Справа № 160/15832/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/15832/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Міністерства оборони України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року в адміністративній справі №160/15832/24 (головуючий суддя першої інстанції Рябчук О.С.) за позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, (треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 12.06.2024 року (згідно поштового конверту) звернулася в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати пункт 6 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 17.05.2024 року №12/в;

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути її заяву із документами про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) батька ОСОБА_7 , пов`язаної із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є вдовою військовослужбовця ОСОБА_7 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання по захисту територіальної цілісності та суверенітету України через агресію рф. Після загибелі чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_4 . Рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлених протоколом від 10.03.2023 року №67/168 батьку, матері, позивачу та двом синам загиблого призначено одноразову грошову допомогу. Проте, при її повторному зверненні відповідачем відмовлено у призначенні допомоги на новонародженого сина, оскільки на момент загибелі батька він ще не народився. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року залучено до участі у справі третіх осіб: синів загиблого - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також залучено до участі у справі третіх осіб: батьків загиблого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано пункт 6 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 17.05.2024 № 12/в.

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_3 із документами про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) батька ОСОБА_7 , пов`язаної із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Міністерство оборони України подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняте нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено без повного з`ясування обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що вимоги позовні заяви є необґрунтованими, а рішення Комісії Міністерства оборони України є законним та правомірним, оскільки на час звернення позивача в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 про отримання одноразової грошової допомоги, така допомога вже була призначена згідно протоколу №67/168 від 10.03.2023 року заявникам (батько, мати, дружина та двоє дітей загиблого військовослужбовця), які вже почали отримувати відповідні виплати. Син ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (після загибелі ОСОБА_7 ), а тому така особа не набуває права на отримання одноразової грошової допомоги. Вважає, що є неналежним відповідачем у справі, оскільки позивач має право вирішити питання перерозподілу суми одноразової грошової допомоги з іншими отримувачами такої допомоги за взаємною згодою або в судовому порядку.

Треті особи - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також подали апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Зазначають, що Закон України № 3515-ІХ від 09.12.2023 року та вказує, що призначення та отримання одноразової грошової допомоги для дітей загиблої (померлої) особи, зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті, за умови, що одноразова грошова допомога не призначалася жодній із осіб, які мали право на отримання такої допомоги.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу Міністерства оборони України, в якому просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Справа розглянута відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України та витребувано з суду першої інстанції матеріали справи №160/15832/24, які надійшли до апеляційного суду 31.10.2024 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року розгляд апеляційної скарги Міністерства оборони України по справі №160/15832/24 у суді апеляційної інстанції призначено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У періоди з 06.12.2024 року по 13.12.2024 року, з 27.12.2024 по 06.01.2025 року та з 21.01.2025 року по 07.02.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустках.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.12.2018 року (а.с.13).

03.10.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено позивачу сповіщення №К/5770/74 про загибель солдата ОСОБА_7 та повідомлено, що це сповіщення є документом для порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) та надання пільг, установлених законодавством України (а.с.15).

Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 04 жовтня 2022 року видано свідоцтво про смерть ОСОБА_7 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 19 січня 2023 року видано свідоцтво серії НОМЕР_2 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_3 (а.с.16).

20.01.2023 року Саксаганським районним у місті Кривий Ріг Управлінням праці та соціального захисту населення видано довідку №7 про те, що згідно статусу ветеранів війни ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є членом сім`ї загиблого Захисника України (син) (а.с.17).

Згідно протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10 березня 2023 року №67/168 відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 призначено одноразову грошову допомогу батькові, матері, дружині та двом синам загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) в сумі 15000000 гривень у рівних частках кожному (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_6 21 листопада 2023 року надано довідку №7/198/08 в тому, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до п.6 ст.18 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є дитиною військовослужбовця солдата ОСОБА_7 , який загинув (помер) під час проходження військової служби та має право на пільги встановлені законодавством України для дітей військовослужбовців, які загинули (померли) під час проходження військової служби.

Позивач в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Міністерства оборони України 05.12.2023 року із заявою про призначення грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_7 .

Протоколом комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 17 травня 2024 року №12/в відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги (п. 6 протоколу).

Підставою відмови вказано те, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. ОСОБА_7 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 і на цю дату визначається право осіб на одержання одноразової грошової допомоги. Син ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , після загибелі ОСОБА_7 ..

Відповідач також зазначив, що син загиблого - ОСОБА_4 не набуде право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 09.12.2023 року №3515-ІХ у зв`язку із тим, що одноразову грошову допомогу вже призначено іншим особам, які мали право на її отримання, а саме: батькові, матері, дружині та двом синам загиблого ОСОБА_7 (протокол № 67/168 від 10.03.2024) (а.с.21-22).

Не погодившись із відмовою Міністерства оборони України, позивач оскаржила таку відмову до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сім`ям загиблих військовослужбовців Збройних Сил виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів. Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть. Разом з тим, права та інтереси зачатої, але не народженої дитини охороняються законом, зокрема статус ненародженої дитини як суб`єкта цивільних правовідносин передбачено у спадкових правовідносинах. На думку суду першої інстанції, аналогічний підхід може бути використаний і у правовідносинах, пов`язаних із правом дитини, народженої після загибелі (смерті) особи, на отримання одноразової грошової допомоги. Суд першої інстанції дійшов висновку, що дитина загиблого військовослужбовця ОСОБА_7 - ОСОБА_4 , у розумінні статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» належить до кола осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а тому пункт 6 рішення комісії Міністерства оборони України від 17 травня 2024 року №12/в є необґрунтованим та протиправним.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Предметом спору у даній справі є питання правомірності рішення комісії Міністерства оборони України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яким ОСОБА_3 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі по тексту - Закон №2011), у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Вказана редакція статті 16-1 Закону №2011 діяла на час смерті ОСОБА_7 ..

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги»№3515-ІХ від 09.12.2023 року внесено зміни, в тому числі і до Закону №2011.

Так, пунктом 4 статті 16-1 Закону №2011 (в редакції визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:

- діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;

- вдова (вдівець);

- батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

- внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

- жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;

- утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 1 статті 16-3 Закону №2011 одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.

Згідно із пунктом 9 статті 16-3 Закону №2011 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина 10 статті 16-3 Закону №2011).

Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнято Постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі по тексту - Постанова №168).

Пунктом 2 Постанови №168 визначено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (абз.1 п.2 зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2022 року №1066).

Абзацами 2 - 4 пункту 2 Постанови №168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі по тексту - Порядок №975).

Вказаний Порядок №975 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Згідно пункту 5 Порядку №975 визначено, зокрема, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Пунктом 10 Порядку №975 визначено перелік документів, які члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії, в тому числі - заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги.

Крім того, Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 року №45, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за № 176/39232, затверджено Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану (далі по тексту - Порядок №45).

Пунктом 1.4. Порядку №45 визначено, що особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідно до пункту 1.6 Порядку №45, якщо після призначення та виплати ОГД у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Відтак, вказаний пункт Порядку №45 повністю відповідає змісту абзацу 13 пункту 2 Постанови №168, на відміну від Порядку №975, який таких застережень не має.

Як вбачається з матеріалів справи та апеляційної скарги, чоловік позивача загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в своїх інтересах та інтересах двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулась 29.11.2022 року до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про призначення одноразової грошової допомоги.

Батько та мати загиблого також звернулись із заявами про виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10 березня 2023 року №67/168 відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 призначено одноразову грошову допомогу батькові, матері, дружині та двом синам загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) в сумі 15000000 гривень у рівних частках кожному (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народився син ОСОБА_4 , натомість заяви про виплату одноразової грошової допомоги в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , позивач подала 05.12.2023 року, тобто вже після прийняття відповідачем вказаного вище рішення.

Законодавець не виключає можливість особи, яка має право на отримання одноразової грошової допомоги, реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права, проте, позивач не зазначає, що заважало їй після народження сина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) подати додатково документи для врахування при розгляді відповідачем в березні 2023 року питання про призначення одноразової грошової допомоги.

В апеляційних скаргах відповідач та треті особи посилаються на те, що на час виникнення права у позивача та інших осіб (дата смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на отримання ОГД, редакція статті 16-1 Закону №2011 була іншою та до переліку осіб, які мають право на таку допомогу не були включені усиновлені діти, а також діти, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав.

На думку колегії суддів вислів «діти, які не досягли повноліття» (як зазначено в редакції ст.16-1 до внесення змін Законом №3515-ІХ) містить в собі широке розуміння цього поняття.

Саме для усунення суперечного та непропорційного підходу до прав та інтересів «дітей, які не досягли повноліття» (як зазначено в редакції до внесення змін) та усиновлених дітей; дітей, зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті; дітей, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав (як конкретизовано після внесення змін), і було законодавцем врегульовано такі правовідносини.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що неповнолітній син загиблого ОСОБА_4 , зачатий за життя ОСОБА_7 та народжених після його смерті, має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №2011 та Постановою №168, з чим погоджується колегія суддів.

Відтак, відмова відповідача з підстав відсутності права малолітнього ОСОБА_4 на отримання одноразової грошової допомоги, є неправомірною.

Щодо вимоги позивача, з якою погодився суд першої інстанції, про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) батька ОСОБА_7 , пов`язаної із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду.

Натомість, судом не зазначено в рішенні суду, які висновки повинен врахувати відповідач при повторному розгляді заяви позивача, у зв`язку із чим апеляційний суд вважає за необхідне змінити мотивувальну частину рішення та зазначає про таке.

Як зазначалось вище, і Постановою №168 і Порядком №45 передбачено, що, якщо після призначення та виплати ОГД у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Згідно протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10 березня 2023 року №67/168 відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 призначено одноразову грошову допомогу батькові, матері, дружині та двом синам загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) в сумі 15000000 гривень у рівних частках кожному (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народився син ОСОБА_4 , заяву про виплату одноразової грошової допомоги в інтересах неповнолітнього Назара, позивач подала 05.12.2023 року, тобто вже після прийняття відповідачем вказаного вище рішення.

На думку відповідача, на час виникнення спірних правовідносин (прийняття відповідачем спірного рішення від 20.05.2024 року) виникла ситуація, яка визначена абзацем 13 пункту 2 Постанови №168 та пункту 1.6 Порядку №45, а саме: після призначення протоколом комісії Міноборони України від 10.03.2023 року №67/168 п`яти членам сім`ї загиблого одноразової грошової допомоги у розмірі 15000000 грн. у рівних частках кожному, за одержанням такої допомоги 05.12.2023 року звернулась позивач в інтересах неповнолітнього сина загиблого, а тому питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Натомість, апеляційний суд зазначає, що за взаємною згодою осіб або в судовому порядку вирішується питання щодо перерозподілу суми ОГД між особами, які мають на неї право, лише у випадку не тільки після призначення ОГД, але і після виплати ОГД у повному розмірі.

Згідно тексту апеляційної скарги відповідача, після призначення протоколом №67/168 від 10.03.2023 року одноразової грошової допомоги, заявники (в тому числі і позивач) почали отримувати виплати, які проводяться поетапно:

на першому етапі -1/5 від призначеної ОГД,

залишок невиплаченої суми ОГД (4/5 від призначеної суми - щомісячно, частками, впродовж 40 наступних місяців.

Тобто, на першому етапі позивачу, двом її синам та батькам загиблого було виплачено 3 000 000 грн. в рівних частках.

Залишок в розмірі 9 000 000 грн. щомісячно впродовж 40 наступних місяців (тобто 225 000 грн. щомісячно позивачу, двом її синам та батькам загиблого в рівних частках).

Навіть, якщо такі щомісячні виплати заявникам почали здійснюватись з квітня 2023 року, то на час прийняття відповідачем у травні 2024 року спірного рішення, виплачено ОГД в розмірі 2 700 000 грн. (225000 грн. х 12 міс.).

Тобто, на час прийняття Міноборони України рішення, оформленого протоколом від 17.05.2024 року №12/в, невиплачена одноразова грошова допомога складала суму 6 300 000 грн..

Навіть на час прийняття рішення судом апеляційної інстанції, невиплаченою залишається сума ОГД в розмірі 4 050 000 грн., що дає можливість відповідачу провести відповідний перерозподіл ОГД між заявниками.

Саме з урахуванням таких правових висновків суду відповідач і повинен повторно розглянути заяву позивача про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) батька ОСОБА_7 , пов`язаної із захистом Батьківщини.

Посилання третіх осіб в апеляційних скаргах на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки судом розглянуто справу за їх відсутності, не повідомлення належним чином про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів до уваги не приймає з огляду на таке.

Справа розглядалась судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження, оскільки відноситься до справ незначної складності, про що зазначено в ухвалі суду від 19.06.2024 року

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залучено до участі у справі в якості третіх осіб (а.с.85-86).

Вказані особи 06.08.2024 року подали до суду першої інстанції заперечення на позовну заяву. Будь-яких заяв про розгляд справи за їх участі суду не подавали.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, зазначені вимоги в апеляційній скарзі є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду належить змінити в його мотивувальній частині.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Міністерства оборони України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року в адміністративній справі №160/15832/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року в адміністративній справі №160/15832/24 змінити в його мотивувальній частині.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку, у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко