Справа № 174/131/25
Суддя: Ілюшик І. А.
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 174/131/25
п/с № 2-а/174/4/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вільногірську Дніпропетровської області, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд скасувати постанову серії ЕНА № 3904481 про адміністративне правопорушення від 21.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області судовий збір.

В обґрунтування позову зазначає, що 21.01.2025 інспектором ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Мільтих Д.С. була винесена оскаржувана постанова. Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП України. Як зазначено в постанові, він керував транспортним засобом та не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив п. 2.3 Правил дорожнього руху. Йому поставлено в обов`язок сплатити грошовий штраф у розмірі 510 грн.

ОСОБА_1 категорично не погоджується з такою постановою, вважає, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП не вчиняв, оскільки не порушував правила користування ременем безпеки, а у поліцейських були відсутні докази вчинення ним відповідного правопорушення, а отже, відповідна постанова є незаконною та необґрунтованою.

Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31.01.2025 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у визначений судом строк.

Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженню з викликом сторін.

19.02.2025 року від представника відповідача Новікової С.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що постанова серії ЕНА № 3904481 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП є законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства, у діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та складена з дотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просила відмовити в повному обсязі.

Позивач про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судові засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, просила у відзиві розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Вивчивши та дослідивши письмові докази у справі, оглянувши відеозаписи надіслані відповідачем через підсистему «Електроннний суд», суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Судом встановлено, що 21.01.2025 інспектором ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Мільтих Д.С. винесена постанова серії ЕНА № 3904481 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Як вбачається з вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що 21.01.2025 об 11:40:01 год. ОСОБА_1 в м. Вільногірськ вул. Привокзальна, 1 керував автомобілем та не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив п. 2.3.в. ПДР України. Посилання на докази відсутнє (а.с. 17, 18).

Дослідивши долучені до відзиву на позов відеозаписи (2 файли), судом встановлено, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 зафіксовано, що позивачем також не заперечується, також зафіксовано його спілкування із співробітниками поліції, які повідомили, що водій під час руху не був пристебнутий ременем безпеки, однак будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували вказані обставини відеозаписи не містять, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 категорично заперечував.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ч. 5 ст. 121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 року у справі № 357/10134/17 звертає увагу судів на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанові по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, 26.04.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження № К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Такі відомості в оскаржуваній постанові відсутні, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм ПДР. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Окремо треба наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України вівдповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

З урахуванням викладеного вище, надані відповідачем відеозаписи (2 штуки) не є належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України.

Посилання у відзиві на те, що постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та складена з дотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, наведених висновків суду не спростовує.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, суд враховує правові висновки Верховного Суду, наведені в постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/1-а, де суд касаційної інстанції вказав на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне позов задовольнити в повному обсязі. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 605,60 грн. (ст. 139 КУпАП).

Керуючись ст.ст. 77, 268, 286, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 3904481, винесену 21 січня 2025 року інспектором ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Мільтих Дмитром Сергійовичем у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 125 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя І.А.Ілюшик