Справа № 120/11902/24
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/11902/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук Костянтин Олександрович

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

19 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1 10 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ у Вінницькій області, ДКСУ, в якому просив:

- визнати протиправним бездіяльність ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії у розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2015 по 30.06.2021 виходячи із 8 мінімальних пенсій за віком;

- стягнути з держави Україна на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 394043,40 грн. заподіяної прийняттям неконституційного правового акта, шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з відповідного рахунку Державного бюджету.

1.2 В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи, яка пов`язана з ліквідацією аварії на ЧАЕС.

1.3 20 серпня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про відшкодування матеріальної шкоди, яка виникла внаслідок обмеження максимального розміру виплачуваної пенсії в період з 01 січня 2015 року по 01 липня 2021 року. На що пенсійний орган листом від 15 серпня 2024 року відмовив здійснити таке відшкодування.

1.4 Вважаючи таку відмову відповідача неправомірною, позивач звернувся до суду.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1 Судом першої інстанції встановлено недотримання позивачем у заяві вимог ч. 1 ст. 122 КАС України та ухвалою від 16 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Запропоновано позивачу усунути недоліки шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

2.2 На виконання вимог ухвали від 16 вересня 2024 року представником позивача подано заяву, у якій останній просив поновити строк на звернення до адміністративного суду. В обґрунтування поданої заяви представник позивача вказав на те, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань або допускає протиправну поведінку по відношенню до фізичної або юридичної особи. Крім того, на думку представника позивача, непроведення виплати належної суми пенсії відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, тому виплата недоплаченої суми пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком.

3. Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

3.1 Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Вінницькій області, ДКСУ про визнання дій протиправними та стягнення коштів, повернуто особі, яка її подала.

3.2 Суд першої інстанції послався на неусунення позивачем недоліків, встановлених ухвалою суду від 16 вересня 2024 року. Судом встановлено, що позивач звертаючись з даним позовом, має намір відновити порушені, на його думку права, шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 01.01.2015 року по 30.06.2021, проте, з цим позовом він звернувся до суду лише 10 вересня 2024 року.

3.3 Беручи до уваги періодичний характер пенсійних виплат та наведені правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення з цим адміністративним позовом до суду і не надав належного обґрунтування та доказів щодо його поновлення.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

4.1 Не погодившись із ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

4.2 Як на підставу апеляційного оскарження посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, не врахування тих обставин, що зумовили пропуск строку для звернення до суду. Апеляційну скаргу аргументує тим, що станом на момент подання позову відсутні дієві компенсаційні механізми за шкоду, заподіяну особі актами і діями, що визнані неконституційними, зокрема внаслідок дії статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону № 76-VIII.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права у межах доводів апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

1.1 Відповідно до пунктів 3, 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

1.2 Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

1.3 Положеннями частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

1.4 Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

1.5 Дотримання позивачем строків звернення до суду, не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних строків» в праві на звернення до суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

1.6 Згідно з п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених ч.2 ст.123 цього Кодексу. Відповідно до ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

1.7 Доводам скаржника про те, що позов подано у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення № 1-р(ІІ)2021 від 07 квітня 2021 року у справі № 3-333/2018(4498/18), а його право на отримання компенсації з Державного бюджету України за період з січня 2015 року по червень 2021 року за невиконання державою свого позитивного матеріального та процесуального обов`язку є підтвердженим та безумовним, суд першої інстанції надав вірну оцінку, що строк звернення до суду з позовними вимогами щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої неконституційним актом, слід обраховувати з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення.

1.8 Аналогічних висновків у подібних спірних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 18 квітня 2022 року у справі № 540/5397/21, від 14 грудня 2023 року у справі № 540/5398/21.

1.9 Таким чином, саме з 08 липня 2021 року (тобто через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 1-р(ІІ)2021 від 07 квітня 2021 року) виникли підстави для звернення до суду щодо стягнення шкоди, завданої неконституційним актом, а тому саме з цієї дати розпочинає перебіг шестимісячного строку звернення до суду.

1.10 Позивач звернувся до суду лише 10 вересня 2024 року, тобто з істотним пропуском строку, передбаченого статтею 122 КАС України (пропуск строку становить понад три роки). Тобто, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до адміністративного суду та звернувся з позовом із значним пропуском такого строку.

1.11 Звернення позивача до відповідача із заявою про відшкодування матеріальної шкоди та отримання відповіді на неї не змінює момент, з якого позивач міг дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, право на яке позивач реалізував лише у вересні 2024 року.

1.12 Верховний Суд в своїй постанові від 21 лютого 2024 року у справі №240/27663/23 наголосив, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

1.13 Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

1.14 Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції що позивач, звертаючись до суду з цим позовом фактично має намір відновити порушені, на його думку права, шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 01.01.2015 по 30.06.2021, однак із цим позовом звернувся до суду лише 10 вересня 2024 року, тобто з порушенням строку звернення до адміністративного суду.

1.15 Враховуючи періодичний характер пенсійних виплат та наведені правові висновки Верховного Суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач пропустив строк звернення з цим адміністративним позовом до суду і не надав належного обґрунтування та доказів щодо його поновлення.

1.16 Інших доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено. При цьому, наведені у заяві про поновлення строку обставини, за своєю суттю не можуть бути підставою для поновлення встановленого законом строку на оскарження дій (бездіяльності, рішень) суб`єкта владних повноважень, як правильно вказав на це суд першої інстанції.

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

2.2 Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.