Справа № 160/27009/24
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
09.10.2024 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 19.06.2024 року про відмову у призначенні пенсії;
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 наступні періоди: період роботи: 16.05.1991 - 08.04.1994 «ПМ3», період навчання: 20.07.2004 - 08.12.2004 навчання в Західно-Донбаському ліцеї (Машиніст крану (кранівник), період роботи: 17.12.2004 - 30.06.2005 ВАТ «Павлоградський верстатозавод», період роботи: 01.07.2005 - 27.07.2005 «Павлоградський завод технологічного обладнання», період роботи: 15.06.2007 - 27.04.2009 ВАТ Завод «ПАВЛОГРАДХІММАШ», період роботи 05.03.2011 - 19.04.2012 ТОВ «Інекон - Юнайт», період роботи: 28.04.2012 - 01.01.2013 ПАТ «ДТЕК «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» ВСП «ШАХТА ЗАХІДНО-ДОНБАСЬКА», період роботи: з 01.01.2013 - 02.10.2019 ВСП «Шахтоуправління «Терновская» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», період роботи: 11.10.2019 - 16.06.2020 АТ «ДНІПРОВАЖМАШ, період роботи: 07.11.2023 - по теперішній час на ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» ВСП «Шахтоуправління ім. «Героїв Космосу» та період декретної відпустки з 27.08.1996 до 27.08.1999 року зарахувати до стажу;
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву від 12.06.2024 року ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 відповідно до вимог частини 3 статі 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
29.10.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що оскаржуваним рішення позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на те, що на час звернення за призначенням пенсії позивач не досягла пенсійного віку, встановленого частиною другою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто 55 років. Вказує, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII, набрав чинності 11 жовтня 2017 року, а тому досягти віку, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ, для призначення пенсії особі необхідно було до 11 жовтня 2017 року. Таким чином, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як спеціальний закон, є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 з моменту набрання законної сили Закону України від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 11 жовтня 2017 року, а тому рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 впливає на осіб, у яких право на призначення пенсії на пільгових умовах, виникло до 11 жовтня 2017 року. Також відповідачем зазначено на відсутності у ОСОБА_1 необхідного пільгового та страхового стажу. З урахуванням викладеного у відзиві просить у задоволенні позову відмовити.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.06.2024 позивач звернулася до територіального управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
У вказаному рішенні відповідач зазначив, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 55 років за наявності страхового стажу не менше 24 років у жінок з них не менше 10 років на роботах з шкідливими умовами праці за Списком № 2.
Страховий стаж заявниці становить - 22 роки 06 місяців 20 днів, пільговий стаж роботи становить - 07 років 09 місяців 02 дні.
Результати розгляду документів доданих до заяви: за доданими документами до пільгового стажу не зараховано: період трудової діяльності з 28.04.2012 по 17.01.2013, згідно довідки від 16.05.2024 №426, оскільки дана посада відсутня в переліку робочих місць; період трудової діяльності з 07.11.2023 по 31.03.2024, згідно довідки від 29.05.2024 № 678, оскільки дана посада відсутня в переліку робочих місць; період трудової діяльності з 18.01.2018 по 23.11.2019, оскільки відсутні атестація робочих місць.
Не зараховано періоди догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, згідно свідоцтва про народження: НОМЕР_1 на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оскільки в даних документах відсутня відмітка про отримання паспорту, а також відсутня інформація в заяві.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано:
Інші документи передбачені п. "ж" ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відсутні.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням пенсійного органу та вважаючи його протиправним, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Частиною 2 пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в чинні редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ, а не Закону №1058-ІV.
Відтак, суд доходить висновку, що відмова відповідача у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 через відсутність у позивача необхідного пенсійного віку (55 років) є протиправною.
Що стосується не зарахування відповідачем до пільгового стажу по Списку №2 відповідних періодів навчання та роботи позивача, то з цього приводу слід зазначити наступне.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За змістом приписів пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, ст.62 Закону №1788-XII та п.1 Порядку №637, слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Так, з трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 04.05.1990 вбачається, що:
- з 16.05.1991 по 08.04.1994 позивач працювала ливарником пластмас на «ПМ3»;
- з 20.07.2004 по 08.12.2004 позивач навчалась в Західно-Донбаському ліцеї (Машиніст крану (кранівник);
- з 17.12.2004 по 30.06.2005 позивач працювала машиністом електромостового крану у ВАТ «Павлоградський верстатозавод»;
- з 01.07.2005 по 27.07.2005 позивач працювала машиністом крану у «Павлоградський завод технологічного обладнання»;
- з 15.06.2007 по 27.04.2009 позивач працювала машиністом крану у ВАТ Завод «ПАВЛОГРАДХІММАШ»;
- з 05.03.2011 по 19.04.2012 позивач працювала машиністом крану у ТОВ «Інекон - Юнайт»;
- з 28.04.2012 по 01.01.2013 позивач працювала машиністом козлового крану у ПАТ «ДТЕК «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» ВСП «ШАХТА ЗАХІДНО-ДОНБАСЬКА»;
- з 01.01.2013 по 02.10.2019 позивач працювала машиністом козлового крану у ВСП «Шахтоуправління «Терновская» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ»;
- з 11.10.2019 по 16.06.2020 позивач працювала машиністом крана у АТ «ДНІПРОВАЖМАШ»;
- з 07.11.2023 по теперішній час позивач працює машиністом крана у ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» ВСП «Шахтоуправління ім. «Героїв Космосу».
Приймаючи до уваги викладене слід зазначити, що означені періоди роботи ОСОБА_1 протиправно не були зараховані відповідачем до пільгового стажу позивача по Списку №2, оскільки останні віднесені до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Приймаючи до уваги викладене слід зазначити, що період навчання позивача з 20.07.2004 по 08.12.2004 у Західно-Донбаському ліцеї (Машиніст крану (кранівник) також підлягає зарахуванню до пільгового стажу по Списку №2.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період декретної відпустки з 27.08.1996 до 27.08.1999, суд вважає за необхідне зазначити про таке.
Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 11 Закону №1058-ІV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Таким чином, до страхового стажу зараховується весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року, тобто ті періоди трудової діяльності до 1 січня 2004 року, як це передбачено нормами Закону № 1788-ХІІ .
За приписами частини 3 статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
Частиною 2 статті 181 Кодексу законів про працю України передбачено, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.
Пунктом 11 Порядку №637 врегульовано, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.
Наведені норми дозволяють дійти висновку, що час догляду непрацюючої матері за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала. При цьому, вимоги про обов`язкову наявність у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта чинним законодавством не передбачені.
Як підтверджено матеріалами справи, у період з 21.05.1996 по 21.05.1999 ОСОБА_1 не перебувала в трудових відносинах.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , позивач народила доньку ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )
Таким чином, відмова в зарахуванні до загального стажу позивача саме періоду з 21.05.1996 по 21.05.1999, у якому вона здійснювала догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, є протиправною.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для частково задоволення позовних вимог.
Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 наступні періоди: період роботи: з 16.05.1991 по 08.04.1994 у «ПМ3», період навчання: з 20.07.2004 по 08.12.2004 навчання в Західно-Донбаському ліцеї (Машиніст крану (кранівник), період роботи: з 17.12.2004 по 30.06.2005 у ВАТ «Павлоградський верстатозавод», період роботи: з 01.07.2005 по 27.07.2005 у «Павлоградський завод технологічного обладнання», період роботи: з 15.06.2007 по 27.04.2009 у ВАТ Завод «ПАВЛОГРАДХІММАШ», період роботи з 05.03.2011 по 19.04.2012 у ТОВ «Інекон - Юнайт», період роботи: з 28.04.2012 по 01.01.2013 у ПАТ «ДТЕК «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» ВСП «ШАХТА ЗАХІДНО-ДОНБАСЬКА», період роботи: з 01.01.2013 по 02.10.2019 у ВСП «Шахтоуправління «Терновская» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», період роботи: з 11.10.2019 по 16.06.2020 у АТ «ДНІПРОВАЖМАШ, період роботи: з 07.11.2023 по 11.06.2024 на ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» ВСП «Шахтоуправління ім. «Героїв Космосу».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу період перебування у декретній відпустці з 21.05.1996 по 21.05.1999.
Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.06.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Рищенко