Справа № 686/32832/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/32832/24

Головуючий у 1-й інстанції: Салоїд Н.М.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

19 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, який обґрунтував тим, що постановою серії ЕНА № 3252579 від 13 жовтня 2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками частини 1 статті 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Винесена постанова мотивована тим, що він 13 жовтня 2024 року о 03 годині 53 хвилини, керуючи транспортним засобом без реєстраційних документів по вул. Олексія Скоблі, 15 у м. Хмельницькому та не пред`явив їх на законну вимогу поліцейського, чим порушив п. 2.1.6 ПДР.

Вважає постанову незаконною та просить її скасувати з огляду на те, що він не міг здійснювати керування транспортним засобом у визначений постановою час та місці, оскільки в цей час знаходився в приміщенні Хмельницького відділення поліції, де відносно нього складали адміністративні матеріали за іншим адміністративним правопорушенням. Просив скасувати винесену постанову як незаконну.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

07 лютого 2025 року від Управління патрульної поліції в Хмельницькій області надійшов відзив на апеляційну скаргу. У поданому відзиві представник відповідача заперечив проти задоволенні вимог апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18 лютого 2025 року. о 13 год. 00 хв.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13 жовтня 2024 постановою серії ЕНА № 3252579 складеної інспектором поліції 2 взводу 1 роти 1 батальйону сержантом поліції Мединським О.В. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками частини 1 статті 126 КУПАП.

Постанова мотивована тим, що він, 13 жовтня 2024 року о 03 годині 52 хвилин, керував транспортним засобом марки Opel Vectra з державним номерним знаком НОМЕР_1 по вул. Скоблі, 15 у м. Хмельницькому не маючі при собі реєстраційних документів на даний транспортний засіб та не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортними засобами, чим порушив пункти 2.1 «а» та «21 «б» Правил дорожнього руху.

Вважаючи вищевказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що постанова серії ЕНА № 3252579 від 13 жовтня 2024 року є правомірною, складена з дотриманням вимог ст.280 КУпАП, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходи для їх усунення; вживає заходи з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За правилами визначеними у п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документ, що підтверджують відповідне право особи у таких випадках, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (п.2 ч.1 ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію»).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пп."а" п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У відповідності до вимог п.2.4 «а» вищевказаних Правил, водій на вимогу поліцейського повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, та пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1 Правил.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст.72 КАС України регламентовано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положення ч.1 ст.126 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Так, приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції вказав, що доводи представника позивача про те, що суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, на яких ґрунтуються прийняття оскаржуваної постанови, є помилковими та спростовуються наявністю відеозапису вчинення адміністративного правопорушення, про що зазначено в оскаржуваній постанові та відео з боді-камер поліцейських. З відеозапису вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Opel Vectra з державним номерним знаком НОМЕР_1 13 жовтня 2024 о 02 годині 29 хвилин.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови від 13.10.2024 року ОСОБА_1 о 03:53:53 в м. Хмельницькому, вулиця Героя України Олексій Скоблі (Пушкіна) 15, керував транспортним засобом без реєстраційних документів та ТЗ, а саме не пред`явив їх на закону вимогу поліцейського, також ОСОБА_1 не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1.6 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУПАП.

Водночас, як слідує із матеріалів справи, саме у цей час позивач перебував в приміщенні відділку поліції, отже перебуваючи в приміщенні позивач не міг керувати транспортним засобом про який зазначено в оскаржуваній постанові та у вказаний у ній час.

При цьому у постанові зазначено, що правопорушення ОСОБА_1 скоєно по вул. Скоблі, 15 у м.Хмельницькому тоді як відповідно до рапортів працівників поліції Мединського О.В. та ОСОБА_2 автомобіль порушника було зупинено по вул.Шевченка, 11 в м.Хмельницькому.

Надаючи оцінку долученим відповідачем фотографіям та відеозаписам подій які фіксують спілкування Дячука В.Є. з працівниками поліції, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до відеозапису відеореєстратора патрульних поліції, який долучений представником відповідача не можливо визначити хто керує автомобілем марки Opel Vectra, та не можливо визначити номерний знак автомобіля.

В той же час, у відповідності до матеріалів справи представник відповідача визнав, що це не вул. Героя України Олексій Скоблі (Пушкіна) 15, а вул. Шевченко, та визнав що фіксується інший час ніж той який вказаний у оскаржуваній постанові.

Крім того, колегія суддів зауважує, що оскаржувана постанова містить відомості про пристрій яким проводилась фіксація скоєного правопорушення - відео з пвр 476081 (п.7 постанови). Попри це, відеозаписів з цієї бодікамери працівника поліції відповідач не зміг надати з мотивів того , що такий відеозапис відсутній та надав відео з інших бодікамер, на який відсутня фіксація правопорушення, відсутній факт руху транспортного засобу, відсутній факт розгляду адміністративної справи за ч.1 ст.126 КУПАП відносно ОСОБА_1 .

Щодо доводів суду першої інстанції про те, що в оскаржуваній постанові час та місце скоєння адміністративної правопорушення ОСОБА_1 є опискою, то такі доводи, на думку колегії суддів є помилковими, з огляду на те, що в даному випадку доказів вчинення адміністративного правопорушення та розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 стороною відповідача не надано та такі відсутні.

За таких обставин, з метою належного відновлення порушеного права позивача, повноти їх захисту, колегія суддів вважає, що слід скасувати постанову серія ЕНА №3252579 від 13.10.2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а справу провадженням закрити.

Положення ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із рішення суду першої інстанції необхідно скасувати з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні з позовом до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн., що підтверджується квитанцією № від 06.12.2024 року.

При зверненні до суду апеляційної інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 726,72 грн. згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 28.01.2025 року.

Враховуючи задоволення позовних вимог щодо Львівської митниці, відповідно до ст.139 КАС України, колегія суддів вважає, що сума сплаченого судового збору у розмірі 1332,32 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Хмельницькій області.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серія ЕНА №3252579 від 13.10.2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Справу провадженням закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 1332,32 грн. як загальної суми понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.