Справа № 320/28994/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції Перепелиця А.М.
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року Справа № 320/28994/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участі секретаря Бродацької І.А.,

представника Позивача Дзеніка С.І.,

представника Відповідача Федоряки І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

«ТОРГОВИЙ ДІМ ЕНЕРГОСТРОЙІНВЕСТ»

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового

повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЕНЕРГОСТРОЙІНВЕСТ» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - Відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 21.02.2023 №131990413.

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначив, що контролюючий орган неправомірно не взяв до уваги податкові накладні, які зареєстровані в ЄРПН за попередні податкові періоди на суму 153244 грн та прийшов до хибного висновку про неправомірність зменшення ТОВ "Торговий дім Енергостройінвест" податкового зобов?язання.

Також Позивач стверджував, що Відповідач не врахував уточнюючого розрахунку від 23.02.2023 до податкової декларації за березень 2022 року та уточнюючого розрахунку від 26.04.2023 до податкової декларації за квітень 2022 року.

Крім того, Позивач наполягав на тому, що законодавцем встановлена заборона на проведення, зокрема, камеральних податкових перевірок, окрім камеральних перевірок декларацій та уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що коригування суми податкових зобов`язань відбулося внаслідок реєстрації в ЄРПН податкових накладних за попередні податкові періоди.

Також суд відзначив, що внаслідок виправлення значення рядка 21 декларації, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЕНЕРГОСТРОЙІНВЕСТ» своєчасно/правомірно та відповідно до вимог ПК України були подані уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що значення рядка 21 переноситься до рядка 16.1 наступного звітного періоду, якими є березень, квітень, травень та серпень 2022 року відповідно, а не листопад 2022 року, як на тому наполягав контролюючий орган.

Разом з тим, суд визнав необґрунтованими доводи Позивача щодо порушення Відповідачем порядку призначення та проведення перевірок.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування своїх вимог Апелянт зазначає, що протягом листопада 2022 року Позивачем було подано уточнюючі розрахунки якими було зменшено значення рядка 21 «суму від?ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 904 539 грн, що не було відображено у рядку 16.2 декларації за листопад 2022 року, що призвело до заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету.

Крім того, контролюючий орган стверджує, що постачальник має право зменшити суму податкових зобов?язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Також Апелянт стверджує, що судом першої інстанції не було враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30.11.2023 року по справі №260/5650/22.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2024 та від 18.12.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційні скарги та призначено справу до судового розгляду.

5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, стверджуючи про необґрунтованість доводів Апелянта та правильність висновків суду першої інстанції.

При цьому Позивач наполягає зокрема на тому, що Відповідач взагалі не досліджував та не з?ясовував при здійсненні камеральної перевірки питання та обставин щодо впливу значення рядка 21 декларації, на значення рядка 18 чи рядка 20.2 у майбутніх періодах.

6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2025 у сторін були витребувані додаткові докази у справі, зокрема у Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЕНЕРГОСТРОЙІНВЕСТ» було витребувано копію уточнюючого розрахунку від 02.11.2022 за період травень 2022 року, а у Головного управління ДПС м. Києві - детальний розрахунок нарахованих Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЕНЕРГОСТРОЙ-ІНВЕСТ» сум грошового зобов`язання та штрафних санкцій відповідно до податкового повідомлення рішення від 21.02.2023 №131990413 з розбивкою на окремі періоди - березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року та липень 2022 року.

7. На виконання зазначеної ухвали суд, Позивачем та Відповідачем були надані відповідні письмові пояснення, а також докази, які були витребувані судом.

8. У судовому засіданні представник Апелянта підтримав апеляційну скаргу в межах доводів та вимог, викладених у ній, а також додатково пояснив щодо нарахованих платнику податку зобов`язань у розмірі 153244, 00 грн. Просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник Позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги контролюючого органу заперечував. Крім того, надав додаткові пояснення щодо відсутності заниження податкового зобов`язання в декларації за листопад 2022 року в розмірі 153244, 00 грн та повідомив про існування позитивної судової практики Верховного Суду, на яку він посилався у заяві від 10.02.2025. Просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду - без змін.

9. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

10. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

11. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЕНЕРГОСТРОЙІНВЕСТ» ( далі - ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЕНЕРГОСТРОЙІНВЕСТ») зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.09.2021, номер запису - 011030425.

Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість, номер запису у реєстрі платників ПДВ - 200593868.

19.12.2022 Позивач подав до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2022 року, яка зареєстрована за реєстраційним №.

Окрім того, 02.11.2022 та 03.11.2022 Позивачем були подані та прийняті/зареєстровані ДПС України уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з ПДВ за лютий, березень, квітень та липень 2022 року. Крім того, також були подані уточнюючі розрахунки від 23.02.2023 до податкової декларації за березень 2022 року та від 26.04.2023 до податкової декларації за квітень 2022 року.

У зв`язку із наведеним, Відповідачем здійснено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2022 року платника ПДВ - ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЕНЕРГОСТРОЙІНВЕСТ».

За результатами перевірки складено Акт від 19.01.2023 №4724/Ж5/26-15-04-13-03/38799405, яким встановлено порушення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЕНЕРГОСТРОЙІНВЕСТ» вимог пункту 192.1 статті 192, пункту 200.4 статті 200 ПК України та розділу V Порядку №21, що призвело до заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету на суму ПДВ 1057783 грн. в декларації з ПДВ за листопад 2022 року.

Контролюючий орган дійшов вказаного висновку у зв`язку з тим, що в ході камеральної перевірки податкової декларації ПДВ за листопад 2022 року встановлено зменшення податкових зобов`язань на суму ПДВ 255 732 грн, шляхом включення до рядка 7 декларації розрахунків коригування до податкових накладних, в тому числі не зареєстрованих в ЄРПН у листопаді 2022 року на суму 153244 грн.

Також, перевіркою встановлено, що в декларації не заповнено рядок 16.2 та зменшено залишок від`ємного значення за результатами поданих уточнюючих розрахунків. При цьому, протягом листопада 2022 року, а саме 02.11.2022 та 03.11.2022 підприємством подано уточнюючі розрахунки, яким було зменшено рядок 21 «суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» на суму 904 539 грн.

На підставі Акта перевірки Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.02.2023 №131990413, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на 1 057 783 грн та визначено суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 528892,00 грн.

Також судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у податковій декларації з ПДВ за листопад 2022 року відображено коригування суми податкових зобов`язань за рахунок зареєстрованих у листопаді 2022 року в ЄРПН розрахунків коригування до податкових накладних на суму 153 244,00 грн згідно зареєстрованих у листопаді 2022 року в ЄРПН розрахунків коригування до податкових накладних.

12. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 ( далі- Порядок №21).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

Положеннями пункту 75.1 статті 75 ПК України, серед іншого, регламентовано, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні».

Відповідно до пп. 16.1.3 п.16.1 ст. 16 ПК України 16.1.3. платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п. 36. 1 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу або при визначенні бази оподаткування відповідно до підпункту 141.9-1.3 пункту 141.9-1 статті 141 цього Кодексу у разі здійснення контрольованих операцій, якщо їх умови не відповідають принципу "витягнутої руки" у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Згідно п.50.3 ст.50 ПК України, у разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період.

Пунктом 192.1 статті 192 ПК України визначено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 192.1.1. пункту 192.1. статті 192 ПК України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначенні статтею 200 ПК України.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (пункт 200.1 статті 200 ПК України).

Відповідно до пункту 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно розділу V Порядку №21 у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

У рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.

У рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення, узгоджена за результатами перевірки контролюючого органу, у звітному (податковому) періоді, на який припадає день узгодження податкового повідомлення-рішення, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу.

У рядку 16.3 також вказується узгоджена за результатами документальної перевірки контролюючого органу сума від`ємного значення реорганізованого платника податку, що переноситься до податкового кредиту правонаступника (за умови подання таким правонаступником заяви (таблиця 3 (Д2) (додаток 2)) у складі податкової декларації за звітний (податковий) період), на який припадає день узгодження, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до ст. 56 розділу II Кодексу.

У разі заповнення рядків 16.2 та/або 16.3 обов`язковим є заповнення таблиці "Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення та/або уточнюючого розрахунку".

Порядок заповнення уточнюючого розрахунку визначено у розділі VI Порядку № 21, де зазначається, що уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці 4 п. 50.1 ст. 50 розділу II ПК України.

У графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється.

У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення.

У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення).

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці 4 п. 50.1 ст. 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх періодах впливатиме на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за кожний звітний період, у якому значення рядка 21 декларації впливало на значення рядка 18 чи рядка 20.2.

Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний сплатити штраф, нарахований відповідно до абзацу 4 п. 50.1 ст. 50 розділу II Кодексу. Сума нарахованого штрафу відображається у графі 6 рядка 18.1.

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Висновки суду апеляційної інстанції.

13. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що платник податку на додану вартість має право виправити помилки у раніше поданій ним податковій звітності шляхом подання уточнюючого розрахунку за минулий період. При цьому Порядком №21 чітко окреслений алгоритм дій платника податків у разі, якщо зміни показників одного періоду впливають або не впливають на показники наступного звітного періоду.

14. Як вже зазначалося колегією суддів вище, у разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, подається уточнюючий розрахунок за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. При цьому, значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку також враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

Водночас, якщо виправлення значення рядка 21 декларації, у майбутніх періодах впливатиме на значення рядка 18 чи рядка 20.2, подається уточнюючий розрахунок за кожний звітний період, у якому значення рядка 21 декларації впливало на значення рядка 18 чи рядка 20.2.

15. Як правильно встановлено судом першої інстанції та не оспорюється ані Позивачем, ані Відповідачем у справі, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЕНЕРГОСТРОЙІНВЕСТ» 02.11.2022 були подані уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок до податкових декларацій з ПДВ за лютий - березень 2022 року, значення рядка 21 яких вплинуло на значення рядка 18 податкових декларацій з ПДВ у майбутніх звітних періодах. У зв`язку з цим, з урахуванням вимог пункту 6 розділу VI Порядку № 21, платником податків були подані уточнюючі розрахунки до податкових декларацій з ПДВ в яких відображено виправлені показники.

16. З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЕНЕРГОСТРОЙІНВЕСТ» правомірно діяло в порядку, визначеному пунктом 6 розділу VI Порядку №21, а не пунктом 5, як на тому помилково наполягає контролюючий орган.

17. Зазначені висновки суду також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній зокрема у постановах від 18.09.2020 у справі №820/6120/16, від 18 серпня 2022 року у справі №640/22727/20, від 04 травня 2023 року у справі 640/18162/19, від 16 квітня 2024 року у справі № 320/9749/22.

18. Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача. Втім, Відповідач не навів жодних доводів та не надав належних та допустимих у контексті ст. 73-74 КАС України доказів щодо протиправності дій Позивача у відповідності до пункту 6 розділу VI Порядку №21.

19. Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обставин заниження зі сторони Позивача податкових зобов`язань з ПДВ саме у листопаді 2022 року. Доводи Апелянта зазначених висновків суду не спростовують.

20. Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що перевірка повноти декларування податкових зобов`язань за період з лютого по липень 2022 року з урахуванням поданих платником податків уточнюючих розрахунків не належить до предмету розгляду суду безпосередньо у цій справі.

21. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині щодо заниження податкового зобов`язання в декларації за листопад 2022 року в розмірі 153244, 00 грн,

колегія суддів зазначає наступне.

Так, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, контролюючий орган стверджує, що Позивачем було зменшено податкові зобов`язання на суму ПДВ 255732 грн шляхом включення до р. 7 декларації розрахунків коригування до поданих податкових накладних, в тому числі незареєстрованих в ЄРПН у листопаді 2022 року на суму 153244 грн.

22. Втім, колегія суддів вважає такі висновки Апелянта необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами судової справи, а саме наданими Позивачем розрахунками коригування до податкових накладних, які зареєстровані у листопаді 2022 року в ЄРПН на загальну суму 153 244 грн /т.1 а.с. 126-207/.

23. Твердження контролюючого органу, висловлене в судовому засіданні, про відсутність зареєстрованих розрахунків коригування на суму 102488,44 грн, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказані обставини не були підставою для прийняття спірного податкового повідомлення рішення, що вбачається з таблиці 1 акту від 19.01.2023 №4724/Ж58/26-15-04-13-03/38799405 /т.1 а.с.14/.

24. Посилання Апелянта на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30.11.2023 у справі №260/5650/22, оскільки вони не є релевантними до спірних правовідносин з огляду на відмінні обставини справи, встановлені судом. Так, у справі №260/5650/22 платник податків, будучи обізнаним про реєстрацію розрахунку коригування, яким було на зменшено суму компенсації вартості послуг постачальнику, не відобразив у податковій звітності відповідні коригування. Вказані обставини не є подібними до обставин, встановлених судом у справі №320/28994/23.

25. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

26. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності податкового повідомлення-рішення Відповідача від 21.02.2023 №131990413 та його скасування.

27. Отже, доводи апеляційної не спростовують висновків суду і Апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

28. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

29. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року - без змін.

30. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому відповідно до ст. 139 КАС України, витрати на сплату судового збору перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 лютого 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев