Справа № 607/1867/25
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2025 Справа №607/1867/25 Провадження №2-а/607/186/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Бумба М.І.

представника позивача Юркевич І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Юркевич І.І. в інтересах ОСОБА_1 звернулась із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, у якому просить поновити строк на оскарження постанови №7/176 від 24.09.2024 у справі про адміністративне правопорушення, визнати зазначену постанову незаконною та скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного проступку, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог сторона позивача зазначила, що постановою у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП №7/176 від 24.09.2024, ОСОБА_1 визнано винним у його вчиненні та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. Про спірну постанову позивач дізнався у Тернопільському відділі ДВС 15.01.2025 року, після того, як йому прийшло повідомлення у додатку «Дія» про сплату штрафу. Вважає, що спірну постанову винесено незаконно та з порушенням процесуальним норм, а позивачем зазначеного адміністративного проступку не вчинялось. Так, вважає, що його 21.09.2024 неправомірно та необґрунтовано зупинили представники поліції та ТЦК та СП, після чого доставили до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після бесіди із ним, позивача було звільнено, при цьому будь-яких процесуальних документів позивач не отримував. В подальшому, ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку до відповідача не викликався. Зазначив, що станом на червень 2022, позивач уточнив свої облікові дані, пройшов військово-лікарську комісію та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також зауважив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення не проводився, позивача не повідомляли про хід чи наявність такої справи, а він фактично був позбавлений можливості реалізації своїх прав на захист та надання пояснень. Вважає, що у спірній постанові відсутній чіткий, конкретний та юридично обґрунтований опис діяння, оскільки диспозиція ч.3 ст.210 КУпАП є бланкетною та передбачає вказівку про порушення вимог іншого нормативно-правового акту.

Відповідач подав відзив на позов у якому вважає, що у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити. Серед іншого зазначив, що 22.09.2024 о 08 год. до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 , з яким у ході бесіди встановлено, що він знаходиться у розшуку за порушення правил військового обліку, чим порушив ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та вимоги правил військового обліку, затверджених постановою КМ України №1487 від 30.12.2022. Таким чином вважає, що останній вчасно не звернувся, щоб стати на військовий облік, для оформлення військово-облікового документу до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим здійснив триваюче правопорушення, яке вчинене в особливий період та порушив вимоги абз.7 п.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. Відповідач із твердженнями зазначеними у позові не згідний, оскільки 22.09.2024 адміністратором ІНФОРМАЦІЯ_3 складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, однак, він від дачі пояснення, підпису та отримання копії протоколу відмовився у присутності свідків. Вважає, що спірна постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП від 24.09.2024 №7/176 стосовно ОСОБА_1 є правомірною, прийнятою згідно із нормами чинного законодавства, а тому відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, що не підлягають до задоволення.

Ухвалою від 30.01.2025 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду на 07.02.2025 на 14 год. 30 хв. з повідомленням сторін.

07.02.2025 розгляд даної справи судом було відкладено на 21.02.2025 у зв`язку із відсутністю доказів належного та своєчасного повідомлення про місце та час розгляду справи відповідача та надання можливості подачі ним відзиву.

Представник позивача адвокат Юркевич І.І. в судовому засіданні позов підтримала та просять його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, зазначивши у поданому відзиві про те, що він просить проводити судовий розгляд даної справи без участі представнка ІНФОРМАЦІЯ_2 , у позові просить відмовити з підстав зазначених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, 22.09.2024 адміністратором ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) стосовно ОСОБА_1 складено протокол №7/176 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. У ньому зазначено, що ОСОБА_1 від його підпису відмовився за підписом двох свідків.

В подальшому, згідно постанови №7/176 за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 24.09.2025, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. У графі про отримання копію зазначеної постанови та підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відмітки відсутні.

Як вбачається із спірної постанови, у ній зазначено, що 22.09.20204 близько 08 год.00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_1 представниками поліції був доставлений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході бесіди з ОСОБА_1 та представника поліції встановлено, що останній знаходився у розшуку за порушення правил військового обліку, чим порушив ч.10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги правил військового обліку, затверджених постановою КМ України №1487.

Головним державним виконавцем Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову 16.12.2024 про відкриття виконавчого провадження №76785657 щодо примусового виконання спірної постанови №7/176 від 24.09.2024.

Як вбачається із копії заяви ОСОБА_1 від 02.01.2024, адресованої начальнику Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, позивач отримав копію спірної постанови 15.01.2025.

Згідно копії Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 прийнятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 31.05.2022.

Як вбачається із наданого позивачем скріншоту даних «Резерв+», ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ОСОБА_3 ), пройшов ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , заброньований до 28.02.2025.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання ми технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статтей 73-76 КАС України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Так, відповідно до положень ч.3 ст. 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію розуміються Закони України: «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.92 N 2232-XII, Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», Порядок ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487.

Диспозиція ч. 3 ст. 210 КУпАП передбачає порушення законодавства, яке регламентує правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів в особливий період, і вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Як вбачається з спірної постанови, у ній зазначено, що ОСОБА_1 порушив ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги правил військового обліку, затверджених постановою КМ України №1487 від 30.12.2022, оскільки перебував у розшуку за порушення таких правил.

Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»,у редакції чинній на момент ухвалення спірної постанови, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 додатку 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМ України №1487 від 30.12.2022, із змінами та доповненнями, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 1) перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності; 2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

В силу вимог ст.279 КУпАП, розгляд кожної адміністративної справи, розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно із ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд заслухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши докази, а також у їх сукупності, зазначає, що відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не дотримався вимог ст.ст. 279, 268 КУпАП, розглянувши справу у відсутності позивача, без належних даних про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи.Адже, як уже зазначалось вище, ст.268 КУпАП установлює, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а у випадку її відсутності за лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідачем не спростовано твердження позивача належними та допустимими доказами з цього приводу. Зазначені обставини свідчать про порушення відповідачем вимог ст.268 КУпАП та надання можливості ОСОБА_1 реалізувати свої права, передбачені зазначеною нормою Закону. Відтак, із вказаних підстав суд вважає, що слід скасувати спірну постанову із допущенням відповідачем процедурних порушень та направити справу на новий розгляд з метою дотримання під час її розгляду відповідачем зазначених вимог Закону.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин, суд вважає, що спірна постанова підлягає скасуванню із надсиланням справи на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково. При цьому, суд вважає, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування спірної постанови із направленням справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

У зв`язку із тим, що оскаржувана постанова відповідача підлягає скасуванню через наявність процедурних порушень, що потребує повторного розгляду справи відповідачем в установленому законом порядку, тому підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (відсутність складу адміністративного правопорушення), є відсутніми.При цьому, питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час нового розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція адміністративних судів, в силу приписів п.3 ч.2 ст.19 КАС України, не поширюється.Також, суд вважає, що позивачу слід поновити строк звернення із даним позовом, оскільки спірну постанову він отримав лише 15.01.2025 у Тернопільському відділі ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а доказів надіслання її позивачу, відповідачем не надано.

Судові витрати слід розподілити у відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.241-246,286,293 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення із позовом про оскарження постанови про адмінітсративне правопорушення №7/176 від 24.09.2024.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 24.09.2024 №7/176 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 штрафу в розмірі 17 000 грн., а справу надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302 (триста дві) грн. 80 коп., пропорційно до задоволених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду складено 24 лютого 2025 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан