Справа № 335/61/25
Суддя: Алєксєєнко А. Б.
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/61/25 2-а/335/22/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Ваврика Дмитра Сергійовича, поліцейського 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Доценка Олега Івановича, командира роти Управління патрульної поліції Фоменка Антона Сергійовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до поліцейського 2 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Ваврика Дмитра Сергійовича, поліцейського 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Доценка Олега Івановича, командира роти Управління патрульної поліції Фоменка Антона Сергійовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3725870 від 25.12.2024.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточненого позову позивач зазначила, що оскаржувану постанову було винесено безпідставно з істотними порушеннями прав позивача, а тому вона підлягає скасуванню з огляну на наступні обставини. Так, 25.12.2024 року приблизно о 9:40 9:50 вона, знаходячись за кермом автомобіля ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухалась по пр.Металургів у напрямку від пр.Перемоги до Запорізької обласної філармонії пр. Соборний, буд.183. Коли позивач заїхала на стоянку біля філармонії під час руху заднім ходом для остаточного паркування її автомобіль було заблоковано екіпажем патрульної поліції, які повідомили, що позивач десь на протязі останнього километру проїхала на жовтий сигнал світлофора, чим порушила ПДР. Разом з цим, зазначила, що під час руху позивач бачила екіпаж патрульної поліції, який був припаркований на правому узбіччі дороги по вул.Б.Хмельницького, разом з цим до моменту її заїзду на стоянку останніми не вчинялися будь-які дії щодо її зупинки.

Позивач вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону та за відсутності належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Зазначає, що оскаржувана постанови винесена із чисельними порушеннями зокрема, позивача не було ознайомлено з її правами, не пояснено причин блокування її автомобіля. При цьому усі дії прводился не за зазначеним у протоколі місцем правопорушення, а поряд з приміщенням філармонії за адресою: пр.Соборний, 183. Також постанова не містить посилань на технічний засіб за допомогою якого здійснено відезапис, відтак останній не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

За вказаних умов, вважає, що постанова відносно позивача винесена із невідповідністю норм матеріального права та грубим порушенням вимог процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю. Крім цього, позивачем заявлено вимогу щодо зобов`язання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надати ОСОБА_1 офіційне вибачення.

Також просила стягнути з відповідачів понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу.

Крім цього, у позовній заяві позивачем було заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03 січня 2025 року клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору було задоволено та звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за поданя позову, разом з цим позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

У встановлений судом строк недоліки позовної заяви було усунуто.

Ухвалою судді від 09 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

15 січня 2025 року до суду від представника відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування відзиву зазначено про те, що під час несення служби 25.12.2024 поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було зупинено транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , яка керуючи транспортним засобом, проїхала перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 «ґ» ПДР України.

При цьому, після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача остання, здійснюючи рух заднім ходом здійснила зіткнення зі службовим автомобілем, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, в подальшому на ОСОБА_1 було складено протокол за ст.124 КУпАП. Тим самим твердження позивача щодо незаконних дій працівників поліції, а саме: створення перешкоди, блокування дверей, тощо повністю спростовуються відеозаписом з відеореєстратора, який встановлений у службовому автомобілі.

В ході розгляду справи позивачу було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності згідно ст.63 Конституції України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи у зв`язку із залученням правової допомоги не заявляв, що підтверджується відеозаписом.

Оскаржувана постанова складена на місці вчинення адміністративного правопорушення з дотриманням вимог КУпАП, а твердження позивача про істостне порушення працівниками поліції її прав обрані останньою як спосіб захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

З приводу позовних вимог позивача щодо офіційного вибачення відповідачів зазначив, що вказані вимоги не відносяться до суті спору та не мають бути задоволені судом.

Також у відзиві на позовну заяву представник відповідача просив відмовити у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення на його користь витрат на правову допомогу посилаючись на завищений її розмір та неспівмірність заявленого до стягнення розміру витрат категорії даної справи та відсутність документів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу.

До відзиву представником відповідача додано диск з відеофіксацію обставини вчинення адміністративного правопорушення та процедури розгляду справи.

17 січня 2025 року позивачем подано до суду клопотання у якому позивач просить суд вважати відзив від імені представника відповідача Малія О.М. не поданим та не брати його до уваги, оскільки копія довіреність на підтвердження повноважень відповідача не засвідчена у встановленому законом порядку, а отже подана неналежним представником.

20 січня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив у якій позивач зазначає, що на наданому представником позивача відео не зафіксовано порушення нею правил дорожнього руху. Крім того, відзив був поданий неналежним представником відповідача з огляду на те, що до відзиву додано копію довіреності, яка не була засвідчена належним чином. У зв`язку з чим позивач просить суд відзив не брати до уваги, а додані відеоматеріали недопустими доказами.

29 січня 2025 року позивачем до суду було надано інформацію ЗОДА Департаменту з питань цивільного захисту населення щодо оголошення повітряної тривоги у м.Запоріжжі 25.12.2024.

20 лютого 2025 через систему «Електронний суд» представником Департаменту патрульної поліції - Малієм О.М. подано до суду відсканований оригінал довіреності на підтвердження його повноважень.

21 лютого 2025 року до суду від позивача надійшло клопотання вважати довіреніть на ім`я Малія О.М. такою, яка не відповідає вимогам представництва особи в суді та не брати її до уваги оскільки посвідчена незрозумілим Євгенієм Жуковим.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши клопотання позивача про повернення відзову на позовну заяву суд зазначає наступне.

Приписами ч.3 ст.55 КАС України визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.6 ст.59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи представником відповідача - Малієм О.М. через систему «Електронний суд» було подано до суду відсканований оригінал довіреності, копію якої раніше було долучено до відзиву, яка посвідчена начальником Департаменту патрульної поліції Євгенієм Жуковим.

Відповідно до відомостей які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Жуков Євгеній Олександрович є керівником Департаменту патрульної поліції.

Крім того, відповідно до відомостей які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Малій О.М. є представником Департаменту патрульної поліції та має вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому чслі підписувати договори тощо (Діє у судах України без окремого доручення керівника з правами, що надані стороні, третій особі, з правом посвідчення копій документів, без права відмови, зміни відкликання визнання позову, відкликання та відмови від апеляційних, касаційних скарг, укладання мирової угоди).

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про те, що Малій О.М. є належним представником Департаменту патрульної поліції, у зв`язку з чим клопотання позивача про визнання відзиву неподаним задоволенню не підлягає. У зв`язку з тим, що відзив поданий належним представником відповідача, відсутні підстави для визнання відеоматеріалів долучених до відзиву з вищезазначених підстав недопустими доказами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до настуного висновку.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказані критерії одночасно є вимогами для суб`єктів владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

З матеріалів справи вбачається, що 25.12.2024 поліцейським 2 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3725870 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

За змістом вказаної постанови вбачається, що 25.12.2024 о 11 год. 24 хв. у м.Запоріжжя, пр.Металургів, 21, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063 днз НОМЕР_1 , проїхала перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушила п.8.7.3 «ґ» ПДР України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху визначено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що постанова відповідача є незаконною оскільки до постанови не долучено належних та допустимих доказів, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду України від 14.03.2018 по справі №760/2846/17).

Однак, відповідно до ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом досліджено відеозапис наданий представником відповідача УПП в Запорізькій області до відзиву на позовну заяву та встановлено, що зазначений відеозапис не містить даних щодо обставин вчинення адмінітсративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 оскільки на ньому не зафіксовано порушення останньою Правил дорожнього руху щодо проїзду перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора. Водночас, зафіксовані обвставини складання постанови, з урахуванням відсутності належного підтвердження порушення позивачем правил дорожнього руху, не можуть свідчить про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом.

Будь-яких інших належних, допустимих і достовірних доказів відповідачем не надано і посилань на їх наявність не наведено.

Суд звертає увагу, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ч.3 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП, передбачено обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірність прийнятої ним постанови та порушення позивачем вимог ПДР України, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3725870 від 25.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст. ст. 247, 288, 293 КУпАП, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 9, ч. 3 ст. 286 КАС України, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід закрити.

Щодо вимоги позивача стосовно зобов`язання відповідачів поліцейського 2 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Ваврика Дмитра Сергійовича, поліцейського 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Доценка Олега Івановича, командира роти Управління патрульної поліції Фоменка Антона Сергійовича надати позивачу офіційні вибачення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС УКраїни, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Можливість при цьому зобов`язання працівників суб`єкта владних надавати офіційні вибачення, законодавець не встановлює, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивача було звільнено від сплати судового збору, сума судових витрат зі сплати судового збору розміром 605,60 грн., підлягає стягненню на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, тобто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Оскільки позивачем не було надано доказів на понесення витрат на правничу допомогу це питання судом не вирішується.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-79, 90, 139, 242-246, 255, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського 2 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Ваврика Дмитра Сергійовича, поліцейського 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Доценка Олега Івановича, командира роти Управління патрульної поліції Фоменка Антона Сергійовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3725870 від 25.12.2024 прийняту поліцейським 2 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульнох поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Ваврик Дмитром Сергійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його складання до Третього адміністративного апеляційного суду (49005, м.Дніпро, вул.Василя Жуковського, 23).

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач 1: поліцейський Управління патрульної поліції в Запорізькій області Доценко Олег Іванович (адреса: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96)

Відповідач 2: поліцейський 2 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Ваврик Дмитро Сергійович (адреса: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96)

Відповідач 3: поліцейський Управління патрульної поліції в Запорізькій області командир роти Фоменко Антон Сергійович (адреса: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96).

Відповідач 4: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (Код , адреса: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96).

Повне рішення складено 21 лютого 2025 року.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко