Справа № 725/9762/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/9762/24

Головуючий у 1-й інстанції: Іщенко І.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

19 лютого 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 27 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці про зміну заходу стягнення у постанові в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Першотравневого районного суду м.Чернівців в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову Чернівецької митниці в справі про порушення митних правил № 0736/40800/24 від 25.09.2024, якою ОСОБА_1 , було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30% відсотків вартості товарів, а саме 273 611,42 грн, а провадження у справі - закрити.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 27.11.2024 позов задоволено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про розгляд справи відповідачем з порушенням процесуальних дій, що призвело до необ`єктивного розгляду справи, як результат позивача незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що згідно висновку експерта від 28.08.2024 №-0471 загальна вартість товару (ноутбуків) в кількості 14 шт. становить 912 038,05 грн. Відтак позивач вчинив недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 11.02.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 18.02.2025 о 10:20 год.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, при цьому в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановою Чернівецької митниці у справі про порушення митних правил № 0736/40800/24 від 25.09.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30% відсотків вартості товарів, а саме 273 611,42 грн.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 2 ст. 471 МК України недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 370 МК України до переліку товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян відносять переносні персональні комп`ютери у кількості не більше двох штук і периферійне обладнання та приладдя до них; флеш-карти у кількості не більше трьох штук.

Частиною 1 ст. 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно частин 5 та 6 ст. 366 МК України передбачено, що початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор"), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі ж норми містяться і в статті 280 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП (як і передбачено статтею 495 МК України), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Згідно матеріалів справи суть вчиненого позивачем адміністративного правопорушення полягає у недекларуванні товарів, що переміщуються через митний кордон України, а саме 14 ноутбуків з 16 ввезених.

Перевезення не задекларованого товару позивачем не спростовано, лише вказано, що він не мав наміру приховувати товар від митного контролю, тим більше спірний товар переміщувався у митному режимі транзит.

При цьому, задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України в даній справі було проведено товарознавчу експертизу вилученого товару.

Згідно відкритих відомостей з ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз.

Однак, відповідач посилається на висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України, як на Висновок експерта.

Згідно висновку експерта від 28.08.2024 №-0471 загальна вартість товару (ноутбуків) в кількості 14 шт. становить 912 038,05 грн.

Окрім того, судом першої інстанції враховано, що у справі відсутні будь-які відомості про попередження експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

Водночас розмір штрафу згідно ч. 2 ст. 471 МК України має становити 30 відсотків вартості цих товарів (14 ноутбуків із 16).

Таким чином колегія суддів зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не спростований матеріалами справи, а в основу рішення про скасування поставнови відповідача визначено те, що на підставі висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України неможливо встановити точну вартість незадекларованого товару. Натомість позивач в супереч вимогам ч. 1 ст. 77 КАС України не надав до суду доказів щодо вартості ввезеного товару, а суд не вжив заходів по її встановленю.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Відтак для належного встановлення вартості незадекларованого товару та, відповідно, накладення штрафу у розмірі встановленому ч. 2 ст. 471 МК України, відповідачу необхідно вжити заходів для належного проведення експертизи незадекларованого товару, що переміщуються через митний кордон України для встановлення реальної вартості такого товару та прийняти відповідне рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В т.ч. за необхідності витребувати та оцінити докази щодо вартості товару від позивача.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову шляхом скасування постанови про порушення митних правил № 0736/40800/24 від 25.09.2024 та направлення справи відповідачу на новий розгляд. Підстави для закриття провадження в справі відсутні.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силуп.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Чернівецької митниці задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 27 листопада 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Постанову в справі про порушення митних правил № 0736/40800/24 від 25 вересня 2024 року - скасувати.

Справу про порушення митних правил направити до Чернівецької митниці на новий розгляд.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.