Справа № 560/13058/24
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

21 лютого 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного не нарахування та невиплати додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 11 травня 2024 року по 12 вересня 2024 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 11 травня 2024 року по 12 вересня 2024 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

3. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного ненарахування та невиплати грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік.

4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік.

5. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного не нарахування та невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

6. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, у зв`язку з пораненням військовослужбовця під час виконання завдань під час воєнного стану.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.05.2024 під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань, поблизу населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, отримав поранення внаслідок ворожого вогневого впливу.

В період з 12.05.2024 по 14.05.2024, з 15.05.2024 по 29.05.2024, з 30.05.2024 по 27.06.2024, з 27.06.2024 по 15.07.2024, з 15.07.2024 по 13.08.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, з 14.08.2024 по 12.09.2024 перебував у відпустці за станом здоров`я після отриманої тяжкої травми.

Однак в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» відповідачем за вказані періоди не нараховано та не виплачено додаткову винагороду у розмірі 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць.

Позивач також вказує, що 09.08.2024 він надіслав рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 з проханням виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у зв`язку з отриманим пораненням під час захисту Батьківщини. Однак, незважаючи на це, жодних нарахувань військовою частиною не було здійснено.

Ухвалою суду від 02.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що згідно картки особового рахунку ОСОБА_1 від 17.10.2024 № 2856, позивачу у жовтні 2024 року була нарахована та виплачена додаткова винагорода за період з 12.05.2024 по 31.05.2024 в розмірі 64516,13 грн., за період з 01.06.2024 по 27.06.2024 в розмірі 90000,00 грн., за період з 15.07.2024 по 31.07.2024 в розмірі 54838,71 грн. та за період з 01.08.2024 по 13.08.2024 в розмірі 41935,48 грн.

Підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 у розмірі 100000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їхнім сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 за період з 27.06.2024 по 15.07.2024 відсутні, оскільки з епікризу виписного № 527 від 15.07.2024, військовою частиною не встановлено, що госпіталізація ОСОБА_1 була пов`язана з пораненням, контузією, травмою чи каліцтвом.

Крім того, військова частина НОМЕР_1 вказує, що не отримувала рапорту від солдата ОСОБА_1 (номера обслуги 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ) щодо виплати грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань на 2024 рік, а також інших виплат.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Довідкою військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1646 від 05.06.2024 підтверджується, що солдат ОСОБА_1 11 травня 2024 року отримав: «Поєднане вогнепальне осколкове поранення грудей, верхніх кінцівок (11.05.2024). Сліпе проникаюче поранення грудної клітки ліворуч. Сліпе поранення м/тканин правого плеча. Наскрізне поранення лівого плеча з багатоуламковим переломом в/3 - с/3 плечової кістки зі зміщенням, з наявністю сторонніх тіл. Сліпе поранення лівого передпліччя з переломом с/3 променевої кістки зі зміщенням, з наявністю сторонніх тіл. Дотичне поранення м/тканин правої кісті. Турнікетний синдром лівого плеча".

Вищезазначені травми позивач отримав поблизу населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, внаслідок ворожого вогневого впливу, під час виконання бойового завдання у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо захисту Батьківщини, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості.

При цьому, травмування не пов`язане з використанням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи інших отруйних речовин, під час травмування перебував в засобах індивідуального захисту.

Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31 травня 2024 року №1037.

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5225 військово-медичного клінічного центру Північного регіону підтверджено, що ОСОБА_1 в період з 12.05.2024 по 14.05.2024 перебував на стаціонарному лікуванні.

З 15.05.2024 по 29.05.2024 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в "Обласний центр бойової травми та кісткової хірургії" КНП "Здолбунівська ЦМЛ", відповідно до епікризу №3579/595.

З 30.05.2024 по 27.06.2024 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в "Обласний центр бойової травми та кісткової хірургії" КНП "Здолбунівська ЦМЛ", відповідно до епікризу №4043/681.

Епікризом виписним від 15.07.2024 №527 Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, підтверджено, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 27.06.2024 по 15.07.2024.

З 15.07.2024 по 13.08.2024 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, відповідно до епікризу №5204/914 "Обласного центру бойової травми та кісткової хірургії" КНП "Здолбунівська ЦМЛ".

13.08.2024 проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_1 , відповідно до довідки військово-лікарської комісії №10727 від 13.08.2024.

Відповідно до даної довідки діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після оперативного лікування 11.05.2024 ПХО вогнепальних ран, МОС АЗФ, 12.05.2024 повторна ХО, 16.05.2024, 22.05.2024 ХО, 10.06.2024 демонтаж АЗФ, закрита репозиція, БІОС перелому лівої променевої кістки з приводу вогнепального осколкового поранення 11.05.2024 м`яких тканин грудної клітки, обох верхніх кінцівок вогнепальним переломом лівої плечової та лівої променевої кісток.

Поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Довідка про обставини поранення №4746 від 05.06.2024 видана військовою частиною НОМЕР_1 . Тяжкість отриманої травми: Тяжка (згідно наказу МОЗ №370 від 04.07.2007).

У довідці ВЛК №10727 від 13.08.2024 зазначено, що на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, ОСОБА_1 потребує відпустки після поранення на 30 (тридцять) календарних днів.

14.08.2024 року відповідач видав відпускний квиток про звільнення позивача у відпустку за станом здоров`я терміном на 30 діб (з 14.08.2024 по 12.08.2024).

09.08.2024 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом, у якому просив, зокрема, виплатити додаткову грошову винагороду за період лікування в розмірі 100000 грн. на місяць, грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік у розмірі місячного грошового забезпечення та грошову допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, у зв`язку з отриманим пораненням під час захисту Батьківщини. Однак матеріали справи не містять доказів належного розгляду цього рапорту позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1-1 Постанови №168 (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах

Відповідно до пункту 1-2 Постанови №168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Відповідно до пункту 13 Розділу XXXIV Порядку № 260 військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Аналізуючи обставини справи та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

При цьому, постановою №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Також, суд зауважує, що постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості періодів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Як свідчать встановлені обставини справи, та не спростовується сторонами, позивач 11 травня 2024 року отримав поранення (травму), під час безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойового завдання у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо захисту Батьківщини, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, поблизу населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області внаслідок ворожого вогневого впливу.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31 травня 2024 року №1037, позивачу 05.06.2024 видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), відповідно до Додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

У зв`язку з отриманим пораненням, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в таких періодах та закладах охорони здоров`я: з 12.05.2024 по 14.05.2024 у військово-медичному клінічному центрі Північного регіону, згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого №5225; з 15.05.2024 по 29.05.2024 в "Обласний центр бойової травми та кісткової хірургії" КНП "Здолбунівська ЦМЛ", згідно з епікризом №3579/595; з 30.05.2024 по 27.06.2024 в "Обласний центр бойової травми та кісткової хірургії" КНП "Здолбунівська ЦМЛ", згідно з епікризом №4043/681; з 27.06.2024 по 15.07.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, згідно з епікризом виписного від 15.07.2024 №527; з 15.07.2024 по 13.08.2024 в "Обласний центр бойової травми та кісткової хірургії" КНП "Здолбунівська ЦМЛ", згідно з епікризом №5204/914.

Зважаючи, що отримане позивачем 11 травня 2024 року поранення, яке пов`язане із проходженням військової служби та захистом Батьківщини, а також підтверджено його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, у тому числі за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Також суд звертає увагу, що у матеріалах справи міститься довідка військово-лікарської комісії №10727 від 13.08.2024 про проведення медичного огляду ОСОБА_1 , відповідно до якої позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Виплата додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень здійснюється тим військовослужбовцям, які перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно, перебування особи у відпустці за станом здоров`я за постановою ВЛК у спірному випадку також є підставою для включення такої особи до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, на підставі абз.5 п.1 Постанови №168.

При цьому, належних та допустимих доказів нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн., за спірний період відповідачем не надано, що безумовно свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

На виконання вимог ухвали від 02.10.2024 військовою частиною НОМЕР_1 надано розрахункову картку особового рахунку ОСОБА_1 від 17.10.2024 №2856, з якої слідує, що позивачу виплачено додаткову винагороду в розрахунку 100 000,00 грн. на місяць пропорційно часу лікування за період з 12.05.2024 по 31.05.2024 у розмірі 64 516,13 грн., за період з 01.06.2024 по 27.06.2024 в розмірі 90000,00 грн., за період з 15.07.2024 по 31.07.2024 в розмірі 54838,71 грн. та за період з 01.08.2024 по 13.08.2024 в розмірі 41935,48 грн.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідачем виконано у повному обсязі обов`язок щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 12.05.2024 по 31.05.2024, з 01.06.2024 по 27.06.2024, з 15.07.2024 по 31.07.2024 та з 01.08.2024 по 13.08.2024. Відповідно, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем не заперечується та не надано доказів щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 27.06.2024 по 15.07.2024 у КНП "Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради та за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 14.08.2024 по 12.09.2024.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що з епікризу виписного № 527 від 15.07.2024 не встановлено, що госпіталізація ОСОБА_1 була пов`язана з пораненням, контузією, травмою чи каліцтвом, оскільки відповідачем до матеріалів справи не надано жодних доказів для спростування того, що встановлені під час проходження стаціонарного лікування діагнози не були пов`язані із отриманою позивачем під час захисту Батьківщини травмою.

Таким чином, бездіяльність відповідача щодо нарахування і виплати позивачу з 27.06.2024 по 15.07.2024 та з 14.08.2024 по 12.09.2024 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є протиправною.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог про виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік, то суд зазначає наступне.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу XXIII Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.

Пунктом 6 розділу XXIII Порядку №260 встановлено, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Судом встановлено, що 09.08.2024 позивачем був надісланий рапорт на отримання грошової допомоги для оздоровлення за 2024 рік. Однак доказів нарахування та виплати позивачу грошової допомоги для оздоровлення за 2024 рік матеріали справи не містять, відповідачем таких доказів не надано, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2024 рік, суд зазначає наступне.

Порядок виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань регламентовано розділом XXIV Порядку №260, пунктом 1 якого передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 2 розділу XXIV Порядку №260 військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується в календарному році, у якому вони призначені та вступили до виконання обов`язків за посадами.

Відповідно до абзаців 1, 3 пункту 7 розділу XXIV Порядку №260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

За правилами пункту 9 розділу XXIV Порядку №260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Згідно з пунктом 6 окремого доручення Міністра оборони України від 16.01.2024 №183/уд матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав:

смерть військовослужбовця, його дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця;

поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця, пов`язаного із захистом Батьківщини, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану;

у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме:

онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія);

захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С;

безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується один раз у 2024 році за однією з вищезазначених підстав внаслідок події, яка настала у 2024 році або у 2023 році, та за умови, що право на отримання зазначеної допомоги не було реалізовано у рік настання події (крім підстав зазначених в абзацах четвертому та дев`ятому цього пункту).

З урахуванням того, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із пораненням, отриманим під час захисту Батьківщини, він набув право на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Отже, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2024 рік.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшеної до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме за період з 27.06.2024 по 15.07.2024 та з 14.08.2024 по 12.09.2024 включно.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у зв`язку з пораненням за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарських комісій з 27.06.2024 по 15.07.2024 та з 14.08.2024 по 12.09.2024 включно із розрахунку 100 000 грн. на місяць пропорційно часу лікування та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, з урахуванням проведених виплат за цей період.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21 лютого 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя Д.А. Божук