Справа № 752/22403/24
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/752/67/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного (письмовго провадженн) без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 23.05.2024 інспектором патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону капітаном поліції Васильчиком Олександром Олександровичем було винесено постанову ЕНА №2220664 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, він, керуючи транспортним засобом РЕКСТОН, нібито не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16, чим порушив п. 8.4.г Правил дорожнього руху.

Ввважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Обхідна дорога, по якій він рухався 23.05.2024, перебувала в аварійному стані та на ній проводилися ремонтні роботи.

Проїхавши до чотирьох кілометрів, його наздогнав екіпаж патрульної поліції, який через гучномовець наказав йому зупинитися.

Патрульною поліцією було відмовлено у його проханні показати порушення на реєстраторі. Без присутності свідків патрульні записали його паспортні дані і повідомили, що відносно нього буде складена постанова про порушення Правил дорожнього руху.

Оскаржувану постанову він отримав 30.05.2024 через відділення Укрпошти.

Адміністративна справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Інспектор патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Васильчик О.О. не дав йому скористатися його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, а також порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.ст. 278-279 КУпАП.

10.06.2024 він звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом щодо незаконності вказаної постанови, проте 20.09.2024 рішенням по справі №752/13136/24 йому було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Просив:

поновити строки на подачу позовної заяви;

визнати протиправною та скасувати постанову інспектора патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Васильчика Олександра Олександровича ЕНА №2220664 від 23.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

28.10.2024 постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

28.10.2024 постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог до інспектора патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітана поліції ДПП НПУ Васильчика Олександра Олександровича.

18.12.2024 Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що в ході патрулювання поліцейськими Управління було помічено транспортний засіб, яким керував позивач, після зміни відповідного напрямку руху позивача було зупинено з дотриманням Правил дорожнього руху.

Після зупинки транспортного засобу, посилаючись на статті 278, 279 КУпАП та Інструкцію «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція № 1395 від 07.11.2015), було дотримано процедури підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення. Інспектором було з`ясовано всі необхідні обставини та вирішено питання для початку розгляду справи. Розгляд справи відбувався в присутності особи, що відповідає пункту 8 Інструкції № 1395 від 07.11.2015, з дотримання вимог пункту 9, було оголошено, яка справа розглядається, з посиланням на пункти Правил дорожнього руху, роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Згідно наказу МВС «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 № 1026 строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб. Виходячи з цього, відеозапис не є збереженим.

17.12.2024 відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 20.09.2024 у справі №752/13136/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівські області, інспектора патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітана поліції Васильчика Олександра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА№2220664 від 23.05.2024 залишені без задоволення.

Предметом спору у даних адміністративних справах №752/22403/24 та №752/13136/24 є скасування постанови серії ЕНА № 2220664 від 23.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим

Отже, предмет та підстави позову у даних адміністративних справах № 752/13136/24 та № 752/22403/24 є ідентичними.

Суд залишає клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду без задоволення, оскільки підстави, передбачені ч.1 ст. 240 КАС України, за існування яких позов залишається без розгляду, відсутні.

18.12.2024 відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку для звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

23.05.2024 інспектор патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Васильчик О.О. виніс постанову серії ЕНА №2220664 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання вимог дорожнього знаку 5.16, чим порушив п.8.4.г Правил дорожнього руху (порушення вимог інформаційно-вказівних знаків).

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.п.8.1., 8.4 «г» Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Відповідно до розділу 33 Правил дорожнього руху дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугам» показує кількість смуг на перехресті та дозволені напрямки руху по кожній з них.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція).

Зазначене свідчить про незмістовність доводів позивача в цій частині.

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 44-3, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580), поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону №580, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд враховує правову позицію, яку у висловив Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року по справі №338/1/17, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача, підтверджує правомірність накладення адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі, однак в даній справі відеозапис відсутній.

Згідно ч.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища ( відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо ).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідними доказами, а також спростувати доводи позивача щодо порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи вищенаведене, відповідач не надав до суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, а також не подав жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем вимог закону, необхідного для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відтак, беручи до уваги те, що відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів вчинення правопорушення суду не надано, оскільки обов`язок доказування в даному випадку законом покладено на відповідача, то позовні вимоги підлягаються задоволенню.

За таких обставин, з урахуванням приписів п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України мають місце наслідки у вигляді скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2220664 від 23.05.2024.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимог позивача поновити строк для звернення до суду з цим позовом та визнати причини його пропуску поважними, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Оскаржувану постанову щодо позивача було винесено 23.05.2024, а позов до суду повторно надійшов 15.10.2024.

Проте судом встановлено, що вперше до суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови інспектора патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Васильчика Олександра Олександровича ЕНА №2220664 від 23.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, позивач звернувся в у червні 2024 року, за результатами розгляду якого 20.09.2024 судом було ухвалене рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позов був заявлений до неналежного відповідача (справа №752/13136/24).

Зазаначене рішення позивач отримав 25.09.2024, а з цим позовом звернувся до суду 07.10.2024, тобто впродовж десяти днів з дня отримання судовго рішення від 20.09.2024 у справі №752/13136/24.

Частиною 1 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 286 КАС України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суд вважає, що наведене свідчить про поважність причин пропуску строку для звернення до суду з цим позовом, а тому вважає можливим поновити цей строк.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 72-77, 122, 229, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з адміністративним позовом, визнавши причини його пропуску поважними.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Васильчика Олександра Олександровича ЕНА №2220664 від 23.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в Шостому апеляційному адміністративному суді шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, б. 3, .

Рішення складене 24.02.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова