпорядження №3/1/5215, оскільки не містить відомостей про те, як саме його було оповіщено про вказане розпорядження, рекомендованого повідомлення про вручення особі такого розпорядження з особистим підписом ОСОБА_1 , до матеріалів справи також не долучено.

Допитана в судовому засіданні 24.02.2025 свідок ОСОБА_3 суду показала, що працює на посаді адміністратора відділу ОНАП на віддаленому робочому місці у Білоберізькій сільській раді, та на виконання розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснювала оповіщення військовозобов`язаних про необхідність їх явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Пригадати точно, коли саме вона здійснювала оповіщення ОСОБА_1 , вона не може, оскільки було дуже багато військовозобов`язаних. Однак зазначила, що здійснювала оповіщення військовозобов`язаних в усному порядку, а саме при особистій зустрічі чи по телефону. Однак таке оповіщення вона жодним чином не фіксувала, а тальки опісля складала список осіб яких оповістила, та передавала його в сільську раду. Жодних відміток у таких списках вона не ставила, та пояснити наявність відміток у формі «+» у долученому до справи списку, вона не може.

Також допитаний в судовому засіданні 23.01.2025 свідок, ОСОБА_2 суду показав, що він являється поліцейським офіцером громади Верховинського РВП. В листопаді 2024 року до Верховинського РВП поступила заява про розшук осіб, які відносяться до ризику осіб, які ухиляються від мобілізації та подальше їх доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заява в частині розшуку громадянина ОСОБА_1 , жителя с.Гринява, була надана на виконання йому, оскільки він здійснює обслуговування території с.Гринява. Встановивши місце проживання особи ОСОБА_1 , він прийшов до нього додому та повідомив про те, що він перебуває у розшуку як особа, яка ухиляється від мобілізації, на що ОСОБА_1 відповів, що оновив свої особисті дані через «Резерв+», а тому не розуміє чому перебуває у розшуку. Також він повідомив ОСОБА_1 , що йому необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак того дня вони не поїхали до Верховини, оскільки ОСОБА_1 сказав, що на наступний день самостійно поїде до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На наступний день, вони попередньо поговоривши по телефону, зустрілися біля входу у ІНФОРМАЦІЯ_4 , де він повідомив про те, що доставив ОСОБА_1 і йому надали довідку. В той же день, ОСОБА_1 було знято з бази про розшук осіб, які ухиляються від мобілізації.

Відтак, відповідачем також не доведено, що позивач будучи ознайомленим із розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2024 №3/1/5215, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 до 14.10.2024, та порушив таким чином вимоги ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В той же час, згідно з абз.4 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», що викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, та яка набрала чинності 18.05.2024, громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Згідно ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на виконання вимог ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» у строк встановлений законом, а саме 07.07.2024 оновив (уточнив) свої облікові (персональні) дані через застосунок «Резерв+», внаслідок чого в його електронному кабінеті сформовано 07.07.2024 о 13:25год військово-обліковий документ із зазначенням наступних даних: ОСОБА_1 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_5 ; категорія обліку - військовозобов`язаний; дійсний до - 07.07.2025; ІНФОРМАЦІЯ_9 - ІНФОРМАЦІЯ_7 , постанова ВЛК - придатний; дата ВЛК - 15.04.2022 квартирно-експлуатаційної служби, днювальний; звання - солдат; ВОС - 957032; номер в реєстрі Оберіг - 0; адреса проживання - АДРЕСА_3 ; телефон - НОМЕР_1 ; email - ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 19 зворот).

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи на військовому обліку, в добровільному порядку, у строк встановлений законом, уточнив свої облікові дані через електронний кабінет військовозобов`язаного в застосунку «Резерв+».

Також встановлено, що 31.10.2024 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , жителю с.Гринява, Верховинського району було вручено повістку №3/1/149, відповідно до якої йому необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 31.10.2024 о 14.30 год. для уточнення військово-облікових даних (а.с.19).

З картки обстеження та медичного огляду на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , військове звання - солдат запасу, вбачається, що останній 31.10.2024 проходив обстеження та медичний огляд у КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня» Верховинської селищної ради (а.с.4).

Наведене свідчить про те, що у час встановлений в повістці, ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому надали направлення на проходження медичного огляду, який він почав проходити в той же день.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого в даному випадку покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених ст.9 КУпАП обставин, оскаржувана постанова винесена без достатніх для того підстав, суд вважає недоведеним факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, яке ставиться йому в провину, а відтак, позов слід задовольнити та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №47 від 31.10.2024 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями ст.132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У постанові від 18 березня 2020 року № 543/775/17 Верховний Суд дійшов висновку, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати ст. 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають, а тому за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028 гривень.

Частиною 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За звернення до суду, позивач згідно виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України №679 від 09.11.2024 року, сплатив судовий збір у розмірі 484,48 гривень, із розрахунку 3028 гривні (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб) * 0,2 (ставка судового збору) * 0,8 (коефіцієнт для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду позову в електронній формі).

Таким чином на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 484,48 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 2, 6, 9, 73 - 77, 139, 242-246, 262,286, 293, 295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №47 від 31.10.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.210-1 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (за відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

Стягнути з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 484 гривні 48 копійок (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок) понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Роман ДЖУС