Справа № 405/8391/24
Суддя: Волоткевич А. В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/8391/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Волоткевича А.В.,

секретар судового засідання Чала В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Кропивницькому адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просить визнати протиправною та скасувати Постанову б/н за справою про адміністративне правопорушення ч. 3 ст. 210-1 КУпАП тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 , яка направлена за вихідним номером 1/10149 від 28.08.2024 за справою про адміністративне правопорушення від відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, якою визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - штраф в сумі 17 000,00 грн. Провадження по справі закрити.

В обґрунтування заявленого позову зазначив, що 09.12.2024 він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №76390108 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 штрафу у розмірі 34 000 грн та видати копію постанови №1/10149 від 28.08.2024 року, які перебувають на примусовому виконанні у Кропивницькому відділі Державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що свідчить підпис на заяві про ознайомлення з матеріалами провадження. Дізнався про постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про визнання його винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладення штрафу в сумі 17000 грн. Оскільки йому вищевказану Постанову ніхто не надав, 10 денний термін на оскарження ним був пропущений з поважних причин, тому заявляє клопотання про поновлення строку на оскарження вищевказаної постанови. В описово-мотивувальній частині постанови зазначено, що 07.08.2024 року було виявлено правопорушення направлено начальнику Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області звернення відповідно до П.56 Порядку звернення щодо доставлення громадянина ОСОБА_1 . Добровільну згоду на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 він не давав, по суті був примусово без складання протоколу про адміністративне затримання силоміць доставлений до відповідача 21.08.2024. Протокол про адміністративне правопорушення йому на ознайомлення ніхто не давав, право на адвоката відповідності до ст. 268 КУпАП йому ніхто не роз`яснював. Відповідачу пояснював що проходить лікування так, як має діагноз забій лівого колінного суглобу і йому потрібно лікування, але пояснення не бралися відповідачем до уваги. 21.08.2024 під розписку йому дали направлення №20 на проходження ВЛК до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 28.08.2024 прибути до відповідача на розгляд справи він не мав можливості через хвороби колінного суглобу. Ніхто фото та відеофіксацію під час його затримання не здійснював. Також, в судовому засіданні 14.01.2025 представник позивача зазначив, що відповідачем невірно кваліфіковано правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою судді від 18.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

27.12.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому заперечено позовні вимоги та зазначено, що за обліковими даними ОСОБА_1 , перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 07.11.2005.

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 26.07.2024 особисто, під підпис, отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.00 год. 29.07.2024, що підтверджується розпискою з такої повістки. В порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, нехтуючи своїми обов`язками, перебуваючи за межами правового полю, ОСОБА_1 у строки, зазначені в отриманій ним повістці не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про причини неявки не повідомляв. Відповідно до даних єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів 05.10.2024 громадянин ОСОБА_1 був заброньований від мобілізації, тобто з перебігом часу тривало не прибував маючи намір ухилення від мобілізації до отримання відповідного бронювання. Таким чином громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

19.05.2024 Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення шодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» були внесені зміни в Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс).

Статтю 258 після частини четвертої доповнили новою частиною такого змісту, - протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику. Зауважує, що під час вручення повідомлення про розгляд справи, громадянин ОСОБА_1 не заявляв заперечення щодо отримання ним відповідної повістки. 07.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_6 було направлено начальнику Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області звернення відповідно до пункту 56 Порядку звернення, щодо доставлення громадянина ОСОБА_1 21.08.2024 громадянина ОСОБА_1 було доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 . 21.08.2024 громадянину ОСОБА_1 було забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення та реалізувати свої процесуальні права та право на захист.21.08.2024 відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення скоєне громадянином ОСОБА_1 . Будучи ознайомленим про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 не прибув. Розгляд справи відбувся за відсутності громадянина ОСОБА_1 . Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, з дотриманням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 пропустив строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, та з врахуванням викладеного позивач не надав до суду належних достатніх доказів поважності пропуску, адже будучи наділений процесуальними правами, достовірно знав що відносно нього здійснюється адміністративне провадження, знав про дату, час та місце розгляду справи. Крім того другий примірник постанови було направлена встановленим порядком, за адресою, за якою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції, про що постанові зроблена відповідна відмітка.

Позивач в судове засідання, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою (а.с. 59).

Представник відповідача через канцелярію суду подав заяву, якою підтримав відзив та просив здійснити розгляд справи без його участі.

Стосовно клопотання позивача про поновлення строку на зверненням до суду, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про винесення оскаржуваної постанови раніше 09.12.2024, а тому строк звернення до суду з даним позовом позивачем не пропущено.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив таке.

ОСОБА_1 26.07.2024 особисто, під підпис, отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 29.07.2024 о 10:00 год., що підтверджується розпискою з такої повістки (а.с. 48) та визнається позивачем.

29.07.2024 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився.

07.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_6 направлено начальнику Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області звернення відповідно до пункту 56 Порядку звернення, щодо доставлення громадянина ОСОБА_1 (а.с. 50-51).

21.08.2024 громадянина ОСОБА_1 було доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому, зокрема, вручено повідомлення № 633 від 21.08.2024 про призначення розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на 28.08.2024 о 12:00 (а.с. 49).

28.08.2024 на розгляд адміністративної справи ОСОБА_1 не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

28.08.2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №1/10149 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17 000,00 грн (а.с. 5-11), у зв`язку із неявкою до ІНФОРМАЦІЯ_2 на визначену у повістці дату.

У зв`язку із незгодою з вказаною постановою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами КУпАП.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210,210-1,211 КУпАП, а саме: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 N 154 (далі - Положення), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

За змістом п. 7 вказаного Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Згідно з постановою №1/10149 від 28.08.2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 полковником ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення, притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 N 303/2014 "Про часткову мобілізацію".

24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про затвердження указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" N 2102-IX, яким затверджено указ Президента України N 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє наразі.

Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) здійснюється правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни,

незалежності та територіальної цілісності України.

Згідно частини 10 статті 1 Закону, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення".

Виходячи з наведеного, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 29.07.2024 за повісткою від 26.07.2024 в порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що повністю спростовує твердження позивача про неправильну кваліфікацію відповідачем правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Судом встановлено та визнано позивачем, що 26.07.2024 позивач отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 29.07.2024 та на зазначену дату ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився. Суд відхиляє доводи позивача про перебування його на лікуванні 29.07.2024, оскільки матеріали справи не містять відповідних медичних документів, які б вказували на звернення позивача за медичною допомогою до медичних закладів 29.07.2024 та перебування останнього на стаціонарному лікуванні. Натомість, матеріалами справи підтверджується, що вперше ОСОБА_1 звернувся до лікувального закладу 03.08.2024 де йому було встановленого діагноз: забій лівого колінного суглобу, призначено відповідне лікування та визначено прибути в поліклініку 05.08.2024, що підтверджується довідкою №6110 від 03.08.2024 (а.с. 12).

Будь-яких доказів, які б підтверджували проходження лікування ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Стосовно висновку магнітно-резонансної томографії від 22.08.2024 суд зауважує, що вказаний доказ підтверджує проходження ОСОБА_1 22.08.2024 медичного обстеження та не підтверджує проведення йому лікування (а.с. 15-16).

Суд критично оцінює виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого про перебування на стаціонарному лікуванні з 27.07.2024 до 08.08.2024, оскільки вказана виписка підтверджує перебування на лікуванні ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 .

Зазначені вище висновки суду спростовують твердження позивача про неможливість явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з перебуванням на лікуванні за станом здоров`я як за повісткою 29.07.2024 так і на розгляд адміністративної справи 28.08.2024.

Стосовно позиції позивача про не складення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 протоколу про адміністративне правопорушення, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що ст. 258 КУпАП не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у даному випадку.

Щодо відсутності відеофіксації факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, суд зазначає, що позивачем не заперечується факт його неявки 29.07.2024 за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Інші доводи позову жодним чином не спростовують висновку суду про законність оскаржуваної постанови та правомірність дій відповідача 1 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

Зважаючи на викладене, оскільки наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 210-1 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а підстави для звільнення від відповідальності не підтверджені переконливими об`єктивними доказами, суд дійшов висновку що відповідачем доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови і тому позовна заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд, протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда А. В. Волоткевич