Справа № 340/4290/24
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 лютого 2025 року

м. Київ

справа №340/4290/24

адміністративне провадження № К/990/50266/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої дії Хомич Іван Олександрович , на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі №340/4290/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просила:

- визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії позивачу із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок пенсії позивачу відповідно до частини другої ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 10846.37 грн. на коефіцієнт збільшення в розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно до п. 1 постанови КМУ від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до п. 1 постанови КМУ від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2023».

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.07.2024 позов задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задоволено, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.07.2024 у справі №340/4290/24 скасовано, позивачу відмовлено у задоволенні позову.

25.12.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої дії Хомич Іван Олександрович , у якій представник скаржника просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі №340/4290/24, винести постанову, якою позивачу задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Верховного Суду від 09.01.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої дії Хомич Іван Олександрович було залишено без руху та надано скаржнику строк на усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору на суму 1937,92 грн., обґрунтування підстав касаційного оскарження.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 16.01.2025 скаржником подано заяву про усунення недоліків та докази доплати судового збору.

У касаційній скарзі скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а.

Верховний Суд зазначає, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Так, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах розуміються такі, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Таким чином, для встановлення подібності справ і відносин слід враховувати сукупність таких критеріїв, як подібність фактичних обставин, суб`єктний склад, об`єкт і предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм.

Суд зауважує, що обставини у порівнювальних справах не є подібними.

Так, у справі №520/15025/16-а спірні правовідносини виникли щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, а також зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу, що надає право на отримання пільгової пенсії за віком, період роботи на посаді шліфувальника абразивними кругами сухим способом на заводі «Червоний жовтень» з 11 січня 1984 року по 10 березня 1998 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Тоді як у справі №340/4290/24 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії позивачу із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок пенсії позивачу відповідно до частини другої ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 10846.37 грн. на коефіцієнт збільшення в розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно до п. 1 постанови КМУ від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до п. 1 постанови КМУ від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2023».

Таким чином, посилання представника позивача, що судом апеляційної інстанції було прийнято рішення у цій справі без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у вказаних постановах Верховного Суду, є необґрунтованими.

Інша мотивувальна частина касаційної скарги містить нормативно-правове регулювання обґрунтування, проте Суд не наділений повноваженнями на власний розсуд з контексту скарги вибирати ті норми права, із застосуванням яких не погоджується скаржник.

Скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, скаржником не виконано вимог ухвали Верховного суду від 09.01.2025 про залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої дії Хомич Іван Олександрович, на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі №340/4290/24 - повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді Я.О. Берназюк

В.М. Шарапа