Справа № 160/34165/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛуніної О.С
за участі секретаря судового засіданняКамінської С.В.
за участі: позивача ОСОБА_1
представника відповідачаБарабан В.В.
25.12.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 31.10.2024 №293 «Про застосування дисциплінарних стягнень», яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 02.12.2024 №1604о/с «По особовому складу», в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 на посаді командира взводу № 1 роти № 2 штурмового батальйону № 1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;
- стягнути з Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за період вимушеного прогулу, починаючи з дати звільнення по дату прийняття рішення судом про поновлення на посаді.
В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначає, доводи позивача, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми частини п`ятої статті 122 КАС України, є безпідставними. Зазначає, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду за позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення , якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Отже на думку відповідача при зверненні до суду та подання адміністративного позову позивачем пропущений строк оскарження наказів про звільнення. Будь-яких доказів на підтвердження обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду вона не надала. Зазначає, що позивач 02.12.2024 року під особистий підпис ознайомився з наказом ДПОП ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 02.12.2024 року №1604 о/с, а отже строк звернення до суду у позивача сплинув 17.12.2024. Відповідно до відомостей з ЕСІТС «Електронний суд» позивач звернувся до суду 25.12.2024, тобто з пропуском 15-денного терміну. У зв`язку із викладеним відповідач просить залишити адміністративний позов ОСОБА_1 без розгляду.
У судовому засіданні 28.01.2025 року представник відповідача підтримав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та наполягав на його задоволенні. Позивача заперечував проти задоволення клопотання і залишення позовних вимог без розгляду, зазначав про безпідставність викладених у ньому доводів та просив задовольнити заяву про поновлення строків звернення до суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
За правилами ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
15.03.2022 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» за №2123-ІХ.
Даним Законом, який набрав чинності з 01.05.2022 року, внесено зміни до Дисциплінарного статуту шляхом доповнення його новим розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».
Так, з 01.05.2022 року ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.
Отже, КАС України передбачає строк оскарження спірних наказів місяць, а Дисциплінарний статут 15 днів. Обидва строки починають свій відлік з дня ознайомлення з відповідним наказом.
Суд зазначає, що позивач 02.12.2024 під особистий підпис ознайомився з Наказом ДПОП ОШБ «Лють» від 02.12.2024 №1604 о/с.
У справі міститься Наказ Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » «По особовому складу», з якого вбачається, що позивач ознайомився з відповідним наказом саме 02.12.2024 року.
При цьому, з позовною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позивач звернувся 25.12.2024 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду.
Так, суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Крім того, Європейським судом з прав людини у справі «Мушта проти України» зазначено, що не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.
При цьому, суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії» ).
Отже, суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі здійснення справедливого правосуддя.
Так, встановлення строків звернення до суду має на меті дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій, натомість дана мета не може перешкоджати основній меті - здійснення справедливого судочинства.
Тому не можна застосовувати формальні підходи для вирішення питання щодо пропуску строку звернення до суду, в порівнянні з метою - здійснення справедливого судочинства.
Суд вважає за необхідне зазначити, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог частини 2 статті 6 КАС України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
Отже, наведені позивачем доводи щодо причин пропуску строку подання позовної заяви в сукупності з незначним пропуском строку звернення до суду, суд вважає обґрунтованими та об`єктивними підставами для визнання поважними причини пропуску строку, у зв`язку із чим заява позивача про поновлення строку звернення до суду з цією позовною заявою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складений 03.02.2025 року.

Суддя О.С. Луніна