Справа № 742/5599/24
Суддя: Циганко М. О.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/3/25
Єдиний унікальний № 742/5599/24
РІШЕННЯ
20 лютого 2025 року м. Прилуки Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Маркович Андрій Юрійович звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 15 вересня 2024 року працівниками поліції винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№3058061, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Зокрема, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення, позивач 15 вересня 2024 року о 20 год. 31 хв. в с. Пирогівці Прилуцького району Чернігівської області по вул..Чернігівській керуючи транспортним засобом AUDI А4 номерний знак НОМЕР_1 , був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3 ПДР України, про що позивач категорично заперечував. Поліцейський при винесенні постанови не взяв до уваги відповідні пояснення позивача та не дослідив обставини справи в сукупності, і за результатами необ`єктивного та однобічного розгляду справи виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП із накладенням штрафу, тому позивачем і подано позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
12.11.2024 року через систему Електронний суд від відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надійшов відзив на позов, в якому заперечуючи проти позову вказав, що інспектор, здійснюючи розгляд адміністративної справи відносно позивача ОСОБА_1 , діяв у межах своїх повноважень, керуючись нормами чинного законодавства, а постанова серії ЕНА№3058061 від 15 вересня 2024 року відповідає встановленій формі і викладені в ній обставини зафіксовані на службову боді-камеру поліцейського, даний відеозапис приєднано до матеріалів відзиву, розгляд справи просять проводити у відсутність їх представника.
20.02.2024 року через систему Електронний суд від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де наголошує що надане відео не відображає факту порушення ПДР, інших доказівпередбачених КУпАП, якими б підтверджувався факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, працівниками поліції не було надано, тому дана постанова підлягає скасуванню.
В судове засідання позивач не з`явився, проте згідно письмової заяви його представника адвоката Марковича А.Ю. заявлені позовні вимоги підтримали, просили суд розглядати справу без їх участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надавши суду відповідну заяву по суті справи (відзив) про невизнання ними позовних вимог, посилаючись на доводи викладені в зазначеній заяві.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав:
У відповідності до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (ч.5 ст.121 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи…(ч.1 ст.283 КУпАП).
При цьому, в редакції яка діяла на момент розгляду справи відповідачем, ч.5 ст.121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Виходячи з вимог ч.2 ст.77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (статті 3,8 Конституції України, ст.8 КАС України).
Зі змісту частини 3 ст.62 Конституції України вбачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.
У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
Як вбачається з пояснень відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області у відзиві на позовну заяву зазначено, що «з наявного відеозапису подій, які мали місце 15.09.2024 року по вул. Чернігівській у селі Пирогівці, коли автомобіль Аudі А4 д.н.з НОМЕР_1 був зупинений поліцейськими, ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки», проте із наданого відеозапису та переглянутого судом в судовому засіданні, даний факт на відео не було зафіксовано, на відеозаписі не можливо встановити факт порушення Правил дорожнього руху позивачем. Даний відеозапис відображає лише події, які відбулися після зупинки транспортного засобу, на відеозаписі не відображено що водій та пасажири даного транспортного засобу рухаються із не пристебнутими ременями безпеки, на даному відео не зафіксовано факту зупинки транспортного засобу, а лише зафіксовано розгляд справи. Крім того позивач першочергово заперечував поліцейському на місці про непорушення правил дорожнього руху, про що вказав у постанові, що він "був пристебнутий".
З досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідачем розгляд справи носив формальний характер, без з`ясування вини особи в його вчиненні, а також з`ясування інших обставини адміністративної справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а навпаки жодних доказів його винуватості поліція не надала, жодним чином не підтверджуються обставини порушення ПДР позивачем, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, а постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення Серії ЕНА№3058061 скасувати.
Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Зважаючи ж на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 19, 72, 90, 241, 243, 286, 293, 295, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» КАС України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ЕНА№3058061, винесену 15 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Справу про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 605 грн 60 коп..
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Максим ЦИГАНКО