Справа № 337/5866/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 337/5866/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року (суддя Котляр А.М.) в справі № 337/5866/24 за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3292151 від 18 жовтня 2024 року про накладення на неї адміністративного стягнення за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вказує, що оскільки постанова винесена на місці фіксування правопорушення, їй не надано часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечень на протокол та постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів, що порушує права, передбачені статтею 268 КУпАП.

Крім того, вона не зупиняла автомобіль ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій, як вказано у постанові, а будь-які вимірювання не проводились.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії ЕНА № 3292151 від 18.10.2024 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

У постанові вказано, що ОСОБА_1 о 16:36 у м. Запоріжжі по вул. Лермонтова, 14, здійснила зупинку транспортного засобу Volkswagen Passat НОМЕР_1 ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушила п. 15.9 и) ПДР України.

На відеозаписі, долученому відповідачем, видно, що одразу біля виїзду з прилеглої території, без будь-якої відстані зупинений автомобіль Volkswagen Passat НОМЕР_1 . Позивач у відповідь на запитання поліцейського не заперечила порушення правил дорожнього руху. Заперечила, що це вона керувала автомобілем. Зазначила, що ним керував батько, який вже поїхав з місця на іншому автомобілі, зв`язку із батьком немає. Просила скласти протокол на її хлопця, або якось домовитись, щоб не складати постанову. Просила дозволити їй поїхати з місця та не складати постанову.

На відеозаписі чітко та беззаперечно видно, що на виїзді з прилеглої території зупинений автомобіль Volkswagen Passat НОМЕР_1 .

Суд першої інстанції відхилив посилання представника позивача на те, що відповідачем не проводилось вимірювання відстані, вказавши, що при перегляді відеозапису не виникло жодних сумнівів в тому, що відстань від автомобілю до виїзду з прилеглої території є меншою, ніж 10 метрів.

Також судом першої інстанції відхилено інші доводи позивача, зокрема, щодо того, що автомобілем керував її батько.

Суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність накладення на позивача адміністративного стягнення.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 3292151 від 18 жовтня 2024 року застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За змістом постанови 18 жовтня 2024 року о 16:36 у м. Запоріжжі, по вул. Лермонтова, 14, ОСОБА_1 здійснила зупинку транспортного засобу Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушила п. 15.9 и) Правил дорожнього руху України.

Постанова містить відомості про здійснення фіксування події правопорушення, відомості про пристрій, на якій здійснювався запис.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі Правила дорожнього руху) встановлено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду (абзац и).

Переглядом відеозапису, долученого відповідачем до матеріалів справи, встановлено, що безпосередньо на виїзді з прилеглої території зупинений автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 .

Ця обставина не заперечувалась позивачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними доказами у розумінні статті 73 КАС України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень пункт 1).

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що оскаржена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить інформацію про здійснення відеофіксації події правопорушення, а також про те, що до постанови додається відеозапис з нагрудного відеореєстратора мotorola Solution VB 400 47 4145 (а.с. 6 зв).

Відтак, відповідачем належними та допустимими доказами (відеозаписом) доведено порушення позивачем пункту 15.9 и) Правил дорожнього руху та наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КупП.

Доводи позивача про порушення поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме не надання їй часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечень на протокол та постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів, що порушує права, передбачені статтею 268 КУпАП, також є необґрунтованими.

Так, дослідженням відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що відповідачем дотримана процедура розгляду справи про адміністративні правопорушення. Відповідачем повідомлено позивача, яке порушення нею вчинено, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право на отримання професійної правничої допомоги, позивача ознайомлено з доказами, які підтверджують факт порушення Правил дорожнього руху.

Позивачем не заявлялось клопотання про виклик адвоката, позивач не просив відтермінувати процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, а навпаки просила пришвидшити розгляд справи та винесення постанови.

Враховуючи, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень належними доказами доведено правомірність свого рішення, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про підтвердження вчинення позивачем порушення п. 15.9 и) Правил дорожнього руху та, відповідно, скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 268-272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року в справі № 337/5866/24 залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року в справі № 337/5866/24 за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 20 лютого 2025 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко