Справа № 160/24862/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
23.09.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
20.10.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де представником позивача заперечується наявність у ОСОБА_1 будь-якого чинного договору оренди землі.
11.11.2024 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпровської міської ради надійшли пояснення, які за змістом ідентичні відзиву відповідача, що міститься у справі.
17.11.2024 представником позивача надані пояснення щодо доводів Дніпровської міської ради, де вказано, що третя особа, як орендодавець за договором оренди землі, на якій вона посилається в своїх поясненнях, не змогла надати копію такого договору.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що підставною для прийняття оскарженого податкового повідомлення -рішення стало те, що позивач є власником комплексу нежитлових приміщень (літ.А-2- адміністративна будівля загальною площею 241,4 кв.м., літ. Б-1-майстерня-склад загальною площею 286,1 кв. м., літ В-1 - прохідна загальною площею 10,0 кв.м., літ. Г-1 майстерня загальною площею 193,5 кв.м., №1, І-споруди) за адресою: АДРЕСА_1 , які належать йому на підставі договору купівлі-продажу від 01.02.2024.
Суд із такою позицією відповідача не погоджується, а нарахування позивачу плати за землю у формі орендної плати вважає помилковим, виходячи з такого.
Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 (покупцем) та ОСОБА_2 (продавцем) 01.02.2024 укладений договір купівлі -продажу, предметом якого було нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у складі згідно з описом, що наведений в пункті 1 договору.
Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначені умови для поновлення договору оренди землі, які передбачають вчинення орендарем активних дій, спрямованих на продовження існування орендних відносин.
Відповідно до пункту 269.1. статті 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є: платники земельного податку (власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування), платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
При цьому в силу вимог підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Отже, обов`язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.
Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються статтею 120 Земельного кодексу України та статтею 377 Цивільного кодексу України.
Зазначеними нормами встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.
А відтак, незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належним йому на праві власності нерухомим майном, виходячи з принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, у позивача, з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно, виник обов`язок зі сплати земельного податку.
Аналогічний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 року у справі № 804/5714/17.
Таким чином твердження відповідача про необхідність нарахування позивачу орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою, а не земельного податку є помилковим.
У постанові від 03.02.2021 у справі №804/4362/18 Велика Палата Верховного Суду зазначала, що оскільки договір оренди землі припинився у зв`язку з настанням певного факту, визначеного законом - закінченням строку, на який його було укладено, нарахування до сплати орендної плати за 2016, 2017, 2018 роки є безпідставним.
Крім того, у постанові від 21.06. 2022 у справі №804/5714/17 Верховний Суд зазначав про правомірність нарахування контролюючим органом фізичній особі саме земельного податку, оскільки після припинення строку дії договору оренди землі така особа продовжила фактичне користування нею і на цій земельній ділянці знаходиться належне їй на праві приватної власності майно.
У постанові від 10.09.2020 у справі №804/1749/17 Верховний Суд також зазначав про відмінність платежів «орендна плата за землю» і «земельний податок», вказавши на обов`язковість для виникнення обов`язку зі сплати орендної плати за землю такої підстави як належним чином укладений договір оренди земельної ділянки. Одночасно в цій постанові Верховний Суд зазначив, що платником саме земельного податку є особа, яка фактично користується земельною ділянкою.
Щодо посилання відповідача в обгрунтування правомірності оскарженого податкового повідомлення-рішення на постанову Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №905/1680/20, то суд зазначає про неправильне тлумачення податковим органом цієї позиції Великої Палати Верховного Суду, враховуючи правозастосування за цією постановою розпорядник землі Дніпровська міська рада не позбавлений права звернутись із кондикційним позовом до власника майна землекористувача в порядку цивільного або господарського судочинства, а отже, такі правовідносини знаходяться поза межами адміністративної юрисдикції.
Відповідно до пункту 284.1 статті 284 ПК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.
Рішенням Дніпровської міської ради від 13.07.2022 №3/24 «Про внесення змін до рішення міської ради від 16.12.2017 №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста» внесено зміни до рішення міської ради від 06.12.2017 № 13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста» (зі змінами) у частині додатка 1 (ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю) згідно з додатком. Рішенням Дніпровської міської ради від 13.07.2022 №3/24 на період дії воєнного стану на території України установлено пільги при нарахування плати за землю в залежності від цільового призначення земельної ділянки та від суб`єкта користування.

Згідно з додатком до рішення міської ради від 13.07.2022 №3/24 для земельних ділянок із цільовим призначенням 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості ставку податку за користування та річний розмір орендної плати незалежно від суб`єкта користування визначено на рівні 1,3 % від нормативної грошової оцінки.

Виходячи з чого, розрахунок річної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер :03:198:0039 позивачу мав бути проведений таким чином: 1966438,3 грн.. (нормативна грошова оцінка): 100*1,3 (ставка, визначена рішенням Дніпровської міської ради від 13.07.2022 №3/24) = 25563,7 грн. : 12 (кількість місяців в році) * 11 (фактична кількість місяців користування позивачем у 2024 році) = 23433,39 грн..

Отже, саме на суму 23433,39 грн. податковий орган був зобов`язаний винести позивачу податкове повідомлення -рішення за платежем: земельний податок з фізичних осіб.

Відповідно до приписів статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи доводи представника відповідача про те, що розрахунок плати за землю ОСОБА_1 проведений автоматично програмним забезпеченням пропорційно періоду користування, суд наголошує, що в своїй діяльності податковий орган, як і будь-який державний орган, керується виключно Конституцією України, законами України і чинними підзаконними актами та не може покладатися на алгоритми роботи програмних продуктів, а тим паче перекладати відповідальність зі своїх посадових осіб на роботу програмного забезпечення, яке за своїм призначенням має слугувати допоміжним інструментом в роботі своїх користувачів.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, перевіривши оскаржене податкове повідомлення-рішення на відповідність частині 2 статті 2 КАС України суд доходить до висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 26.06.2024 №1-0463- UA0033698 на суму 53996,46 грн. та необхідність його скасування. Тому позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 грн. 96 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 132, 134, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська 17-А, і.к.ю.о. 44118658), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд 75; і.к.ю.о. 26510514) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 26.06.2024 №1-0463- UA0033698 (форма «Ф») на суму 53996,46 грн. ( п`ятдесят три тисячі дев`ятсот дев`яносто шість гривень 46 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська 17-А, і.к.ю.о. 44118658) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп..

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 25.11.2024.

Суддя О.В. Царікова