Справа № 463/411/25
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №463/411/25
Провадження №2-а/463/8/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м.Львів

Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючий суддя Юрій БІЛОУС,

за участі секретаря судового засідання Оксани КОЗАК,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова справу за адміністративним позовом адвоката Пилипчука Юрія Геннадійовича поданого в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 -

про: скасування постанови №31 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 07 січня 2025р -

учасники справи:

позивач ОСОБА_2 , не з`явився,(клопотання),

його представник адвокат Юрій ПИЛИПЧУК, не з`явився (клопотання)

представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , не з`явився,

(клопотання)

встановив:

адвокат Пилипчук Юрій Геннадійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови №31 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 07 січня 2025р.

Згідно заявлених у прохальній частині позову вимог просив суд: визнати протиправною та скасувати постанову від 07 січня 2025 року №31, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_4 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 сплачений судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Позовні вимоги мотивував тим, що приблизно о 11 годині дня, 07.01.2025 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для отримання консультації з приводу отримання військово-облікової спеціальності. Проте замість надання відповіді на виникле запитання Позивача було повідомлено про те, що щодо нього здійснювався виклик для уточнення даних на 25.10.2024 року, об 11 годині 00 хв., шляхом надсилання засобами поштового зв`язку повістки. Оскілки Позивач по даній повістці не прибув, чим порушив вимоги ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо нього відразу було складено протокол від 07 січня 2025 року №31 про адміністративне правопорушення та постанову від 07 січня 2025 року №31 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскаржувану постанову вважає незаконною, необґрунтованою та винесеною за відсутності доказів вини позивача. Стверджуючи про таке, зазначив про наступне.

По-перше, враховуючи наведену в протоколі та постанові інформацію про повістку для уточнення даних на 25.10.2024 року, то Позивач дізнався про наявність даної повістки тільки зі слів представників Відповідача вже станом на 07.01.2025 року, та фактично її не отримував. Представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було вказано факт порушення проте не було надано дійсних доказів надсилання такої повістки на адресу Позивача.

Відповідно до п. 30-2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, (Далі Порядок №560) повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть: централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Згідно п. 30-3 Подяку №560, у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка. В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно протоколу від 07 січня 2025 року №31, а саме до додатків зазначених у протоколі наявна інформація про повістку від 10.10.2024 року, проте відсутня будь-яка інформація про опис вкладення та повідомлення про повернення відповідної повістки.

Зазначив, що відповідно до довідки Резерв + від 31.07.2024 року, Позивач перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , та оновив свої дані 31.07.2024 року, у зв`язку із чим у Відповідача станом на 31.07.2024 року вже була наявна інформацію про місце проживання та контактний номер телефону Позивача яка мала бути використана при відправці повістки.

По-друге, згідно абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до вищевикладеного можна зрозуміти, що відповідна норма має вичерпний перелік для виклику. Оскільки у витязі з Резерв + від 31.07.2024 року, зазначено, що Позивач станом на 31.07.2024 року перебуває на обліку та оновив свої дані, тому виникає запитання, які саме дані необхідно було надати Відповідачу станом на 25.10.2024 року.

По-третє, інформацію про скерування до правоохоронних органів звернення щодо доставлення Позивача до Відповідача, стала відома Позивачу тільки під час складання оспорюваної постанови, оскільки до цього моменту ні представники правоохоронних органів ні будь які інші особи не повідомляли Позивача про вчинення ним правопорушення, та враховуючи той факт, що Позивач сам з`явився 07.01.2025 року у ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтверджує цей факт.

По-четверте, враховуючи те, що станом на день складання оспорюваної постанови від 07 січня 2025 року №31, Позивач мав діючу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, що підтверджуєтеся витягом з Резерв + від 14.01.2025 року, а саме за п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», позивач є студентом денної форми навчання Державного університету «Житомирська політехніка» з 01.09.2024 року, що підтверджується довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти. Зазначив про те, що станом на день формування повістки від 10.10.2024 року Відповідач мав інформацію про те, що Позивач є студентом денної форми навчання та має право на відстрочку від призову на мобілізацію згідно п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідно до п. 59 Порядку №560, відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що фактично підтверджує змогу Відповідача перевіряти відомості та данні щодо Позивача в різних реєстрах.

У зв`язку із вищевикладеним вважає, що Відповідачем під час складання оскаржуваної постанови від 07 січня 2025 року №31 не було враховано всіх належних даних щодо Позивача, чим було протиправно складено щодо нього оскаржувану постанову.

З метою захисту свого порушеного права позивача звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задовольнити.

Представник позивача до судового засідання подав заяву (а.с.61-62), згідно якої просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений.

В матеріалах справи наявний, поданий представником відповідача 31.01.2025 року через систему «Електронний суд» відзив на позов, згідно якого представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Заперечуючи проти мотивованості заявлених позивачем вимог зазначив про те, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України та з метою безумовного виконання Указу Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ІНФОРМАЦІЯ_6 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_7 ) в межах повноважень здійснюється оповіщення та призов громадян на військову службу під час мобілізації.

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 . Під час здійснення мобілізаційних заходів Позивачу надіслано повістку №574178 для уточнення даних з терміном прибуття 25.10.2024 о 11 год. 00 хв. рекомендованим поштовим відправленням на адресу АДРЕСА_2 . Поштове відправлення повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_7 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується довідкою Укрпошти (форма 20). Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Покликавшись на положення ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пунктів 27,28,41 Порядку 07.01.2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення відносно Позивача та за результатами розгляду винесено постанову №31 за справою про адміністративне правопорушення. Поважних причин не прибуття за повісткою не встановлено. Пояснення при складенні протоколу позивач надати не бажав, із ст.268 КУАП ознайомлений під особистий підпис у протоколі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_6 діяв в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Ухвалою судді від 27.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі- відкрито.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони у судове засідання не з`явились, тому фіксування судового процесу 10.02.2025 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши обставини справи, оглянувши матеріали справи, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.246,286 КАС України, суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою від 07 січня 2025 року №31, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_4 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Зокрема в постанові від 07 січня 2025 року №31 зазначається наступне: «Гр. ОСОБА_1 07.012025 року прибув у ІНФОРМАЦІЯ_6 . Проте, як з`ясувалося, військовозобов`язаний ОСОБА_1 оповіщений належним чином про виклик для уточнення даних на 25.10.2024 року о 11 год. 00 хв. Повістку надіслано поштовим зв`язком за адресою реєстрації ОСОБА_1 . Проте, останній до ІНФОРМАЦІЯ_7 у встановлений законом строк не прибув, про причин неявки не повідомляв. Згідно обз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду З огляду на вищевикладене, 01.12.2024 року на адресу правоохоронних органів скеровано звернення щодо доставлення правопорушника. Тобто, ОСОБА_1 вчинив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію під час дії особливого періоду, що введений Указом Президента України від 17.03.2014 №303/2014, воєнного стану, що введений Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами), та загальної мобілізації, що введена Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 і Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 (зі змінами)».

З матеріалів справи встановлено, що оскаржувана постанова прийнята на підставі та з урахуванням протоколу про адміністративне правопорушення №31 від 07.01.2025 року.

Таким чином, інкриміноване позивачу ОСОБА_1 у вину адміністративне правпорушення проявилось в тому, що будучи належним чином оповіщеним про виклик для уточнення даних на 25.10.2024 року о 11 год. 00 хв. Останній до ІНФОРМАЦІЯ_7 у встановлений законом строк не прибув, про причин неявки не повідомляв.

За змістом ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст.77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст.210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року згідно Указу Президента України від 17 березня 2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію".

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався і триває дотепер.

Згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію" оголошено загальну мобілізацію.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно абз.1 ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженийпостановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі-Порядок №560).

Згідно абз.1 п.34 Порядку №560, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Відповідно до абз.4 п.34 Порядку №560, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Відповідно до 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 16 травня 2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Позивач зазначає, що повістку від відповідача він не отримував. Однак, вказані покликання позивача спростовуються матеріалами справи та представленими стороною відповідача письмовими документами, які долучені до відзиву на позов. Зокрема, з таких встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 . Під час здійснення мобілізаційних заходів Позивачу надіслано повістку №574178 для уточнення даних з терміном прибуття 25.10.2024 о 11 год. 00 хв. рекомендованим поштовим відправленням на адресу АДРЕСА_2 . Поштове відправлення повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_7 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується довідкою Укрпошти (форма 20) (а.с.51-54).

Зазначене не суперечить та відповідає положенням пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.

Отже, будучи повідомленим про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 за викликом до відповідача в особливий період не з`явився, причини неявки у передбачений законодавством строк відповідача не повідомив, що є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оспорювана постанова, ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, що відповідає правій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 та від 14.02.2018 по справі № 536/583/17.

Відповідачем на дотримання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, адже зміст оскаржуваної постанови відображає склад адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити повністю.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Ураховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати зі сплати судового збору належить віднести на рахунок позивача.

Керуючись статтями 6, 10-12, 17, 70-71, 94, 159-163, 171-2, 295 КАС України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про: скасування постанови №31 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 07 січня 2025р відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Суддя Юрій БІЛОУС