Справа № 140/13712/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року ЛуцькСправа № 140/13712/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 як законний представник ОСОБА_2 в його інтересах звернулася з позовом до Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради (далі також Департамент) про визнання протиправною бездіяльності щодо встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого»; зобов`язання повторно розглянути заяву від 31 жовтня 2024 року щодо надання ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі «Посвідчення члена сім`ї загиблого» відповідно до Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон №3551-XII), з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що Департамент відмовив у встановленні її сину ОСОБА_2 статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та видачі відповідного посвідчення за заявою від 31 жовтня 2024 року у зв`язку із відсутністю необхідних підтверджуючих документів.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням та вважає, що у розумінні статті 10 Закону №3551-XII її син ОСОБА_2 належить до членів сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни - ОСОБА_3 (батька), який за життя був особою з інвалідністю ІІ групи; причина інвалідності захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, помер від захворювання (гострий панкреатит).

ОСОБА_1 просила задовольнити позов, поданий на захист прав її малолітнього сина ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 21 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради про залишення позову без розгляду.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.

Із змісту свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 слідує, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_1 (мати) (а.с.11).

Управління праці та соціального захисту населення Луцької міської ради видало ОСОБА_3 посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с.8) як особі з інвалідністю ІІ групи, що дає право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни-інвалідів війни.

Із довідки медико-соціальної експертної комісії серії 2-18 АГ №038163 встановлено, що причиною настання інвалідності ОСОБА_3 є захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби (а.с.9).

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 16 листопада 2023 року (а.с.18) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною настання смерті ОСОБА_3 є гострий панкреатит, про що вказано у довідці про причини смерті (до форми №106/о №571) від 16 листопада 2023 року (а.с.17).

Не є спірною та обставина, що 31 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради із заявою про встановлення її сину ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачу відповідного посвідчення.

Листом від 06 листопада 2024 року №11.2-9/12698/2024 відповідач повідомив про відсутність підстав для встановлення ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачу відповідного посвідчення, оскільки для встановлення такого статусу згідно з пунктом 1 статті 10 Закону №3551-XII необхідно додатково надати документ, що підтверджує причинний зв`язок смерті ОСОБА_3 із захворюванням, одержаним в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів. Зазначено, що таким документом може бути витяг з протоколу засідання військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців (а.с.13-14).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

За змістом статті 4 Закону №3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Хто саме вважається учасником бойових дій визначає стаття 6, а особою з інвалідністю внаслідок війни - стаття 7 Закону №3551-XII.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 10 Закону №3551-XII до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать: сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва), одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

До членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, зазначених у цій статті, належать: батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.

За приписами пункту 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302 (далі Положення №302) особам, на яких поширюється чинність Закону №3551-XII (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників чи Захисниць України, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації (пункт 2 Положення №302).

Аналіз наведених положень дозволяє дійти висновку, що діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія, належать до членів сім`ї загиблих (померлих) ветеранів війни (зокрема, осіб з інвалідністю внаслідок війни), стосовно яких зазначена причина смерті: загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва; померли внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

За змістом пункту 21.9 глави 21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, далі - Положення №402), визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, особи, звільненої з військової служби, проводиться штатними військово-лікарськими комісіями (ВЛК).

Згідно з пунктом 21.30 глави 21 розділу ІІ Положення №402 постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), що зумовило безпосередню, основну причину смерті, приймається в одному із формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II цього Положення, з обов`язковим додаванням перед словом «ТАК» або «НІ» слів «яке призвело до смерті, та причина смерті». У випадках коли причину смерті не встановлено, ВЛК приймає постанову про причинний зв`язок смерті військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби) з військовою службою, а у постанові про причинний зв`язок слова «Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), яке призвело до смерті, та причина смерті» не зазначаються.

Померлий ОСОБА_3 (батько позивача ОСОБА_2 ) мав статус особи з інвалідністю внаслідок війни та згідно з довідкою МСЕК від 01 жовтня 1998 року серії 2-18 АГ №038163 йому встановлено ІІ групу інвалідності від захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби (а.с.8, 9). Причиною настання смерті ОСОБА_3 є гострий панкреатит, про що слідує з довідки про причини смерті (до форми №106/о №571) від 16 листопада 2023 року (а.с.17).

Надані представником позивача докази не містять інформації про причинний зв`язок смерті ОСОБА_3 із захворюванням, пов`язаним із перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Оскільки відповідачу не були надані докази, які підтверджують, що батько ОСОБА_2 помер внаслідок причин, зазначених у пункті 1 статті 10 Закону №3551-XII, то суд не знаходить підстав для визнання протиправними дій відповідача при розгляді заяви ОСОБА_1 від 31 жовтня 2024 року та вирішення питання про оформлення ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.

Окремо суд зауважує, що у судовому порядку вже вирішувався спір між ОСОБА_1 та Департаментом соціальної політики Луцької міської ради щодо відмови у встановленні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі посвідчень з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого» на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року у справі №140/232/24, яке набрало законної сили 08 серпня 2024 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії щодо встановлення такого статусу ОСОБА_4 відповідно до пункту 1 статті 10 Закону №3551-XII з підстав ненадання документів, які б підтверджували, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

Натомість позов був задоволений в частині позовних вимог ОСОБА_1 , яка, як встановлено судом, відповідно до вимог пункту 2 статті 10 Закону №3551-XII має право на встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та отримання відповідного посвідчення. Чинність вказаної норми поширюється на: 1) дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге; а також на 2) дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.

Водночас у своєму рішенні суд вказав, що пункт 2 статті 10 Закону №3551-ХІІ не відносить дітей до категорії членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, а поширення на сина ОСОБА_2 пункту 1 статті 10 Закону №3551-ХІІ позивач не довела належними та допустимими доказами.

Рішення суду у справі №140/232/24 ОСОБА_1 в частині відмови у задоволенні позовних вимог, заявлених в інтересах ОСОБА_4 , не оскаржувала.

Суд зазначає, що така відмова не позбавляє представника позивача права звернутися повторно до відповідача із відповідною заявою та документами для розгляду питання щодо встановлення її сину ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі відповідного посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого» та ОСОБА_1 повторно звернулася до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради із заявою від 31 жовтня 2024 року. Ненадання документів, що підтверджують причинний зв`язок смерті ОСОБА_3 із захворюванням, пов`язаним з перебуванням на фронті або одержаними в період проходження військової служби під час воєнних дій та конфліктів, було підставою відмови відповідача у задоволенні як першої заяви від 01 грудня 2023 року, так і повторної заяви від 31 жовтня 2024 року. Тож відмова відповідача була прогнозованою, адже у судовому порядку при вирішенні спору (справа №140/232/24) суд вказував на умови прийняття позитивного рішення відповідно до пункту 1 статті 10 Закону №3551-ХІІ за зверненням ОСОБА_1 , яка при повторному зверненні до відповідача такі висновки проігнорувала та у позові не наводить конкретної норми статті 10 Закону №3551-ХІІ, яка поширюється на її сина ОСОБА_2 .

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач не допускав протиправних дій у правовідносинах, у межах яких виник цей спір. Отже, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243 - 246, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) в інтересах ОСОБА_2 до Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, будинок 4А, ідентифікаційний код юридичної особи 03191963) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк