Справа № 420/34889/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства «МАРЛІН ОДЕСА» (, місце знаходження: 65048, м. Одеса, вул. Базарна, буд. 49, кв. 3) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 11 листопада 2024 року через підсистему Електронний суд (сформовано 10.11.2024) надійшла позовна заява Приватного підприємства «МАРЛІН ОДЕСА» (, місце знаходження: 65048, м. Одеса, вул.. Базарна, буд. 49, кв. 3) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А), в якій позивач просить:

- Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000105/1 від 18.07.2024 р.

- Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000251 від 18.07.2024 р.

Ухвалою від 15 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито спрощенепозовне провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПП «МАРЛІН ОДЕСА» (Покупець) та компанією «MEGAA MODA PVT.LTD», Індія (Продавець) було укладено зовнішньоекономічний договір від 11.10.2019 року.

З метою здійснення митного оформлення товару поставленого на виконання умов контракту, позивачем було подано митну декларацію № 24UA06U1, в якій митну вартість товару визначено за першим методом ціною договору.

Позивачем до митних декларацій було надано всі наявні у позивача документи для визначення митної вартості за ціною товару.

Після отримання відповідних документів, митним органом було ініційовано процедуру консультацій. Листом від 18.07.2024 р. б/н митний брокер повідомив митницю про відсутність додаткових документів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митним органом було складено картку-відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення№ UA500020/2024/000251 від 18.07.2024року та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2024/000105/1 від 18.07.2024року.

Позивач не погоджується з прийнятими рішеннями, вважає їх протиправними, з огляду на таке.

Так, по-перше, щодо вартості упаковки та пакувальних матеріалів, представник зазначає, що вартість пакування включена в ціну товару та додатково до митної вартості не додається у відповідності з положеннями ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, що передбачено умовами поставки.

По-друге, щодо документів, які підтверджують витрати на транспортування товарів, представник зазначає, що до митного оформлення на підтвердження вартості перевезення були надані: рахунок передплатний на надання транспортно-експедиційних послуг № А011024 від 16.07.2024 р., довідку про транспортні витрати № 01/16.07.2024 від 16.07.2024 р., договір про надання транспортно-експедиторських послуг № 221-ЮГЛ від 17.10.2022 р., договір на автомобільне перевезення № 2911/2022 від 29.11.2022 р., що є належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження понесених транспортних витрат до митного кордону України.

По-третє, щодо тверджень відповідача про те, що у наданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати від 16.07.2024 № 01/16.07.2024 відсутнє посилання на договір перевезення, представник зазначає, що в наданій до митного оформлення довідці про транспортно-експедиційні витрати № 01/16.07.2024 від 16.07.2024 р. зазначено маршрут та номер автотранспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , які співпадають із даними, вказаними в автотранспортній накладній № 8090 від 16.07.2024 р., яка, в свою чергу, містить посилання на маршрут, номер контейнеру та вагу товару, що дозволять однозначно ідентифікувати імпортований товар. Будь-які розбіжності між вказаними документами відсутні.

По-четверте, щодо зазначених митницею недоліків у інвойсі від 11.05.2024 р. № MMPL/2425/ISL004, який не містить посилання на зовнішньоекономічний контракт та умови поставки (CNF), що вказані у ньому, суперечать умовам поставки (СIF), зазначеним в графі 20 ЕМД, представник зазначає, що виставлений Продавцем інвойс № MMPL/2425/ISL004 від 11.05.2024 р. містить перелік товарів, їх кількість і ціну за якою вони поставлені покупцеві, вид товару, його вагу, умови поставки і відомості про відправника та одержувача. Надані ж до митного оформлення документи дають можливість ідентифікувати поставлений товар, а тому висновки митного органу у цій частині є безпідставними.

Щодо зазначення у інвойсі умов поставки CNF, представник звертає увагу, що декларантом правомірно у графі 20 МД заявлено умови поставки CFR, і аж ніяк не CІF, як вказано у спірному рішенні про коригування митної вартості товару.

По-п`яте, стосовно того, що банківський платіжний документ від 20.03.2024 № 240320/000246365 містить посилання на інвойс, який до митного оформлення не надавався, представник зазначає, що вказаний банківський документ містить посилання на проформу-інвойс №0333_23-24 від 12.03.2024 р.Враховуючи, що імпортований на митну територію товар є об`єктом купівлі-продажу, до митного оформлення було надано саме інвойс, а не проформа-інвойс, який по суті є попереднім розрахунком за товар та не є документом, що підтверджує заявлену митну вартість.

По-шосте, щодо відсутності у інвойсі умови здійснення передоплати, як то передбачено п. 5 зовнішньоекономічного договору від 11.10.2019 року, представник зазначає, що всупереч твердженням митниці, у інвойсі № MMPL/2425/ISL004 від 11.05.2024 р. містяться умови оплати (termsofpayment) T/T. Вказана абревіатура означає звичайний банківський переказ - TelegraphicTransfer (T/T). Цей термін у міжнародній практиці використовують як раз для переказу коштів на умовах передплати, що повністю співпадає з пунктом п. 5.1. Контракту.

Таким чином, позивачем при здійсненні митного оформлення товару в повній відповідності було дотримано вимоги Митного кодексу України щодо визначення митної вартості товару та були подані всі необхідні документи на підтвердження митної вартості, передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

У встановлений судом строк,02.12.2024 року, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2024/000105/1 від 18.07.2024року, а саме:

1) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вона не включалась до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) Відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил…», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахункафактури; -калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Вказані документи для підтвердження числового значення вказаної складової митної вартості до митного оформлення не надано;

3) ) у довідці про транспортні витрати від 16.07.2024 № 01/16.07.2024 відсутнє посилання на договір на перевезення вантажу;

4) Інвойс від 11.05.2024 № MMPL/2425/ISL004 не містить посилання на зовнішньоекономічний контракт; Умови поставки(CNF) вказані в інвойсі суперечать умовам поставки(CIF) зазначеним в гр.20 ЕМД;

5) банківський платіжний документ, що стосується товару від 20.03.2024 № 240320/000246365 містить посилання на інвойс, який до митного оформлення не надавався;

6) Згідно п 5. зовнішньоекономічного договору від 11.10.2019 № б/н оплата здійснюється наперед згідно виставленого рахунку (інвойсу). Але в наданому інвойсі від 11.05.2024 № MMPL/2425/ISL004 такі умови відсутні.

18.07.2024 декларантом надіслано лист від 18.07.2024 № б/н та повідомлено про відмову надати витребувані додаткові документи. В рамках проведення консультації з декларантом відповідно до п. 5 статті 55 Митного кодексу України, повідомляємо, що митну вартість товарів, заявлених до митного оформлення за ЄМД від 18.07.2024 № UA500020/2024/006506 буде скориговано.

Оскільки, в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією містились розбіжності та були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подано витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою особою митною вартістю, та у зв`язку з чим, митним органом була видано картки відмові в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та роз`яснено вимоги виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) № 24UA15U7 від 18.07.2024 року.

Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500020/2024/000105/1 від 18.07.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000251 від 18.07.2024 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «МАРЛІН ОДЕСА».

Також, 02.12.2024 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом ) сторін.

Ухвалою від 19 лютого 2025року у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Через канцелярію суду 05.12.2024року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник заперечує проти доводів представника відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Через канцелярію суду 10.12.2024 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких представник заперечує проти заявлених позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Так, між ПП «МАРЛІН ОДЕСА» (Покупець) та компанією «MEGAA MODA PVT.LTD», Індія (Продавець) було укладено зовнішньоекономічний договір б/н від 11.10.2019 р., згідно з предметом якого Продавець продає, а Покупець купує товар, що належить Продавцю. Перелік товарів, кількість, ціна, сума зазначаються в рахунках інвойсах на кожну партію товару (п. 1.1 Контракту).

У пункті 3.2 Контракту умови поставки: вид транспортування вантажу, умови поставки вказуються додатково в рахунках інвойсах.

Пункт 5.1.-5.2 Контракту, оплата за товар здійснюються Покупцем наперед, згідно виставлених рахунків інвойсів. Платіж здійснюється в доларах США.

Товар має доставлятись в упаковці, що відповідає особливостям транспортування. (п. 6.1 контракту)

Пункт 8.5. Контракту при його тлумаченні сторони повинні керуватись умовами міжнародних правил Інкотермс.

Судом встановлено, що 12.03.2024 року Продавець попередньо виставив Покупцю проформу інвойс №0333_23-24 на товар «креветка морожена» загальною вартістю 105 100,00 дол.США.

20.03.2024 року платіжним документом №240320/000246365 ПП «МАРЛІН ОДЕСА» перерахувало на рахунок Продавця 20 000,00 дол.США.

10.05.2024 р. Продавець виставив Покупцю інвойс № MMPL/2425/ISL004 на товар «креветка морожена розмірний ряд 16-20 в упаковці по 1 кг, розмірний ряд 16-20 в упаковці по 10 кг, розмірний ряд 21-25 в упаковці по 1 кг, розмірний ряд 26-30 в упаковці по 1 кг» (далі - «креветка морожена») загальною вагою брутто 24 150,00 кг, нетто - 21 000,00 кг, загальною вартістю 106 000,00 дол.США.

В інвойсі передбачені умови поставки: морський транспорт з Індії до порту Констанца, Румунія на умовах поставки CNF.

Також, 10.05.2024 року Продавець склав пакувальний лист до інвойсу № MMPL/2425/ISL004 від 10.05.2024 р. на товар «креветка морожена» загальною вагою нетто 21 000 кг, брутто 24 150 кг. 11.05.2024 р. на товар було оформлено експортну митну декларацію № 9801314.

27.05.2024 р. товар «креветка морожена» у контейнері MNBU0120340 вагою брутто 24 150 кг було відвантажено на морське судно «MТТ SEMPORNA» з Калькути, Індія до порту Констанца, Румунія згідно коносаменту № 239149290.

Платіжним документом від 02.07.2024 № 240702/000264562 ПП «МАРЛІН ОДЕСА`сплатило на рахунок «MEGAA MODA PVT.LTD» остаточну вартість товару у сумі 86 000,00 дол.США.

16.07.2024 року товар у контейнері MNBU0120340 вагою брутто 24 150 кг було відвантажено на автомобільний транспорт НОМЕР_1 /ВН0122ХG з Констанци, Румунія до Одеси, Україна, що підтверджується CMR (міжнародною товарно-транспортною накладною) № 8090.

За надані перевізником послуги з перевезення, перевізником на виконання умов договору № 2911/2022 від 29.11.2022 року було виставлено рахунок №А011024 від 16.07.2024 року на суму 110 728,96 грн з ПДВ та сформовано довідку про транспортні витрати № 01/16.07.2024 р. від 16.07.2024 року.

З метою митного оформлення товару «креветка морожена», поставленого на підставі вказаного Контракту, декларант ПП «МАРЛІН ОДЕСА» - ТОВ «БЛЕССКО» 18.07.2024 р. подав до Одеської митниці електронну митну декларацію № 24UA06U1.

На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів до митної декларації додані документи, передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, та інші товаросупровідні документи: зовнішньоекономічний договір б/н від 11.10.2019 р., проформа-інвойс № 0333_23-24 від 12.03.2024 р., інвойс № MMPL/2425/ISL004 від 10.05.2024 р., пакувальний лист б/н від 10.05.2024 р., банківські платіжні документи № 240320/000246365 від 20.03.2024 р., № 240702/000264562 від 02.07.2024 р., коносамент (Billoflading) № 239149290 від 27.05.2024, автотранспортну накладну № 8090 від 16.07.2024 р., рахунок передплатний на надання транспортно-експедиційних послуг № А011024 від 16.07.2024 р., довідку про транспортні витрати № 01/16.07.2024 від 16.07.2024 р., договір про надання транспортно-експедиторських послуг № 221-ЮГЛ від 17.10.2022 р., договір на автомобільне перевезення № 2911/2022 від 29.11.2022 р., копію митної декларації країни відправлення № 9801314 від 11.05.2024 р. та інші документи, зазначені в графі 44 МД.

Сторонами не заперечується, що на пропозицію митного органу про надання додаткових документів декларантом було надано лист від 18.07.2024 року, яким повідомлено, що додаткових документів надано не буде.

У зв`язку з цим, митним органом було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000251 від 18.07.2024 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000105/1 від 18.07.2024року про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33, а саме:

1) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вона не включалась до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) Відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил…», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахункафактури; -калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Вказані документи для підтвердження числового значення вказаної складової митної вартості до митного оформлення не надано;

3) у довідці про транспортні витрати від 16.07.2024 № 01/16.07.2024 відсутнє посилання на договір на перевезення вантажу;

4) Інвойс від 11.05.2024 № MMPL/2425/ISL004 не містить посилання на зовнішньоекономічний контракт; Умови поставки(CNF) вказані в інвойсі суперечать умовам поставки(CIF) зазначеним в гр.20 ЕМД;

5) банківський платіжний документ, що стосується товару від 20.03.2024 № 240320/000246365 містить посилання на інвойс, який до митного оформлення не надавався;

6) Згідно п 5. зовнішньоекономічного договору від 11.10.2019 № б/н оплата здійснюється наперед згідно виставленого рахунку (інвойсу). Але в наданому інвойсі від 11.05.2024 № MMPL/2425/ISL004 такі умови відсутні.

Також, судом встановлено, що товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) № 24UA15U7 від 18.07.2024 року.

Не погодившись із прийняттям оскаржуваних рішень, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органудокументи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

За результатами правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, що стало підставою прийняття рішення № UA500020/2024/000105/1 від 18.07.2024року про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33, а саме:

1) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вона не включалась до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) Відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил…», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахункафактури; -калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Вказані документи для підтвердження числового значення вказаної складової митної вартості до митного оформлення не надано;

3) у довідці про транспортні витрати від 16.07.2024 № 01/16.07.2024 відсутнє посилання на договір на перевезення вантажу;

4) Інвойс від 11.05.2024 № MMPL/2425/ISL004 не містить посилання на зовнішньоекономічний контракт; Умови поставки(CNF) вказані в інвойсі суперечать умовам поставки(CIF) зазначеним в гр.20 ЕМД;

5) банківський платіжний документ, що стосується товару від 20.03.2024 № 240320/000246365 містить посилання на інвойс, який до митного оформлення не надавався;

6) Згідно п 5. зовнішньоекономічного договору від 11.10.2019 № б/н оплата здійснюється наперед згідно виставленого рахунку (інвойсу). Але в наданому інвойсі від 11.05.2024 № MMPL/2425/ISL004 такі умови відсутні.

Так, стосовно кожної виявленої розбіжності, суд зазначає таке.

Стосовно тверджень про не врахування такої складової митної вартості як вартість пакування та пакувальних матеріалів суд зазначає, що умовами контракту передбачено, що Товар має доставлятись в упаковці, що відповідає особливостям транспортування. (п. 6.1 контракту). Пункт 8.5. Контракту передбачено, що при його тлумаченні сторони повинні керуватись умовами міжнародних правил Інкотермс.

Відповідно до виставленого інвойсу № MMPL/2425/ISL004 від 10.05.2024 року, сторонами передбачені умови поставки: морський транспорт з Індії до порту Констанца, Румунія на умовах поставки CNF.

Представник позивача зазначила, що абревіатура торгового терміну CNF (C & F) (CarriageandFreight) використовувалась у перших версіях правил Інкотермс, яка пізніше переросла в базис поставки CFR (CostandFreight - Вартість і фрахт), який використовується в сучасних редакціях правил Інкотермс.

Так, відповідно до умов поставки CFR, продавець зобов`язаний за свій рахунок забезпечити пакування товару, за виключенням випадку, коли в даній галузі торгівлі зазвичай прийнято відвантажувати вказаний в договорі товар без пакування.

Тобто вартість пакування включена в ціну товару та додатково до митної вартості не додається у відповідності з положеннями ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України.

Таким чином, судом відхиляються такі твердження митного органу.

Стосовно тверджень митного органу, що «Відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил…», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури; -калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Вказані документи для підтвердження числового значення вказаної складової митної вартості до митного оформлення не надано», суд зазначає, що як підтверджується матеріалами справи, що як при митному оформленні так і до суду позивачем було надано довідку про транспортні витрати № 01/16.07.2024 р. від 16.07.2024 року на підставі якої сформовано рахунок №А011024 від 16.07.2024 року на суму 110 728,96 грн з ПДВ.

Відповідно до вказаної довідки, вартість вантажу у складі консолідованого за маршрутом: м. Констанца (Румунія) прикордонний перехід з України м. Орлівка, транспортним засобом: транспортний засіб на паромі державний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_3 до місця вивантаження м. Одеса (Україна) становить: 110 728,96 грн, а саме:

- М. Констанца до м. Орлівка (прикордонний перехід) 65 000,00 грн;

- М. Орлівка (прикордонний перехід) до м. Одеса (Україна) 45 728,96 грн.

В тому числі винагорода експедитора по Україні 2010,00 грн з ПДВ.

Ватаж застрахований не був.

Вартість навантажувально-розвантажувальних робіт на території Румунії враховані у вартість організації транспортних послуг до кордону з Україною.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача, що витрати на перевезення з Індії до порту Констанца, Румунія були здійснені Продавцем, тобто є вже включеними до ціни товару, а отже додатково до митної вартості не додаються, а тому такі доводи митного є безпідставними та відхиляються судом.

Щодо доводів митного органу, що «у довідці про транспортні витрати від 16.07.2024 № 01/16.07.2024 відсутнє посилання на договір на перевезення вантажу», суд зазначає, що вони є необґрунтованими з огляду на те, що в наданій до митного оформлення довідці про транспортно-експедиційні витрати № 01/16.07.2024 від 16.07.2024 року зазначено маршрут та номер автотранспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , які співпадають із даними, вказаними в автотранспортній накладній № 8090 від 16.07.2024 р., яка, в свою чергу, містить посилання на маршрут, номер контейнеру та вагу товару, що дозволяють ідентифікувати імпортований товар. А тому такі доводи, відхиляються судом.

Стосовно тверджень митного органу, що «Інвойс від 11.05.2024 № MMPL/2425/ISL004 не містить посилання на зовнішньоекономічний контракт; Умови поставки(CNF) вказані в інвойсі суперечать умовам поставки(CIF) зазначеним в гр.20 ЕМД», суд погоджується з доводами представника позивача, що виставлений Продавцем інвойс № MMPL/2425/ISL004 від 11.05.2024 р. містить перелік товарів, їх кількість і ціну за якою вони поставлені покупцеві, вид товару, його вагу, умови поставки і відомості про відправника та одержувача.

Так, при сукупному аналізі наданих до митного органу документів, можливо здійснити співставлення встановленої інформації та дійти висновку щодо їх прямого зв`язку.

Крім того, суд зазначає, що посилання митного органу на умови поставки CIF не відповідають дійсності, адже в поданій декларантом МД в графі 20. Умови поставки, вказано саме CFR.

Таким чином, суд доходить висновку, що митний орган помилково дійшов такого висновку, а тому вони відхиляються судом.

Стосовно тверджень митного органу, що «банківський платіжний документ, що стосується товару від 20.03.2024 № 240320/000246365 містить посилання на інвойс, який до митного оформлення не надавався», суд зазначає, таке.

Проформа-інвойс це документ, у якому зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною. Інвойс це документ, у якому зазначаються товари та послуги, які компанія надає клієнту, та зазначається зобов`язання клієнта на оплату цих послуг.

Відмінність проформи-інвойсу полягає в тому, що деякі дані можуть бути не остаточними, та до нього ще можуть бути внесені зміни. А от інвойс із остаточними змінами та узгодженими даними вже формуватиме комерційний інвойс.

Судом встановлено, що продавцем було сформовано та направлено покупцю проформу інвойс № 0333_23-24 від 12.03.2024 року, на підставі якої покупцем було здійснено часткову оплату, передбачену умовами контракту. Між тим, виданий комерційний інвойс №MMPL/2425/ISL004 від 10.05.2024 року був остаточним та на підставі нього було здійснено поставку товару. У зв`язку з цим, декларантом було надано саме остаточний комерційний інвойс.

Поряд з цим, суд зазначає, що вказані проформа-інвойс та комерційний інвойс є аналогічними, та в них зазначені один і той самий товар, покупець та продавець, умови та посилання контракт.

Таким чином, суд доходить висновку, що аналізуючи зазначені документи в сукупності можна дійти висновку, що вони є пов`язаними та стосуються однієї і тієї ж поставки, а тому такі доводи митного органу є необґрунтованими та не впливають на правильне визначення митної вартості поставленого товару.

Стосовно тверджень митного органу, що «згідно з п 5. зовнішньоекономічного договору від 11.10.2019 № б/н оплата здійснюється наперед згідно виставленого рахунку (інвойсу). Але в наданому інвойсі від 11.05.2024 № MMPL/2425/ISL004 такі умови відсутні» суд погоджується з доводами представника позивача, що всупереч твердженням митниці, у інвойсі № MMPL/2425/ISL004 від 11.05.2024 р. містяться умови оплати (termsofpayment) T/T. Вказана абревіатура означає звичайний банківський переказ - TelegraphicTransfer (T/T). Цей термін у міжнародній практиці використовують як раз для переказу коштів на умовах передплати, що повністю співпадає з пунктом п. 5.1. Контракту.Також в інвойсі вказано про необхідність здійснення авансового платежу у розмірі 20% (20% advanceimmediately), що відповідає умовам Контракту.

Таким чином, суд доходить висновку що такі доводи митного органу є безпідставними, а тому відхиляються судом.

Проаналізувавши доводи сторін, суд доходить висновку, що митним органом безпідставно зазначено про відсутність відповідних документів та недостатність наданих позивачем документів для визначення митної вартості за першим (основним) методом.

Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності, яка відбулась між сторонами, але митний орган не врахував наданих позивачем пояснень.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку що позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

З огляду на те, що позов задоволено, сплачений судовий належить стягненню з відповідача на користь позивача в частині, що підлягала сплаті відповідно до закону, за подачу основної позовної вимоги в розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Приватного підприємства «МАРЛІН ОДЕСА» (, місце знаходження: 65048, м. Одеса, вул. Базарна, буд. 49, кв. 3) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000105/1 від 18.07.2024року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмову Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000251 від 18.07.2024року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а), на користь Приватного підприємства «МАРЛІН ОДЕСА» (, місце знаходження: 65048, м. Одеса, вул. Базарна, буд. 49, кв. 3) судовий збір в розмірі 2422,40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко