Справа № 160/11749/24
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 лютого 2025 року

м. Київ

справа №160/11749/24

адміністративне провадження №К/990/4302/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Жука А.В., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09.01.2025 у справі №160/11749/24 за позовом Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, треті особи: Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Міністерство фінансів України про визнання протиправним та скасування подання, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач 07.05.2024 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, треті особи: Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Міністерство фінансів України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати подання №3 від 27.03.2024, внесене Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про здійснення до позивача заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01.03.2024 у сумі ,91 грн за офіційним курсом Національного банку, встановленому на звітну дату 110904685,65 USD та в іноземній валюті;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області утриматися від дій, спрямованих на внесення подання про здійснення до позивача заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії до 01.04.2025.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2024, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.01.2025, позовну заяву задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано подання №3 від 27.03.2024, внесене Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про здійснення до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01.03.2024 у сумі ,91 грн за офіційним курсом Національного банку, встановленому на звітну дату 110904685,65 USD та в іноземній валюті.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 27252 грн 00 коп.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, 04.02.2025 Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області через систему «Електронний суд» подало касаційну скаргу до Верховного Суду.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статей 329, 330 КАС України, а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що в матеріалах справи відсутній документ про сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 3028 грн.

Таким чином, судовий збір при поданні касаційної скарги сплачується у розмірі 6056,00 грн.

Однак, відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, ставка судового збору за подання цієї касаційної скарги через підсистему «Електронний Суд» складає 4844,80 грн.

Разом з тим, у тексті касаційної скарги міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивоване тим, що казначейство утримується за рахунок державного бюджету, є державним органом з відповідним обсягом фінансування та затвердженим кошторисом для фінансування власної установи. Вказано, що у період воєнного стану видатки державного бюджету першочергово спрямовуються на національну безпеку, оборону та на здійснення заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України. З огляду на зазначене, зважаючи на обставини, які виникли не з вини Головного управління, а також враховуючи ситуацію, яка склалася у зв`язку із збройною агресією рф, Головне управління не має змоги своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору.

Перевіривши указане клопотання, Суд зазначає таке.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Виключний перелік підстав для звільнення від сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору та суб`єктів, які можуть бути звільнені від сплати такого збору або мають право на його відстрочення наведено у статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи те, що суб`єкти владних повноважень відсутні у переліку таких осіб, клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Водночас звільнення, відстрочення та розстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору може розцінюватися, як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати такий збір.

Для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені скаржником задля сплати судового збору та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 у справі №640/3393/19 зазначала, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Однак у поданому клопотанні, окрім посилання на недостатній рівень фінансування, державний орган не зазначає про вжиті ним заходи задля сплати у цій справі суми судового збору. Тобто, належні обґрунтування підстав про звільнення від сплати судового збору відсутні, відповідні докази не надано.

За таких обставин, у Суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме: надання документа про сплату судового збору.

Реквізити для сплати судового збору:

УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;

код отримувача ;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09.01.2025 у справі №160/11749/24 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк ,

Судді Верховного Суду