Справа № 560/3696/24
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3696/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

19 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1 ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації №621/ІКП/22-01-24-02-10 від 07.02.2024, зобов`язання надати індивідуальну податкову консультацію.

1.2 В обґрунтування вимог про стягнення судових витрат зазначає, що звернувся до податкового органу для отримання індивідуальної податкової консультації стосовно питань оподаткування ПДВ вартості стоматологічних послуг. Відповідачем надано індивідуальну податкову консультацію, з якою позивач не погоджується.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1 Позивач звернувся до Головного управління ДПС у Хмельницькій області з заявою від 27.04.2023 про надання індивідуальної податкової консультації, де просив надати ІПК стосовно наступного питання: чи поширюються на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 ) норми п.п. 197.1.5 п. 197.2 ст. 197 Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування ПДВ вартості наданих стоматологічних послуг.

2.2 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області надано індивідуальну податкову консультацію від 31.08.2023, яку у подальшому 07.02.2024 було зареєстровано Державною податковою службою України за №621/ІКП/22-01-24-02-10.

2.3 Як вбачається зі змісту індивідуальної податкової консультації, податковий орган зазначив, що згідно з п.п. 197.1.5 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з постачання послуг з охорони здоров`я закладами охорони здоров`я, що мають ліцензію на постачання таких послуг, а також постачання послуг реабілітаційними установами для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, що мають ліцензію на постачання таких послуг відповідно до законодавства, крім послуг перелічених в абзацах "а"-"о" пункту 197.1 статті 197 ПКУ. Вичерпний перелік закладів охорони здоров`я затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України "Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських посад, посад фармацевтів, посад фахівців з фармацевтичною освітою, посад професіоналів у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я, посад професіоналів з вищою немедичною освітою у закладах охорони здоров`я та посад професіоналів з вищою немедичною освітою, залучених до надання реабілітаційної допомоги у складі мультидисциплінарних реабілітаційних команд в закладах охорони здоров`я" від 28.10.2002 №385, який зареєстровано Міністерством юстиції України 12.11.2002 за №892/7180. Оскільки стоматологічний кабінет не є закладом охорони здоров`я у розумінні положень Наказу МОЗ №385, а вказану пільгу мають право використовувати виключно заклади охорони здоров`я та реабілітаційні установи для інвалідів та дітей-інвалідів, які мають ліцензію на надання послуг з охорони здоров`я, фізичні особи-підприємці платники ПДВ, що надають стоматологічні послуги, не мають права на застосування п. п. 197.1.5 пункту 197.1 статті 197 ПКУ. Таким чином, стоматологічна практика, яка здійснюється фізичною особою - підприємцем за наявності спеціального дозволу (ліцензії), не є діяльністю закладу охорони здоров`я, тому оподатковується ПДВ на загальних підставах.

2.4 У своїй заяві ОСОБА_1 покликався також на раніше проведену стосовно нього позапланову виїзну перевірку, а також рішення судів, прийняті за результатами перегляду податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі висновків цієї перевірки.

2.5 Так, зі змісту наданого до позову та згаданого у заяві платника акту перевірки від 10.08.2022 №2864/22-01-24-05/ НОМЕР_1 вбачається, що нею було встановлено, зокрема, завищення ФОП ОСОБА_1 від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 декларації) за червень 2022. За результатами перевірки податковим органом прийняте податкове повідомлення-рішення "В4" № від 31.08.2022, яке було оскаржене позивачем до суду.

2.6 Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.01.2023, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2023 у справі 560/9735/22, визнано протиправним та скасоване зазначене податкове повідомлення-рішення. Суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що позивач мав право на застосування норми п.п. 197.1.5 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування ПДВ вартості наданих стоматологічних послуг. Суди зазначили, що оскільки позивач є фізичною особою-підприємцем, що надає стоматологічні послуги, маючи ліцензію на постачання таких послуг, при цьому не здійснює медичне обслуговування громадян у медичних закладах із поліпшеним сервісним обслуговуванням, він звільняється від оподаткування податком на додану вартість таких операцій.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1 Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року, позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію Головного управління ДПС у Хмельницькій області №621/ІПК/22-01-24-02-10 від 07.02.2024. Зобов`язано Головне управління ДПС у Хмельницькій області надати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 індивідуальну податкову консультацію на його заяву від 27.04.2023 (79/ІПК від 08.08.2023) із врахуванням правових висновків суду.

3.2 Суд першої інстанції дійшов висновку, що надана позивачу індивідуальна податкова консультація не відповідала вимогам закону та змісту прийнятого у справі №560/9735/22 судового рішення, відтак не є правомірною та підлягає скасуванню.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

4.1 Відповідач просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року та ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

4.2 Підставами для апеляційного оскарження рішення суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до помилкових висновків суду про задоволення позову.

4.3 Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

1.1 Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ № 531510 від 14.02.2012 року, є фізичною особою-підприємцем. Позивачу 28 березня 2011 року видано ліцензію Міністерства охорони здоров`я «Медична практика» серії АГ № 570816.

1.2 Предметом спірної податкової консультації є питання, пов`язане з використанням позивачем передбаченої п.п. 197.1.5 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України податкової пільги (звільняються від оподаткування ПДВ операції з постачання послуг з охорони здоров`я закладами охорони здоров`я, що мають ліцензію на постачання таких послуг, а також постачання послуг реабілітаційними установами для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, що мають ліцензію на постачання таких послуг відповідно до законодавства, крім послуг перелічених в абзацах "а"-"о" пункту 197.1 статті 197 ПКУ).

1.3 Доводом апеляційної скарги є те, що в розумінні положень наказу МОЗ України «Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських посад, посад фармацевтів, посад фахівців з фармацевтичною освітою, посад професіоналів у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я, посад професіоналів з вищою немедичною освітою у закладах охорони здоров`я та посад професіоналів з вищою немедичною освітою, залучених до надання реабілітаційної допомоги у складі мультидисциплінарних реабілітаційних команд в закладах охорони здоров`я» від 28.10.2002 №385, який зареєстровано Міністерством юстиції України 12.11.2002 за №892/7180, стоматологічний кабінет не є закладом охорони здоров`я.

1.4 Визначення терміну «заклад охорони здоров`я» міститься в ч. 1 ст. 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» №2801-ХІІ від 19.11.1992, де зазначено, що заклад охорони здоров`я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації.

1.5 Відповідно до статті 21 Закону №2801-ХІІ, заклади охорони здоров`я, особи, які здійснюють підприємницьку діяльність в сфері охорони здоров`я, а також суб`єкти господарювання, що виробляють продукцію, необхідну для забезпечення діяльності закладів охорони здоров`я, користуються податковими та іншими пільгами, передбаченими законодавством.

1.6 Сьомий апеляційний адміністративний суд розглядаючи справу № 560/9735/22 у постанові від 20.03.2023, дійшов висновку, що з наведених положень п.п. 197.1.5 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України та ст. 231 Закону №2801-ХІІ слідує, що особам, які здійснюють підприємницьку діяльність у сфері охорони здоров`я, тобто фізичним особам - підприємцям, надається державна підтримка у вигляді податкових пільг. Поряд з цим, оскільки діючим законодавством, зокрема Конституцією України, Законом України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання", Законом України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" гарантовано рівні права та можливості для діяльності підприємств, організацій, суб`єктів підприємницької діяльності всіх форм власності, то незалежно від факту належності до однієї із організаційно-правових форм (юридичні особі, фізичні особи-підприємці) або форми власності (державна, приватна чи інші), суд доходить висновку, що пільговий режим оподаткування має застосовуватися саме для відповідного виду послуг з охорони здоров`я.

1.7 Таким чином, у справі №560/9735/22 суд дійшов висновку що за наявності у фізичної особи-підприємця відповідної ліцензії на надання послуг з охорони здоров`я, незалежно від того, яку організаційно-правову форму обрав такий платник податків, суб`єкти підприємницької діяльності, які надають ці послуги звільняються від оподаткування податком на додану вартість (крім послуг з охорони здоров`я, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість відповідно до законодавчо визначеного переліку).

1.8 Дане рішення суду набрало законної сили.

1.9 Згідно з частиною 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

1.10 У відповідності до вимог ч. 4 ст. 78 КАС України, апеляційний суд враховує факти встановлені судовим рішенням у справі № 560/9735/22 і вважає їх доведеними.

1.11 Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про відсутність підстав застосування до позивача пільги передбаченої п.п. 197.1.5 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України лише на підставі відсутності у нього статусу юридичної особи - закладу охорони здоров`я, оскільки за наявності у фізичної особи-підприємця відповідної ліцензії на надання послуг з охорони здоров`я, незалежно від того, яку організаційно-правову форму обрав такий платник податків, суб`єкти підприємницької діяльності, які надають ці послуги звільняються від оподаткування податком на додану вартість (крім послуг з охорони здоров`я, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість відповідно до законодавчо визначеного переліку).

1.12 Контролюючим органом не наведено обґрунтованих доводів щодо наявності підстав різного ставлення до юридичних та фізичних осіб з однаковим видом діяльності для цілей надання податкової пільги. Таке відмінне ставлення має ознаки дискримінаційного, оскільки не має об`єктивного та розумного обґрунтування.

1.13 Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

2.3 Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.