Справа № 812/192/16
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року справа №812/192/16

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., секретар судового засідання - Никифорова І.М., за участю представника відповідача Макаренка С.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Приватного підприємства «Дінреммонтаж Сервіс» та Головного управління ДПС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року (головуючий суддя І інстанції - Шембелян В.С., складену у повному обсязі 16 грудня 2016 року у м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 812/192/16 за позовом Приватного підприємства «Дінреммонтаж Сервіс» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Дінреммонтаж Сервіс» звернулось до суду з позовом, в якому просило:

визнати протиправним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області № від 02 березня 2016 року та скасувати його;

визнати протиправним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області № від 02 березня 2016 року та скасувати його (т. 1 а.с. 3-7).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області від 02 березня 2016 року № в частині донарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 374734,00 грн. та в частині нарахування штрафних санкцій на суму 93683,50 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області від 02 березня 2016 року № в частині донарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств на суму 230506,00 грн. та в частині нарахування штрафних санкцій на суму 57626,77 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції визнано всі взаємовідносини між позивачем та його контрагентом ТОВ «Промхімія» реальними. Зазначає, що між Приватним підприємством «Дінреммонтаж Сервіс» та ТОВ «Промхімія» у договорах визначено строк виконання певного переліку ремонтних робіт та строк звітування по виконанню таких робіт; долучені наряди допуски свідчать про виконання робіт на території ПрАТ «Линик» робітниками не підприємства позивача; у відповідності до ділової переписки між позивачем та ТОВ «Промхімія» (листів з проханням на оформлення перепусток на території ПрАТ «Линик») можливо встановити, що на зазначених осіб є клопотання директора ТОВ «Промхімія» на оформлення перепусток; між ТОВ «Промхімія» та позивачем укладено угоди, у відповідності до яких ТОВ «Промхімія» виконувала роботи на території ПрАТ «Линик» та ВАТ «Невинномиський Азот». Крім того, факт виконання робіт ТОВ «Промхімія» на території ПрАТ «Линик» в якості субпідрядника позивача підтверджено всіма допитаними свідками та особисто директором ТОВ «Промхімія».

Крім того, керівником ТОВ «Промхімія» надано до органів податкової служби всі первинно-бухгалтерські документи та останній є діючим суб`єктом господарювання , однак перевірку ТОВ «Промхімія» податковий орган зовсім не проводив

Також, апелянт зазначає, що податковий орган повинен був дослідити контрагентів позивача ТОВ «Промхімія», з метою з`ясування, чи виконувало наданні позивачу роботи (послуги) підприємство ТОВ «Промхімія» чи залучало інших осіб господарювання до таких робіт.

Вказує на те, що зі змісту акту перевірки Приватного підприємства «Дінреммонтаж Сервіс» вбачається, що відповідач посилається на акт неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Промхімія», що є забороненим, та використовує його, як один з факторів нереальності фінансово-господарської діяльності між позивачем та ТОВ «Промхімія».

Не погодившись з вказаною постановою суду, відповідач також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Дінреммонтаж Сервіс» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.01.2015 року, а також по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01.01.2014 року по 31.01.2015 року та правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період з 02.08.2014 року по 31.01.2015 року по взаємовідносинам з ТОВ «Промхімія», а саме проведення перевірки представлених позивачем первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, аналізу укладених договорів, які висвітлюють взаємовідносини підприємства з ТОВ «Промхімія» на предмет відповідності господарських операцій діючому законодавству, встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій з придбання позивачем робіт/послуг та товарно-матеріальних цінностей від постачальника ТОВ «Промхімія». Складені первинні бухгалтерські документи по цим операціям не відповідають дійсності та суперечать вимогам ст. 3, 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки не містять відповідної та неупередженої інформації про результати діяльності та рух грошових коштів підприємства, відсутні жодні обставини, які б підтверджували сутність, тобто реальність здійснення відображених операцій з зазначеним постачальником.

Стосовно договорів підряду на проведення робіт на підприємствах Російської Федерації апелянт зазначає, що замовником робіт є ТОВ «ТРІЗ ЛТД», підрядником (виконавцем) ПП «Дінреммонтаж Сервіс», про субпідрядника ТОВ «Промхімія» не зазначено; табель відпрацьованого часу до перевірки не надано.

Крім цього, в даних податкового обліку ТОВ «Промхімія» відсутні відомості стосовно наявності кваліфікованих працівників для виконання ремонтних робіт для позивача. Вказує, що у ТОВ «Промхімія» взагалі відсутні основні засоби та інші необоротні активи. Зазначені обставини також підтверджуються показаннями свідків.

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року апеляційні скарги Приватного підприємства «Дінреммонтаж Сервіс», Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області задоволено частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року у справі № 812/192/16 за позовом Приватного підприємства «Дінреммонтаж Сервіс» до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасовано.

Прийнято нову постанову.

Позовні вимоги Приватного підприємства «Дінреммонтаж Сервіс» - задовольнити частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області від 02 березня 2016 року № щодо донарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств на суму 386 273,00 грн. та нарахування штрафних санкцій на суму 96 568,25 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області від 02 березня 2016 року № щодо донарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств на суму 547 809,00 грн. та нарахування штрафних санкцій на суму 136 952,25 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2024 року замінено відповідача Державну податкову інспекцію у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на Головне управління ДПС у Луганській області

Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2024 року касаційну скаргу Приватного підприємства «Дінреммонтаж Сервіс» задоволено.

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області задоволено частково.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 812/192/16 скасовано.

Справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відтак, в суді апеляційної інстанції переглядається постанова Луганського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року за апеляційними скаргами Приватного підприємства «Дінреммонтаж Сервіс» та Головного управління ДПС у Луганській області

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги контролюючого органу, просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Приватне підприємство «Дінреммонтаж Сервіс», ідентифікаційний код 36399469, зареєстрований Виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради Луганської області 01.04.2009 року, місцезнаходження юридичної особи: 93400, Луганська обл., вул. Гагаріна, буд. 109, корпус А, кв. 52, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 000217 (т. 1 а.с. 12).

Позивач перебуває на обліку у відповідача з 03 квітня 2009 року за № 54, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків (т. 1 а.с. 14). Згідно свідоцтва № 100233544 про реєстрацію платника податку на додану вартість - позивач є платником ПДВ з 02 липня 2009 року (т. 1 а.с. 15).

Відповідно до довідки АБ № 587894 з ЄДРПОУ види діяльності підприємства за КВЕД-2010 встановлені: 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення та 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування. Індивідуальний сектор економіки за КІСЕ S.11002 Приватні не фінансові корпорації (т. 1 а.с. 16).

З 19 жовтня 2015 року по 27 жовтня 2015 року податковим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання валютного та іншого законодавства, сплати єдиного внеску, військового збору, в тому числі взаємовідносин позивача з ТОВ «Промхімія» за період з 01 січня 2014 року по 31 січня 2015 року, а також по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01 січня 2014 року по 31 січня 2015 року та правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період з 02 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року по взаємовідносинам з ТОВ «Промхімія» (т. 1 а.с. 18-43).

Підставами для проведення перевірки позивача податковим органом, як зазначено в акті перевірки, є: постанова про призначення у кримінальному провадженні № 0000004 від 10 червня 2015 року документальної позапланової виїзної перевірки заступника начальника СУ ФР ДПІ у м. Сєвєродонецьку Василькова А.О. від 06 липня 2015 року( т.7 а.с.66), наказ ДПІ в м. Сєвєродонецьку № 25-п від 16 жовтня 2015 року та направлення від 19 жовтня 2015 року № 33/12-14-03/16, № 34/12-14-03/16, № 35/12-14-03/16.

План перевірки, що містить питання, стосовно яких проводилася перевірка, та є додатком № 1 до вказаного наказу(т. 3 а.с. 119) в матеріалах справи відсутній.

З постанови про призначення у кримінальному провадженні № 0000004 документальної позапланової виїзної перевірки заступника начальника СУ ФР ДПІ у м. Сєвєродонецьку Василькова А.О. від 06 липня 2015 року вбачається, що за результатами перевірки підприємства ТОВ «Промхімія» органами, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства встановлено ознаки відсутності факту реального здійснення даним підприємством господарської діяльності, що виражається у відсутності на підприємстві трудових ресурсів, для здійснення даного роду операцій, в тому числі з ПП «Дінреммонтаж Сервіс». Згідно з картки особового рахунку в АІС Податковий блок, платник податків ТОВ «Промхімія» не знаходиться за адресою реєстрації та не має можливості підтвердити законність формування податкового кредиту, про що свідчить відповідний акт щодо неможливості звірки, складення органами податкової служби за місцем реєстрації підприємства. Також встановлено, що згідно даних ВРЕВ при УДАЇ та реєстраційної служби ТОВ «Промхімія» не має основних фондів (складських приміщень, транспорту) необхідних для здійснення господарської діяльності (т. 7а.с. 66).

За висновками акту перевірки позивача № 939/12-14-22-05/36399469 від 03.11.2015 року податковим органом встановлені такі порушення з боку ПП «Дінреммонтаж Сервіс», а саме:

- порушення п.44.1 ст.44, п.135.1, п.135.2, ст.135, п.137.1, ст. 137, п.п.1381.1, п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток у загальній сумі 386 273 грн., у тому числі за 2014 рік у сумі 386 273 грн.;

- порушення п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість у загальній сумі 547 809 грн., у тому числі: лютий 2014 року 76028 грн., березень 2014 року 67250 грн., квітень 2014 року 40610 грн., вересень 2014 року 108167 грн., листопад 2014 року 26120 грн., грудень 2014 року 145531грн, січень 2015 року 84103 грн. (т.1 а.с. 18-43).

За вказаним актом перевірки під час її проведення податковим органом виявлені такі підстави для зазначених вище висновків:

1) завищення задекларованих ПП «Дінреммонтаж Сервіс» показників у рядку 02 Декларацій з податку на прибуток «Дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів, послуг)» показників за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року шляхом відображення в ньому обсягів нереальної поставки (продажу) послуг генпідряду 5% по взаємовідносинам з ТОВ «Промхімія» щодо виконання робіт на ПрАТ «ЛИНИК» при відсутності об`єкту оподаткування податком на прибуток у сумі 45 546 грн.;

2) не відображення у рядку 03 ІД Декларацій «Інші доходи» за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року суми доходів, пов`язаних з взаємовідносинами з ТОВ «Промхімія» за договорами субпідряду;

3) завищення витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування по взаємовідносинам з ТОВ «Промхімія» за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року на суму 2 191 507 грн.;

4) ПП «Дінреммонтаж Сервіс» завищено задекларовані показники рядку 05.4 Декларацій з податку на прибуток підприємств «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів, робіт, послуг внаслідок внесення вартості субпідрядних робіт та товарів по взаємовідносинам з ТОВ «Промхімія» на загальну суму 2 191 507 грн.;

5) відсутність в наданих до перевірки договорах підряду, укладених між ПП «Дінреммонтаж Сервіс» та ПрАТ «ЛИНИК»: № від 10.10.2013 року, № 02021-0021 від 01.01.2014 року, № від 28.01.2014 року обов`язкових додатків:

- згідно з п.9.2 договорів відсутній планований до залучення за даним договором перелік субпідрядників з вказуванням в переліку субпідрядників ТОВ «Промхімія»;

- додаткова угода до договорів про залучення до виконання робіт за даним договором субпідрядника ТОВ «Промхімія»;

- згідно з пунктом 4.1.4 договору відсутні документи щодо інформування Замовника про укладення договорів з підрядними організаціями на протязі трьох робочих днів з моменту їх укладання з обов`язковим додаванням до договору ксерокопії договору з ТОВ «Промхімія»;

- згідно з п. 4.2.2 договору відсутнє погодження з Замовником (ПАТ «ЛИНИК») на залучення для виконання робіт підрядну спеціалізовану будівельну організацію ТОВ «Промхімія» та відсутні дозвільні та інші документи на підтвердження необхідної кваліфікації та спеціалізації працівників ТОВ «Промхімія» на виконання спеціальних робіт;

6) порушення вимог стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1: 2013 «Правила визначення вартості будівництва», що затверджений наказом Мінрегіону від 05.07.2013 року № 293 та складання актів приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати по взаємовідносинам між ПП «Дінреммонтаж Сервіс» та ТОВ «Промхімія» за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року на бланках за формою № КБ-2в та КБ-3, яка вже не була чинною з 01.01.2014 року;

7) нереальність виконання ТОВ «Промхімія» силами п`яти штатних працівників (згідно з відомостями звіту ЄСВ) ремонтних робіт для ПП «Дінреммонтаж Сервіс» з огляду на кількість людино-годин, що відображені в актах прийняття виконаних робіт за формою № КБ-2в за березень, квітень, вересень, листопад, грудень 2014 року;

8) неможливість здійснення транспортування придбаного товару за договором № 140213 від 13.02.2014 року з ТОВ «Промхімія», оскільки підприємство не має фізичних, технічних та технологічних можливостей для вчинення цих дій, а ПП «Дінреммонтаж Сервіс» не надано до перевірки первинних документів на транспортування цих товарів;

9) бухгалтерські документи, якими оформлені взаємовідносини між ПП «Дінреммонтаж Сервіс» та ТОВ «Промхімія» за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року не відповідають дійсності та суперечать вимогам ст.ст. 3, 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки не містять відповідної та неупередженої інформації про результати діяльності та рух коштів підприємств, а також лише формально дотримуються вимог до складання бухгалтерських документів за відсутності жодних обставин, які б підтверджували сутність, тобто реальність здійснення відображених операцій.

З листа ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 10.04.2015 року № 7937/7/04-67-22-04 вбачається, що

підприємство не знаходиться за податковою адресою - 49035, Дніпропетровська область, Ленінський район, вул. Юдіна, буд. 2А, зазначеною у статутних документах, про що складено акт № 306/04-67-22-04/37564053 від 06.04.2015 року Про неможливість вручення листа ТОВ «Промхімія» () у зв`язку з незнаходженням за місцем реєстрації та разом із запитом на встановлення місцезнаходження платника податків № 193 від 06.04.2015 року направлено до оперативного управління ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська; згідно з фінансовим звітом суб`єкта малого підприємництва за 2014 рік, станом на 31.12.2014 року на підприємстві основні фонди відсутні; вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, що не мають реального товарного характеру; ТОВ «Промхімія» здійснювало безтоварні операції з придбання товарів (робіт, послуг) у підприємств-постачальників, які в дійсності не придбавалися вказаними підприємствами, а лише полягали в документальному їх оформленні (шляхом складання договорів, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних та інших документів, з метою ухилення від сплати податків та обов`язкових платежів.

Щодо висновків акту перевірки позивач 09.11.2015 року надавав заперечення податковому органу (т. 4 а.с. 198-201).

Відповіддю на заперечення від 13.11.2015 року № 4128/12-14-22-05/05 податковий орган вважає останні необґрунтованими, оскільки реальність вчинення господарських операцій між позивачем та його контрагентом-постачальником ТОВ «Промхімія» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не рух задекларований на папері. Таким чином, у позивача не було підстав для здійснення податкового обліку операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Промхімія» (т. 4 а.с. 202-204).

На підставі акту перевірки податкові повідомлення-рішення протягом тривалого часу не приймалися податковим органом і були прийняті в порядку примусового виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 09.12.2015 в справі № 812/1605/15, якою встановлено протиправну бездіяльність відповідача та зобов`язано податковий орган їх прийняти (т. 4 а.с. 205-207).

Податковим повідомленням-рішенням від 02 березня 2016 року № позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 386 273,00 грн. та за штрафними санкціями на суму 96 568,25 грн., відповідно до розрахунку податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (т. 1 а.с. 58, 59).

Податковим повідомленням-рішенням від 02 березня 2016 року № позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 547 809,00 грн. та за штрафними санкціями у сумі 136 952,25 грн., відповідно до розрахунку податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (т. 1 а.с. 60,61).

Спірним питанням у справі № 812/192/16 є правомірність висновків податкового органу щодо нереальності господарських операцій між ПП «Дінреммонтаж Сервіс» та ТОВ «Промхімія» протягом 01 січня 2014 року по 31 січня 2015 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі наданих доказів встановлено факт виконання позивачем своїх обов`язків перед ПРАТ «ЛИНИК» на підставі договорів № /С від 28.01.2014 року, № /С від 28.03.2014 року та № /С від 28.03.2014 року, № від 10.10.2013 року, № від 09.01.2014 року, № від 28.01.2014 року. Разом з тим, станом на момент перевірки відповідно до наданих податковому органу документів, позивач не мав підстав для відображення цих операцій в своїй податковій звітності та права на складання податкових накладних і використання їх як підстав для формування податкового кредиту.

Щодо не реальності виконання ремонтних робіт обладнання на території Російської Федерації (на підприємствах ВАТ «Невинномиський Азот» та ВАТ «НАК «Азот») на підставі договорів, що укладені між «ТРІЗ» ЛТД та «Дінреммонтаж Сервіс» як підрядної організації та ТОВ «Промхімія» як субпідрядної організації, суд зазначив, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати іншими особами податку до бюджету, від перебування чи не перебування інших платників податків за податковою адресою, а також від господарських та виробничих можливостей платників податків. Також зазначив, що висновок податкового органу про нереальність господарських операцій за договорами субпідряду № 58-14/С від 20.06.2014 року, № 91 14/с від 25.08.2014 року, № 32-14/С від 24.03.2014 року, № 84-14/С від 04.08.2014 року, а також зниження позивачем податку на прибуток та заниження зобов`язань з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями з ТОВ «Промхімія» щодо виконання ремонтних робіт обладнання на території Російської Федерації є необґрунтованим, а податкові повідомлення-рішення, які прийняті на підставі цього висновку, є протиправними в цій частині, оскільки податковим органом не надано оцінки в акті перевірки індивідуальному податковому роз`ясненню ДПІ в м. Сєвєродонецьку від 25.08.2015 року № 1494/12-14-15-01/2.

Також, зазначає, що висновки податкового органу щодо не реальності поставки товарів постачальником ТОВ «Промхімія» замовнику «Дінреммонтаж Сервіс» є необґрунтованими, оскільки підтверджуються відповідними первинними документами та відображені в звітній податковій декларації позивача з податку на прибуток за 2014 рік та в звітних податкових деклараціях позивача з податку на додану вартість за період з 01.01.2014 року 31.01.2015 року .

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції та надаючи оцінку спірним правовідносинам, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Підпункт 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За правилами пунктів 138.4 та 138.5 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 138.6 статті 138 Податкового кодексу України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Наведені правові норми вказують, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до ст. 1 розділу І Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 3 закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні: метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 4 закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах: обачність - застосування в бухгалтерському обліку методів оцінки, які повинні запобігати заниженню оцінки зобов`язань та витрат і завищенню оцінки активів і доходів підприємства; повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми;

Відповідно до статті 8 закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Відповідно до статті 9 закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Тобто, відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлені первинні документи, що містять дані про зміст господарських операцій.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. «а» ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Таким чином, податкова накладна є документом, який є підставою для нарахування податкового кредиту.

Між тим, наявність податкових накладних та актів наданих послуг дійсно є обов`язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту та витрат, але не вичерпною, оскільки підставою для виникнення права на податковий кредит та витрати є, зокрема, реальність господарських операцій, на підставі яких сформовано такі показники податкової звітності.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктами 52.1. та 52.2. ст.52 Податкового кодексу України передбачено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом; податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Згідно з п.53.1. ст.53 Податкового кодексу України не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Як свідчать матеріали справи, Приватне підприємство Дінреммонтаж Сервіс, ідентифікаційний код 36399469, зареєстрований Виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради Луганської області 01.04.2009 року, місцезнаходження юридичної особи: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, б.109, кв. 52, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №000217 (Т.1 а.с.12). Позивач перебуває на обліку у ДПІ у м. Сєвєродонецьк з 03.04.2009 за №54, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 03.04.2009 №54 (Т.1 а.с.14). Згідно зі свідоцтвом №100233544 про реєстрацію платника податку на додану вартість - є платником платник ПДВ з 02.07.2009 року (Т.1 а.с.15). Відповідно до довідки АБ №587894 з ЄДПОУ види діяльності за КВЕД-2010 встановлені: 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення та 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування. Індивідуальний сектор економіки за КІСЕ S.11002 Приватні нефінансові корпорації (т.1 а.с.16).

ТОВ «Промхімія» - контрагент позивача, за операціями з яким було проведено перевірку позивача податковим органом, має ідентифікаційний код 37564053, зареєстрований Виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради Луганської області 14.04.2011 року, місцезнаходження юридичної особи: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Менделєєва, б.1. З 18.04.2011 перебуває на податковому обліку у ДПІ у м. Сєвєродонецьку, має наступні види діяльності: 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранпортних засобів; 46.69 оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 46.75 оптова торгівля хімічними продуктами; 46.76 оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 49.41 вантажний автомобільний транспорт; 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 74.90 інша професійна діяльність, наукова та технічна діяльність; 33.12 ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; 33.20 установлення та монтаж машин і устаткування, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.12.2016 (т. 7 а.с.102-107).

Підставами для проведення перевірки позивача податковим органом, як зазначено в акті перевірки, стали: постанова про призначення у кримінальному провадженні № 0000004 документальної позапланової виїзної перевірки заступника начальника СУ ФР ДПІ у м. Сєвєродонецьку від 06.07.2015, наказ ДПІ в м. Сєвєродонецьку №25-п від 16.10.2015 та направлення від 19.10.2015 №№ 33/12-14-03/16, 34/12-14-03/16, 35/12-14-03/16 (т.1 а.с.18, т.7 а.с.33, т.3 а.с.116-120).

Відповідно до вказаної постанови слідчого органу перевірку призначено, оскільки за результатами перевірки підприємства ТОВ «Промхімія» органами, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства було встановлено ознаки відсутності факту реального здійснення даним підприємством господарської діяльності, що виражається у відсутності на підприємстві трудових ресурсів, для здійснення даного роду операцій, в тому числі з ПП Дінреммонтаж сервіс. Згідно з картки особового рахунку в АІС Податковий блок, платник податків ТОВ Промхімія не знаходиться за адресою реєстрації та не має можливості підтвердити законність формування податкового кредиту, про що свідчить відповідний акт щодо неможливості звірки, складення органами податкової служби за місцем реєстрації підприємства. Також встановлено, що згідно даних ВРЕВ при УДАЇ та реєстраційної служби ТОВ Промхімія не має основних фондів (складських приміщень, транспорту) необхідних для здійснення господарської діяльності (т.7а.с.33).

План перевірки, що містить питання, стосовно яких проводилася перевірка, та є додатком №1 до вказаного наказу(т.3 а.с.119), відповідачем суду не надано, тому не має можливості надати оцінку діям та висновкам представників податкового органу під час перевірки стосовно того, чи діяли вони в межах наданих повноважень та відповідно до вказаного плану.

Позивачем не оскаржуються наявність підстав для проведення перевірки та дії відповідача щодо її проведення.

Податковим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка з питань дотримання валютного та іншого законодавства, сплати єдиного внеску, військового збору, в тому числі взаємовідносин позивача з ТОВ «Промхімія» за період з 01.01.2014 по 31.01.2015, що проведена податковим органом на підставі постанови начальника СУ ФР ДПІ у м. Сєвєродонецьку від 06.07.2015 та наказу ДПІ в м. Сєвєродонецьку, за результатами якої складено акт № 939/12-14-22-05/36399469 від 03.11.2015 (т.1 а.с.18-43).

За висновками акту відповідачем (з урахуванням його висновків про нереальність всіх господарських операцій позивача з ТОВ «Промхімія» в період з 01.01.2014 по 31.12.2014) встановлені такі порушення з боку ПП «Дінреммонтаж Сервіс», а саме:

- порушення п.44.1 ст.44, п.135.1, п.135.2, ст.135, п.137.1, ст. 137, п.п.1381.1, п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток у загальній сумі 386 273 грн, у тому числі за 2014 рік у сумі 386 273 грн;

- порушення п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість у загальній сумі 547 809 грн, у тому числі: лютий 2014 року 76028 грн, березень 2014 року 67250 грн, квітень 2014 року 40610 грн, вересень 2014 року 108167 грн, листопад 2014 року 26120 грн, грудень 2014 року 145531грн, січень 2015 року 84103 грн. (Т.1 а.с. 18-43).

За вказаним актом перевірки під час її проведення податковим органом виявлені такі підстави для зазначених вище висновків:

1) завищення задекларованих ПП «Дінреммонтаж Сервіс» показників у рядку 02 Декларацій з податку на прибуток «Дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів, послуг)» показників за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 шляхом відображення в ньому обсягів нереальної поставки (продажу) послуг генпідряду 5% по взаємовідносинам з ТОВ «Промхімія» щодо виконання робіт на ПРАТ «ЛИНІК» при відсутності об`єкту оподаткування податком на прибуток у сумі 45 546 грн (т.1 а.с.20 зворотній бік);

2) не відображення у рядку 03 ІД Декларацій «Інші доходи» за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 суми доходів, пов`язаних з взаємовідносинами з ТОВ «Промхімія» за договорами субпідряду (т.1 а.с.21);

3) завищення витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування по взаємовідносинам з ТОВ «Промхімія» за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 на суму 2 191 507 грн (т.1 а.с.21 зворотній бік);

4) ПП «Дінреммонтаж Сервіс» завищено задекларовані показники рядку 05.4 Декларацій з податку на прибуток підприємств «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів, робіт, послуг внаслідок внесення вартості субпідрядних робіт та товарів по взаємовідносинам з ТОВ «Промхімія» на загальну суму 2 191 507 грн (т.1 а.с.22 зворотній бік);

5) відсутність в наданих до перевірки договорах підряду, укладених між ПП «Дінреммонтаж Сервіс» та ПрАТ «ЛІННІК»: № від 10.10.2013, №02021-0021 від 01.01.2014, № від 28.01.2014 обов`язкових додатків:

- згідно з п.9.2 договорів відсутній планований до залучення за даним договором перелік субпідрядників з вказуванням в переліку субпідрядників ТОВ «Промхімія»;

- додаткова угода до договорів про залучення до виконання робіт за даним договором субпідрядника ТОВ «Промхімія»;

- згідно з пунктом 4.1.4 договорувідсутні документи щодо інформування Замовника Замоаника про укладення договорів з підрядними організаціями на протязі трьох робочих днів з моменту їх укладання з обов`язковим додаванням до договору ксерокопії договору з ТОВ «Промхімія»;

- згідно з п. 4.2.2 договору відсутнє погодження з Замовником (ПАТ «ЛІННІК») на залучення для виконання робіт підрядну спеціалізовану будівельну організацію ТОВ «Промхімія» та відсутні дозвільні та інші документи на підтвердження необхідної кваліфікації та спеціалізації працівників ТОВ «Промхімія» на виконання спеціальних робіт (т.1 а.с.22 зворотній бік -23);

6) порушення вимог стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1: 2013 «Правила визначення вартості будівництва», що затверджений наказом Мінрегіону від 05.07.2013 №293 та складання актів приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати по взаємовідносинам між ПП «Дінреммонтаж Сервіс» та ТОВ «Промхімія» за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 на бланках за формою №КБ-2в та КБ-3, яка вже не була чинною з 01.01.2014 (т.1 а.с.26 зворотній бік);

7) нереальність виконання ТОВ «Промхімія» силами п`яти штатних працівників (згідно з відомостями звіту ЄСВ) ремонтних робіт для ПП «Дінреммонтаж Сервіс» з огляду на кількість людино-годин, що відображені в актах прийняття виконаних робіт за формою №КБ-2в за березень, квітень, вересень, листопад, грудень 2014 року (т.1 а.с.27);

8) неможливість здійснення транспортування придбаного товару за договором №140213 від 13.02.2014 з ТОВ «Промхімія», оскільки останні не мають фізичних, технічних та технологічних можливостей для вчинення цих дій, а ПП «Дінреммонтаж Сервіс» не надано до перевірки первинних документів на транспортування цих товарів (т.1 а.с.27 зворотній бік);

9) бухгалтерські документи, якими оформлені взаємовідносини між ПП «Дінреммонтаж Сервіс» та ТОВ «Промхімія» за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 не відповідають дійсності та суперечать вимогам ст.ст. 3, 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки не містять відповідної та неупередженої інформації про результати діяльності та рух коштів підприємств, а також лише формально дотримуються вимог до складання бухгалтерських документів за відсутності жодних обставин, які б підтверджували сутність, тобто реальність здійснення відображених операцій (т.1 а.с.28 зворотній бік).

Як вбачається з акту перевірки, зазначені порушення встановлені податковим органом на підставі висновків про нереальність всіх господарських операцій позивача із ТОВ «Промхімія», що ґрунтуються на неможливості останніх власними силами виконати ремонтні роботи та забезпечити поставку товару на користь позивача у зв`язку з відсутністю трудових ресурсів, основних засобів виробництва, транспортних засобів, складських приміщень, тощо за податковою інформацією, що була в розпорядженні відповідача.

Відповідно до отриманої податкової інформації листом від 10.04.2015 №7937/7/04-67-22-04 від ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровськ ГУ ДФС у Дніпропетровській області надійшла податкова інформація по підприємству ТОВ Промхімія (п.н. 37564053) по взаємовідносинам з постачальниками та покупцями за період серпень, вересень, листопад, грудень 2014р, січень 2015 р. для врахування в роботі при дослідженні формування ланцюга ПДВ. Згідно цієї інформації встановлено:

- підприємство не знаходиться за податкової адресою - 49035, Дніпропетровська область, Ленінський район, вул. Юдіна, буд. 2А, зазначеною у статутних документах, про що складено акт №306/04-67-22-04/37564053 від 06.04.2015 Про неможливістьвручення листа ТОВ Промхімія () у зв`язку з незнаходженням за місцем реєстрації та разом із запитом на втановлення місцезнаходження платника податків №193 від 06.04.2015 направлено до оперативного управління ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська;

- згідно з фінансовим звітом суб`єкта малого підприємництва за 2014 рік, станом на 31.12.2014 на підприємстві основні фонди відсутні ;

- вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, що не мають реального товарного характеру;

- ТОВ Промхімія здійснювало безтоварні операції з придбання товарів (робіт, послуг) у підприємств-постачальників, які в дійсності не придбавалися вказаними підприємствами, а лише полягали в документальному їх оформленні (шляхом складання договорів, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних та інших документів, з метою ухилення від сплати податків та обов`язкових платежів (т.1 а.с.36 зворотній бік, т.3 а.с.98-111).

Щодо висновків акту перевірки позивач надавав заперечення податковому органу від 09.11.2015 №110, посилаючись в тому числі і на не надання оцінки в акті перевірки індивідуальному податковому роз`ясненню ДПІ в м. Сєвєродонецьку від 25.08.2015 №1494/12-14-15-01/2 щодо неоподаткування ПДВ операцій з нерезидентами на території РФ (т.4 а.с.198-201).

Згідно з відповіддю на заперечення, податковий орган визнав їх необґрунтованими лист від 13.11.2015 №4128/12-14-22-05/05 оцінці доводам позивача щодо наявності індивідуального податкового роз`яснення не надано (т.4 а.с.202-204).

На підставі акту перевірки податкові повідомлення-рішення протягом тривалого часу не приймалися податковим органом, і були прийняті в порядку примусового виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 09.12.2015 в справі №812/1605/15, якою було встановлено протиправну бездіяльність відповідача та зобов`язано податковий орган їх прийняти (т.4 а.с. 205-207, 163-169).

Податковим повідомленням-рішенням від 02 березня 2016 року № Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 386 273,00 грн та за штрафними санкціями на суму 96 568,25 грн, відповідно до розрахунку податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (т.1 а.с.58,59).

Податковим повідомленням-рішенням від 02 березня 2016 року № Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 547 809,00 грн та за штрафними санкціями у сумі 136 952,25 грн, відповідно до розрахунку податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (т.1 а.с.60,61).

У зв`язку з наданням обома сторонами численної кількості доказів у цій справі, суд вважає за необхідне встановити межі доказування. Оскільки спірним питанням цієї справи є саме правомірність висновків податкового органу щодо нереальності господарських операцій між ПП «Дінреммонтаж Сервіс» та ТОВ «Промхімія» протягом вказаного в акті періоду, отже це і є предметом доказування. Неналежними доказами в цій справі відповідно до вимог ч.1 ст.70 КАС України є ті, що не стосуються питання реальності вказаних операцій, їх оформлення та підтвердження первинними та бухгалтерськими документами, а також, що не пов`язані з прийняттям оскаржених рішень податковим органом.

Тому суд визнає неналежними доказами у справі показання свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які як працівники слідчого органу, що безпосередньо займалися проведенням слідчих дій в межах кримінального провадження №0000004 від 10.06.2015 щодо звинувачення керівника позивача ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України, оскільки вони не приймали участь в проведенні перевірки діяльності позивача, а також в здійсненні ним вказаних господарських операцій. Їх показання містять лише суб`єктивну оцінку матеріалів вказаного кримінального провадження.

Так само неналежними доказами у цій справі є висновки експертів, оскільки вони мають обумовлений характер.

Так, висновок економічної експертизи №20 від 18.05.2016 взагалі не стосується господарських операцій з поставки товару між позивачем та ТОВ «Промхімія», а розмір завданої матеріальної шкоди визначено в ньому лише за умови безтоварності виконаних робіт ТОВ «Промхімія» (т. 4 а.с.129-143).

Висновок почеркознавчої експертизи №19/113/6-4/101е від 08.11.2016 лише вказує на те, що дві умовні групи документів, які містять підписи керівника ТОВ «Промхімія» ОСОБА_4 , виконані різними особами. А які саме підписи належать ОСОБА_4 - експертом не встановлено (т.6 а.с.152-205).

В судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 підтвердив факт своєї особистої участі в здійсненні господарської діяльності ТОВ «Промхімія», в тому числі й проведенні та оформленні господарських операцій із позивачем. Доказів на спростування цих показань ОСОБА_4 суду не надано.

Так само неналежними доказами є всі документи, що стосуються діяльності контрагентів ТОВ «Промхімія», а саме: ТОВ «ДЕЛЬ-КАПО», ТОВ «ЛЕОНГРІН» та ПП «ТРЕЙДНАФТОХІМ», оскільки висновки податкового органу про неможливість здійснення ремонтних робіт для ТОВ «Промхімія» його контрагентами базуються на показаннях ОСОБА_4 на досудовому слідстві, які він не підтвердив в судовому засіданні, пояснивши, що вказані контрагенти були зазначені ним лише як можливі, з якими він працював в той період часу.

На час розгляду цієї справи в суді першої інстанції у 2016 році за даними Єдиного реєстру - судових рішень у кримінальних провадженнях: №0000004 та №0000020 - не прийнято, що визнали обидві сторони (т.4 а.с.155-156).

Також суд враховує положення ч.3 ст.72 КАС України, а саме: обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

На підтвердження факту наявності господарських операцій між позивачем ПП «Дінреммонтаж Сервіс» та ТОВ «Промхімія» суду надані первинні документи, які фактично можливо розділити на три умовні групи, що стосуються наступних правовідносин:

- виконання ремонтних робіт обладнання на території ПРАТ «ЛИНІК» на підставі договорів генерального підряду між ними та ПП «Дінреммонтаж Сервіс» із залученням ТОВ «Промхімія» як субпідрядної організації;

- поставки товарів постачальником ТОВ «Промхімія» замовнику ПП «Дінреммонтаж Сервіс»;

- виконання ремонтних робіт обладнання на території Російської Федерації (на підприємствах ВАТ «Невинномиський Азот» та ВАТ «НАК «Азот») на підставі договорів між ними та ТОВ «ТРІЗ» із залученням «Дінреммонтаж Сервіс» як субпідрядної організації та ТОВ «Промхімія» як субсубпідрядної організації.

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу щодо нереальності першої групи господарських операцій, а саме: виконання ремонтних робіт обладнання на території ПРАТ «ЛИНІК» лише силами ПП «Дінреммонтаж Сервіс» без залучення ТОВ «Промхімія», на що посилалися представники відповідача в судовому засіданні, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові; для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

Згідно з ч. 1-2 ст.838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи; у цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник; генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку.

За первинними документами, що надані позивачем, ТОВ «Дінреммонтаж Сервіс» відповідно до договорів підряду та генерального підряду з ПРАТ «ЛИНІК»: № від 10.10.2013; № від 09.01.2014; № від 28.01.2014 мало виконати певні ремонтні роботи технічного обладнання на території ПРАТ «ЛИНІК». Загальний перелік робіт зазначено в Додатку №2 до цих договорів (п.1.1.) (т.1 а.с.73-115).

Всі зазначені договори містять чіткі вимоги, визначені:

- п. 4.1.4, як обов`язок Підрядника інформувати Замовника про укладення договорів з підрядними організаціями на протязі трьох робочих днів з моменту їх укладання; до письмової інформації повинна додаватися ксерокопія договору з Підрядниками;

- п. 4.2.2 договорів, як право Підрядника залучати до виконання робіт підрядні спеціалізовані будівельні та інші організації за погодженням з Замовником;

- п. 9.2 виконання робіт за даним договором буде здійснюватися з залученням підрядних організацій шляхом укладання договорів підряду, що узгоджені з Замовником. До укладання договорів підряду з субпідрядними організаціями Підрядник письмово узгоджує перелік субпідрядників, що планується залучити за даним договором. Узгодженість сторін щодо залучення підрядних організацій оформлюється шляхом підписання Додаткової угоди до цього договору.

Враховуючи зміст ч.1 ст. 838 ЦК України, яка надає пріоритет положенням договору над приписами цієї норми, а також вказані вище вимоги пунктів 4.1.4, 4.2.2 та 9.2 договорів підряду та генерального підряду з ПРАТ «ЛИНІК»: № від 10.10.2013; № від 09.01.2014; № від 28.01.2014, наявним є висновок про те, що позивач не мав права укладати договір та залучати до виконання робіт - ТОВ «Промхімія» без погодження з ПРАТ «ЛИНІК», а також без повідомлення останнього про укладення такого договору.

Відповідач зазначив в акті перевірки, а позивач визнав той факт, що він не виконав ці умови та не узгодив з ПРАТ «ЛИНІК» свій намір укладання договорів із ТОВ «Промхімія», не уклав щодо цього додаткової угоди з ПРАТ «ЛИНІК», не повідомив їх про укладені договори, отже не мав права укладати вказані договори субпідряду та залучати ТОВ «Промхімія» до виконання робіт на ПРАТ «ЛИНІК».

Тому, договори субпідряду між ТОВ «Дінреммонтаж Сервіс» та ТОВ «Промхімія» на виконання певних робіт на ПрАТ ЛІННІК, а саме: № /С від 28.01.2014, № /С від 28.03.2014 та № /С від 28.03.2014 укладені позивачем всупереч положенням пунктів 4.1.4, 4.2.2 та 9.2 договорів підряду та генерального підряду позивача з ПРАТ «ЛИНІК», а саме: № від 10.10.2013; № від 09.01.2014; № від 28.01.2014, чим порушено вимоги ч.1 ст.838 ЦК України (Т.1 а.с. 111-127).

Однак, статтею 204 Цивільного кодексу України, встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Цивільним кодексом України прямо не визначена недійсність правочину субпідряду, що укладений всупереч договору підряду, а доказів визнання вказаних договорів субпідряду недійсними на підставі рішення суду, що набрало законної сили, суду податковим органом не надано, отже відповідач не довів обґрунтованості своїх висновків, тому ці правочини є дійсними.

Надаючи оцінку вказаним договорам субпідряду як доказам в справі, суд звертає увагу, на те, що вони (на відміну від договорів підряду та генерального підряду з ПРАТ «ЛИНІК») не містять об`єму та переліку робіт, які має виконати за цими договорами ТОВ «Промхімія» протягом встановленого в них строку (п.1.2). Отже предмет цих договорів сторонами не визначений, тому перевірити факт виконання (в тому числі своєчасність), субпідрядником своїх обов`язків за вказаним договором фактично не можливо. В договорах субпідряду також немає посилання на окремі документи (специфікації, переліки, додатки), які б визначали об`єм та перелік вказаних робіт, про наявність таких документів позивач суд не повідомляв. Однак, всі договори субпідряду містять чітко визначену вартість всіх робіт за вказаними договорами (п.2.1 договорів).

Тому, акти виконаних робіт, акти заліку зустрічних однорідних вимог, платіжні та інші первинні документи, що стосуються вказаних господарських операцій за договорами субпідряду між позивачем та ТОВ «Промхімія» стосовно ПРАТ «ЛИНІК», не є належними доказами факту виконання ТОВ «Промхімія» своїх обов`язків за вказаними договорами, оскільки на підставі цих договорів (№ /С від 28.01.2014, № /С від 28.03.2014 та № /С від 28.03.2014) за відсутності в них визначення об`єму та переліку певних робіт як предмету договору, не можливо встановити, що певні роботи, зазначені в актах виконаних робіт, здійснювалися саме в межах та на виконання вказаних договорів субпідряду.

Свідок ОСОБА_5 , який обіймає посаду виконуючого обов`язки директора з ремонтів та обслуговування ПРАТ ЛИНІК, підтвердив той факт, що дійсно «Дінреммонтаж Сервіс» самостійно виконати роботи за вказаними договорами в передбачені строки не мав можливості, про що повідомляли ПРАТ «ЛИНІК». Тому на прохання директора позивача ОСОБА_3 свідок проводив технічний аудит додаткових працівників, які мали бути залучені до виконання вказаних робіт позивачем.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтвердили факт виконання робіт на ПрАТ ЛІННІК із залученням інших працівників. Завдання на виконання певних робіт їм надавалися прямо під час виконання ремонтних робіт на об`єкті, якість роботи перевірялася на місці, факт виконання ними робіт оформлювався актами виконаних робіт, в складанні та підписанні яких свідки не приймали участь.

Також факт виконання вказаних робіт із залученням інших працівників підтверджено нарядами-допусками на виконання робіт на ПРАТ «ЛИНІК» (т.3 а.с.246-251, т.4 а.с. 1-2), де, крім штатних працівників відповідно до звіту позивача по ЄСВ та 1-ДФ на той період (Т.5 а.с.17-78), також зазначені і прізвища інших працівників. Дійсність цих нарядів-допусків підтвердив свідок ОСОБА_5 , якому вони надавалися судом для огляду в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_4 директор ТОВ «Промхімія» в судовому засіданні в суді першої інстанції зазначив, що для виконання робіт на ПРАТ ЛИНІК та на території Російської Федерації ним залучалися працівники субпідрядних організацій, яких саме - він вже не пам`ятає, документи щодо діяльності його підприємства частково вилученні слідчим органом.

Відповідно до актів виконаних робіт: №№ 55-02 за лютий 2014 року, 56-02 за лютий 2014 року, 58-02 за лютий 2014 року, 45-03 за березень 2014 року, 48-03 за березень 2014 року, 49-03 за березень 2014 року, 1-04 за квітень 2014 року, 2-04 за квітень 2014 року, 3-04 за квітень 2014 року, 4-04 за квітень 2014 року, 5-04 за квітень 2014 року, 6-04 за квітень 2014 року, 7-04 за квітень 2014 року, 8-04 за квітень 2014 року, 9-04 за квітень 2014 року, 10-04 за квітень 2014 року, 11-04 за квітень 2014 року, 12-04 за квітень 2014 року, 13-04 за квітень 2014 року, 14-04 за квітень 2014 року, 15-04 за квітень 2014 року, 16-04 за квітень 2014 року, 17-04 за квітень 2014 року, 18-04 за квітень 2014 року, 28-04 за квітень 2014 року, 26-04 за квітень 2014 року, 29-04 за квітень 2014 року, 21-04 за квітень 2014 року, 60-04 за квітень 2014 року, 54-04 за квітень 2014 року, 55-04 за квітень 2014 року, 56-04 за квітень 2014 року, 58-04 за квітень 2014 року між ПРАТ ЛИНІК та ТОВ «Дінреммонтаж Сервіс» роботи за вказаними договорами виконані в повному обсязі, що також підтвердив свідок ОСОБА_5 (т.1 а.с.132-216).

Надаючи оцінку інформації податкового органу, щодо джерел отримання доходів іншими працівниками, що були залучені до виконання робіт ПРАТ ЛИНІК за вказаними нарядами-допусками (т.6 а.с. 119-136), суд вважає їх неналежними доказами для доведення факту нереальності вказаних господарських операцій між позивачем та ТОВ «Промхімія», оскільки зазначені вище наряди-допуски містять прізвища та ініціали працівників російською мовою (база даних відповідача українською), також в нарядах не вказано індивідуальних податкових номерів зазначених в них осіб, тому не можливо встановити відповідність наданої податковим органом інформації відомостям, що містять зазначені наряди-допуски.

Отже, на підставі вказаних доказів судами встановлено факт виконання ТОВ «Дінреммонтаж Сервіс» своїх обов`язків перед ПРАТ ЛИНІК за вказаними договорами підряду та генерального підряду із залученням інших крім власних працівників, що підтверджено нарядами-допусками до вказаних робіт. Ці докази надавалися позивачем під час перевірки, однак їм не була надана належна оцінка податковим органом.

Зазначений факт спростовує висновок податкового органу про виконання цих робіт позивачем власними силами та нереальність цих операцій.

Встановлені судом факти свідчить лише про невідповідність первинних документів за вказаними господарськими операціями вимогам ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки вони не містять відповідної та неупередженої інформації про результати діяльності та рух коштів підприємств.

Таким чином, за встановлених обставин фактичного виконання позивачем своїх обов`язків перед ПРАТ «ЛИНІК» не лише власними силами, а із залученням інших працівників, однак, неналежного оформлення бухгалтерських документів щодо виконання субпідрядних робіт ТОВ «Промхімія» на користь позивача, висновок податкового органу про нереальність вказаних операцій є необґрунтованим та передчасним. Однак, станом на момент перевірки відповідно до наданих податківцям документів, позивач дійсно не мав підстав для відображення цих операцій в своїй податковій звітності та права на складання податкових накладних і використання їх як підстав для формування податкового кредиту.

Тому, податковий орган правомірно прийшов до висновку про завищення позивачем податку на прибуток та податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями з ТОВ «Промхімія» щодо виконання ремонтних робіт обладнання на території ПРАТ «ЛИНІК».

Зазначені обставини, встановлені в ході судового розгляду справи, вказують на правомірність винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в цій частині та відсутність підстав для їх скасування на вказані вище суми донарахованих податкових зобов`язань та застосуваних у зв`язку з цим штрафних санкцій.

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу щодо не реальності третьої групи господарських операцій, а саме: виконання ремонтних робіт обладнання на території Російської Федерації (на підприємствах ВАТ «Невинномиський Азот» та ВАТ «НАК «Азот») на підставі договорів, що укладені між «ТРІЗ» ЛТД та «Дінреммонтаж Сервіс» як підрядної організації та ТОВ «Промхімія» як субпідрядної організації, суд встановив такі факти.

Відповідно до договорів № 58-14/У від 20.06.2014, №91-14/У від 25.08.2014, №32-14/У від 24.03.2014, №84-14/У від 04.08.2014, що укладено між «ТРІЗ» ЛТД як Замовником та «Дінреммонтаж Сервіс» як підрядником, чітко визначено перелік робіт, які має виконати позивач, що передбачено відповідними Додатками, які є невід`ємними частинами договорів (Т.2 а.с.80-126).

Згідно з договорами субпідряду № 58-14/С від 20.06.2014, №91-14/С від 25.08.2014, №32-14/С від 24.03.2014, №84-14/С від 04.08.2014, що були укладені позивачем як замовником та ТОВ «Промхімія» як підрядником, також чітко визначено перелік робіт, які має виконати ТОВ «Промхімія», що передбачено відповідними Додатками, які є невід`ємними частинами цих договорів. (Т.2 а.с. 127-160).

При цьому співставлення вказаних Додатків до договорів чітко визначає об`єм та перелік робіт, які має виконати для «ТРІЗ» ЛТД - «Дінреммонтаж Сервіс» як підрядник, а які ТОВ «Промхімія» як субпідрядник.

Зазначені договори не містять обмежень права підрядника щодо залучення субпідрядних організацій на виконання цих робіт, тому відповідно до вимог ч.1 ст.838 ЦК України, підрядники мають на це право.

Факт реальності виконання «Дінреммонтаж Сервіс» своїх обов`язків за вказаними договорами з «ТРІЗ» ЛТД підтверджено актами здачі-приймання виконаних робіт (т.2 а.с. 167-172), їх оплати, оплати послуг за перевезення працівників банківськими виписками (т.2 а.с. 62, 65, 68-77) наказами на відрядження, посвідченнями про відрядження, проїзними документами, міграційними картками на ім`я його працівників, а також технічними звітами щодо виконання робіт у відрядженні (т.3 а.с.198-245).

Свідок ОСОБА_10 як заступник директора з технічного сервісу «ТРІЗ» ЛТД в судовому засіданні в суді першої інстанції підтвердив той факт, що власними силами позивач не зміг би виконати на той час та у встановлені строки зазначених робіт, тому «ТРІЗ» ЛТД не заперечував проти залучення субпідрядних організацій. Всі субпідрядні організації для замовників цих робіт суб`єктів РФ здійснюють роботи від імені «ТРІЗ» ЛТД, в тому числі і позивач. Технічний аудит працівників, інструктаж з безпеки праці, допуски до робіт, якість їх виконання перевіряються та оформлюються на місці виконання робіт представниками іноземного замовника.

Факт виконання вказаних робіт на об`єктах Російської Федерації на підприємствах ВАТ «Невинномиський Азот» та ВАТ «НАК «Азот» з залученням до робіт працівників інших організацій, за виконання яких ніс відповідальність позивач, підтвердили працівники позивача, свідки Над`ярний, ОСОБА_8 , Титовський І.І., ОСОБА_6 . Отже висновок податкового органу, що вказані роботи виконані позивачем власними силами та щодо нереальності вказаних операцій не знайшов обґрунтованого підтвердження в судовому засіданні.

Згідно з актами приймання виконаних робіт (наявність яких визнається сторонами), що підписані позивачем та ТОВ «Промхімія», а саме: №58-14С від 11.09.2014; №84-14С від 28.11.2014; №91-14С/1 та №91-14С/2 від 23.12.2014 та №91-14С/3 від 19.01.2015; № 32-14С від 11.12.2014 - ТОВ «Промхімія» виконали свої обов`язки за вказаними договорами субпідряду ( т.1 а.с.26, т.2 а.с.173-198, т.7а.с.97).

Відповідно до актів виконаних робіт, підписаних позивачем та «ТРІЗ» ЛТД: акту від 11.09.2014 (за договором № 58-14у від 20.06.20124); №1 від 11.12.2014 (за договором № 32-14У від 24.03.2014), № 1 та №2 від 23.12.2014, №3 від 19.01.2015 (за договором 91-14У від 25.08.2014), розрахунку-коригування до акту № 1 від 23.12.2014; акту №1від 25.12.2014 та №2 від 29.12.2014 ( до договору 84-14У від 04.08.2014); позивач виконав свої обов`язки перед замовником (т.2а.с.161-172).

До зазначених договорів субпідряду позивачу виписані такі податкові накладні ТОВ Промхімія:

- № 27 від 11.09.2014 на суму 316515,00 грн, сума ПДВ 63303,00 грн (за договором № 58-14/С від 20.06.2014 щодо виконання робіт на ВАТ «НАК «Азот»» м. Новомосковськ);

- № 43 від 11.12.2014 на суму 120680,00 грн, сума ПДВ 24136,00 грн (за договором № 32-14/С від 24.03.2014 щодо виконання робіт на ВАТ «Невиномиський Азот»);

- № 127 від 28.11.2014 на суму 130600,00 грн, сума ПДВ 26120,00 грн (за договором № 84-14/С від 04.08.2014 щодо виконання робіт на ВАТ «Невиномиський Азот»);

- № 59 від 23.12.2014 на суму 606975,00 грн, сума ПДВ 191395,00 грн (за договором № 91-14/С від 25.08.2014 щодо виконання робіт на ВАТ «Невиномиський Азот») (т.2 а.с. 198-201);

- №23 від 19.01.2015 на суму 420514,00 грн, сума ПДВ 84102,00 грн (за договором № 91-14/С від 25.08.2014 щодо виконання робіт на ВАТ «Невиномиський Азот») (т.3 а.с.163 ).

Факт оплати вартості вказаного товару не заперечується податковим органом, що досліджував це питання в ході перевірки (т.1 а.с.36), а також підтверджено в тому числі копіями банківських виписок: від 03.12.2014 на суму 145000,00 грн, 08.12.2014 на суму 145000,00 грн; від 10.12.2014 на суму 89818,00 грн, від 15.12.2014 на суму 156720,00 грн, від 28.01.2015 на суму 144816,00 грн, від 16.03.2015 на суму 79616.80 грн, від 24.02.2015 на суму 145000,00 грн, від 16.03.2015 на суму 79616,80 грн, від 31.03.2015 на суму 100000,00 грн, від 06.04.2015 на суму 100000,00 грн, від 20.04.2015 на суму 80000,00 грн (т.2 а.с.69 -79).

Зазначені операції відображені в звітній податковій декларації позивача з податку на прибуток за 2014 рік та в звітних податкових деклараціях позивача з податку на додану вартість за період 01.01.2014 31.01.2015 (т.1 а.с.15, 30).

Податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати іншими особами податку до бюджету, від перебування чи неперебування інших платників податків за податковою адресою, а також від господарських та виробничих можливостей платників податків. Правомірність віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту та певних сум до складу витрат з податку на прибуток поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання іншими платниками податків своїх податкових зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками чи іншими платниками податків правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом чи іншими платниками податків податкових зобов`язань. А відтак, за умови невстановлення контролюючим органом наявності схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника чи третіх осіб для одержання платником податків незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «БУЛВЕС проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Як вбачається з акту перевірки та відповіді на заперечення позивача щодо висновків акту перевірки, податковим органом не надано оцінки в акті перевірки та вказані відповіді індивідуальному податковому роз`ясненню ДПІ в м. Сєвєродонецьку від 25.08.2015 №1494/12-14-15-01/2 щодо неоподаткування ПДВ операцій з нерезидентами щодо виконання робіт на території РФ, що також вказує на необгрунтованість висновків акту перевірки та прийнятих на їх підставі повідомлень-рішень (т.5а.с.98-105).

Отже висновок податкового органу про реальність господарських операцій за договорами субпідряду № 58-14/С від 20.06.2014, №91-14/С від 25.08.2014, №32-14/С від 24.03.2014, №84-14/С від 04.08.2014 між позивачем та ТОВ «Промхімія», а також заниження позивачем податку на прибуток на та заниження зобов`язань з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями з ТОВ «Промхімія» щодо виконання ремонтних робіт обладнання на території Російської Федерації є необгрунтованим, податкові повідомлення-рішення, що прийняті на підставі цього висновку є протиправні в цій частині та підлягають скасуванню.

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу щодо не реальності другої групи господарських операцій, а саме: поставки товарів постачальником ТОВ «Промхімія» замовнику «Дінреммонтаж Сервіс», суд керується такими вимогами чинного законодавства.

За загальними правилами, що передбачені ч.ч.1-2 ст. 712 Цивільно кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором від 13.02.2004 №140213 позивач є замовником, а ТОВ «Промхімія» є постачальником ТМЦ в асортименті та кількості, що визначені накладними, які на рівні з додатковими угодами та іншими двосторонніми документами до Договору, які підписані уповноваженими представниками сторін, є невід`ємними частинами договору (п.6.1). Транспортування товару відповідно до п.1.4 здійснюється за домовленістю сторін (т.2 а.с.202).

Поставка товару, а саме: малоцінного інвентарю, основних засобів, інструментів, спецодягу та ганчір`я від постачальника ТОВ «Промхімія» відбувалася чотирма партіями на підставі видаткових накладних:

- № 18/02-2 від 18.02.2014 року на суму 32167,17 грн., сума ПДВ 6433,43 грн, від постачальника підписано директором ТОВ «Промхімія» Перцюхом Ю.М., а від замовника не вказана особа за довіреністю №22 від 18.02.2014 (т.2 а.с.203);

- № 19/02-2 від 19.02.2014 на суму 21900,00 грн., сума ПДВ - 4380,00 грн, від постачальника підписано директором ТОВ «Промхімія» Перцюхом Ю.М., а від замовника не вказана особа за довіреністю №22 від 18.02.2014 (т.2 а.с.204);

- № 05/09-5 від 05.09.2014 на суму 34020,00 грн., сума ПДВ 6804,00 грн, від постачальника підписано директором ТОВ «Промхімія» Перцюхом Ю.М., а від замовника Самойлова Н.Л. за довіреністю №53 від 05.09.2014 (т.2 а.с.205);

- № 26/09 від 26.09.2014 на суму 190300,50 грн., сума ПДВ 38060,10 грн, від постачальника підписано директором ТОВ «Промхімія» Перцюхом Ю.М., а від замовника Самойлова Н.Л. за довіреністю №54 від 26.09.2014 (т.2 а.с.206).

До зазначеного договору поставки товару позивачу виписані податкові накладні ТОВ Промхімія :

№ 12 від 18.02.2014 на суму 32167,17 грн., сума ПДВ 6433,43 грн;

№ 13 від 19.02.2014 на суму 21900,00 грн., сума ПДВ - 4380,00 грн;

№93 від 05.09.2014 на суму 34020,00 грн., сума ПДВ 6804,00 грн;

№75 від 26.09.2014 на суму 190300,50 грн., сума ПДВ 38060,10 грн (т.1 а.с.35, т.2 а.с.185-188).

Як пояснив в судовому засіданні в суді першої інстанції представник позивача Самойлов П.В., 19.02.2014 він з ОСОБА_11 , що керував транспортним засобом, який належить ПП «Дінреммонтаж Сервіс» забрали товар, зазначений у видаткових накладних № 18/02-2 та № 19/02-2 на складі ТОВ «Промхімія», що підтверджено подорожнім листом №0027 від 19.02.2014 (т.7 а.с.108). Товар видавав Перцюх Ю.М., отримав Самойлов П.В. за довіреністю № від (т.6 а.с.63). Довіреність внесена в реєстр довіреностей на підприємстві позивача (т.6 а.с.62). Товар за видатковими накладними № 05/09-5 від 05.09.2014 та № 26/09 від 26.09.2014 поставлявся ОСОБА_4 до офісу ПП «Дінреммонтаж Сервіс», отримувала ОСОБА_12 за довіреностями № 53 від 05.09.2014 та №54 від 26.09.2014, що також внесені до реєстру довіреностей позивача (т.6 а.с.62, 64,65).

Наявність власного транспортного засобу в позивача підтверджена (т.7 а.с.90).

Вказані факти підтвердили свідок ОСОБА_11 , що приймав безпосередню участь в отриманні, завантаженні, вивантаженні та перевезенні товару 19.02.2014, а також свідок ОСОБА_13 , що на той час працювала бухгалтером позивача та була присутня під час доставки товару на офіс ПП «Дінреммонтаж Сервіс» ОСОБА_4 ..

Факт оплати вартості вказаного товару не заперечується податковим органом, що досліджував це питання в ході перевірки (т.1 а.с.36), а також підтверджено в тому числі копіями банківських виписок: від 10.12.2014 на суму 40824,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 6804,00 грн від 11.12.2014 на суму 128360,60 грн, в тому числі ПДВ на суму - 21393,43 грн (т.2 а.с.70-71).

Позивачем надані численні докази на підтвердження подальшого використання отриманого товару для здійснення своєї господарської діяльності, а саме копії: наказу №6-П/1 від 20.02.2014 року з додатками, актів приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 20.02.2014 року, відомостей видачі ЗІЗ на місцях використання за вересень 2014 року, актів приймання-передачі(внутрішнього переміщення) основних засобів від 26.09.2014 року, актів приймання-передачі(внутрішнього переміщення) основних засобів від 25.06.2014 року, відомостей видачі ЗІЗ на місцях використання за червень 2014 року, актів приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 26.09.2014 року (т.2 а.с.207-250), (т.3 а.с.1-22).

Зазначені операції відображені в звітній податковій декларації позивача з податку на прибуток за 2014 рік та в звітних податкових деклараціях позивача з податку на додану вартість за період 01.01.2014 31.01.2015 (т.1 а.с.15).

Тому, з урахуванням вищенаведеної позиції суду, що акт перевірки ґрунтується лише на припущеннях податкового органу про неспроможність ТОВ «Промхімія» виконати свої зобов`язання перед позивачем, висновок податкового органу про нереальність вказаних господарських операцій, а також заниження позивачем зобов`язань податку на прибуток та заниження зобов`язань з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями з ТОВ «Промхімія» щодо поставки ТМЦ є необґрунтованим, податкові повідомлення-рішення, що прийняті на підставі цього висновку є протиправні в частині, що стосується цих операцій та підлягають скасуванню.

З наведеної податковим органом інформації в формі таблиці як розрахунок-обґрунтування прийнятих повідомлень-рішень з виділенням сум за окремими господарськими операціями (т.7 а.с.35-37) вбачається, що на підставі первинних документів в податковій звітності позивача за операціями з ТОВ «Промхімія» виконання робіт на території РФ як об`єкт опадаткування податком на прибуток відображено суму - 1174770 грн, сума податку на прибуток 211459 грн, штрафна санкція 52865 грн; а за операціями поставки позивачу ТОВ «Промхімія» ТМЦ як об`єкт опадаткування податком на прибуток вказана сума - 105 817 грн, сума податку на прибуток 19047 грн, штрафна санкція 4761,77 грн.

Отже, податкове повідомлення-рішення № від 02.03.2016 за платежем податок на прибуток приватних підприємств підлягає скасуванню в частині донарахування позивачу зобов`язань на суму: 230506 = (211459 + 19047) грн; та в частині донарахування позивачу штрафної санкції на суму: 57626,77 = (52865 + 4761,77) грн.

Також з наведеної податковим органом інформації в формі таблиці як розрахунок-обґрунтування прийнятих повідомлень-рішень з виділенням сум за окремими господарськими операціями (т.7 а.с.35-37) вбачається, що на підставі первинних документів в податковій звітності позивача за операціями з ТОВ «Промхімія» виконання робіт на території РФ як об`єкт опадаткування ПДВ відображено суму - 1595284 грн, сума ПДВ 319057 грн, штрафна санкція 79764,25 грн; а за операціями поставки позивачу ТОВ «Промхімія» ТМЦ як об`єкт опадаткування ПДВ вказана сума - 278388 грн, сума ПДВ 55677 грн, штрафна санкція 13919,25 грн.

Відтак, податкове повідомлення-рішення № від 02.03.2016 за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) підлягає скасуванню в частині донарахування позивачу зобов`язань на суму: 374734 = (319057 + 55677) грн; та в частині донарахування позивачу штрафної санкції на суму: 93683,50 = (52865 + 4761,77) грн.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За змістом статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 283, 310, 315, 316, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного підприємства «Дінреммонтаж Сервіс» та Головного управління ДПС у Луганській області залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року у справі № 812/192/16 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 17 лютого 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 лютого 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г.Казначеєв

І.В. Сіваченко