Справа № 420/35596/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому позивач просить суд:

-Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови, листом №30049-27647/З-02/8-1500/24 від 06.11.2024, у проведенні перерахунку моєї, ОСОБА_1 , пенсії, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року, з 01 березня 2024 року та з 01 серпня 2024 року, з урахуванням мого права на отримання пенсійної виплати у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження її розміру,

-Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити моє, ОСОБА_1 , порушене право на отримання, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року, з 01 березня 2024 року та з 01 серпня 2024 року, пенсійної виплати у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження її розміру, шляхом проведення відповідних перерахунків пенсії, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року, з 01 березня 2024 року та з 01 серпня 2024 року, з урахуванням мого права на пенсійну виплату у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження розміру пенсійної виплати,

-Допустити негайне виконання судового рішення, в частині проведення перерахунку пенсії за один місяць, в порядку пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що листом №24413-21875/З-02/8-1500/24 від 30.08.2024 року, ГУ ПФУ повідомило йому про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/2974/24 та надало копії перерахунків пенсії станом на 01 березня 2022 року, на 01 березня 2023 року, на 01 березня 2024 року та станом на 01 серпня 2024 року, з який вбачається, що визначаючи розмір належної пенсійної виплати з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року, з 01 березня 2024 року та з 01 серпня 2024 року, ГУ ПФУ застосувало обмеження розміру пенсійної виплати позивача, та безпідставно зменшено її розмір.

В жовтні 2024 року, ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою, в якій просив поновити його право на пенсійну виплату, з 01.03.2022 року, з 01.03.2023 року, з 01.03.2024 року та з 01.08.2024 року, без застосування обмеження її розміру, шляхом проведення відповідних перерахунків пенсії. Втім, ГУ ПФУ в Одеській області відмовило у виплаті позивачу пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Такі дії, на думку позивача, не узгоджуються з рішенням Конституційного суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, відповідно до якого обмеження максимального розміру пенсії та припинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. Отже, виплата нарахованих пенсій не може бути обмежена, так як це звужує обсяг прав і свобод військових пенсіонерів, що є порушенням статей 17, 22 Конституції України та є підставою для зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії без будь-якого її обмеження в розмірі.

Позивач також зазначає, що неприпустимість будь-якого обмеження пенсії військових пенсіонерів, встановлена зокрема постановою Верховного Суду по справі №400/2085/19 від 16 грудня 2021 року, тощо.

Ухвалою суду від 22.11.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову та зазначає, що з огляду на приписи ст.2 ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668 від 08.07.2011р., починаючи з 01.01.2018, максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Відповідач зауважує, що зазначений вище Закон є чинним з 01.10.2011 року та неконституційним не визнавався, відтак, законних підстав для виплати пенсії позивачу у розмірах більших, ніж передбачено ст.2 закону №3668 у головного управління не має, оскільки це призведе до порушення норм чинного законодавства.

Оскільки рішенням суду по справі № 420/8609/23 було установлено з 01.12.2019 провести перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, тому розмір пенсії визначений на зазначену дату та становить 24274,55 грн., пенсія обчислена та виплачується відповідно до норм чинного пенсійного законодавства, тому для проведення її перерахунку виходячи з іншого розміру підстав немає.

Посилання ж позивача на Рішення Конституційного суду України у справі №7-рп/2016 від 20.12.2016 відповідач вважає безпідставними, оскільки ним визнано такими, що не відповідають статті 17 Конституції України положення першого речення частини 7 статті 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, однак редакція Закону №3668 від 08.07.2011р. залишилась діючою.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (надалі Закон №2262-ХІІ).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 по справі №420/2974/24, зокрема було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити з 01 березня 2022 року право ОСОБА_1 на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», шляхом проведення перерахунку пенсії з 01 березня 2022 року з урахуванням права на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Відповідно до указаного рішення суду, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні копії відповідних перерахунків по пенсійній справі №ЮО089152 ОСОБА_1 , з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.08.2024, здійснених відповідачем 29.07.2024р.

З указаних копій перерахунків вбачається, що:

- з 01.03.2022 року пенсійна виплата (підсумок пенсії) позивачу з урахуванням щомісячної доплати, надбавок та підвищень до пенсії нарахована у загальному розмірі 26639,19 грн. Однак, фактично перераховану позивачу пенсію з 01.03.2022 ГУ ПФУ в Одеській області обмежило максимальним розміром 24639,19 грн, у зв`язку із чим, пенсійна виплата позивача з 01.03.2022 призначена до виплати саме у розмірі 24639,19 грн (з урахуванням максимального розміру);

- з 01.03.2023 року пенсійна виплата (підсумок пенсії) позивачу з урахуванням щомісячної доплати, надбавок та підвищень до пенсії нарахована у загальному розмірі 29222,26 грн. Однак, фактично перераховану позивачу пенсію з 01.03.2023 ГУ ПФУ в Одеській області обмежило максимальним розміром 27222,26 грн, у зв`язку із чим, пенсійна виплата позивача з 01.03.2023 призначена до виплати саме у розмірі 27222,26 грн (з урахуванням максимального розміру);

- з 01.03.2024 року пенсійна виплата (підсумок пенсії) позивачу з урахуванням щомісячної доплати, надбавок та підвищень до пенсії нарахована у загальному розмірі 30917,9 грн. Однак, фактично перераховану позивачу пенсію з 01.03.2024 ГУ ПФУ в Одеській області обмежило максимальним розміром 27222,26 грн, у зв`язку із чим, пенсійна виплата позивача з 01.03.2024 призначена до виплати саме у розмірі 27222,26 грн (з урахуванням максимального розміру);

- з 01.08.2024 пенсійна виплата (підсумок пенсії) позивачу з урахуванням щомісячної доплати, надбавок та підвищень до пенсії нарахована у загальному розмірі 30917,9 грн. Однак, фактично перераховану позивачу пенсію ГУ ПФУ в Одеській області обмежило максимальним розміром 27222,26 грн, у зв`язку із чим, пенсійна виплата позивача з 01.08.2024 призначена до виплати саме у розмірі 27222,26 грн, з урахуванням обмеженням максимального розміру.

Листом від 30.08.2024 №24413-21875/З-02/8-1500/24 відповідач повідомив про проведення перерахунків пенсії позивача відповідно до рішення суду від 30.04.2024 у справі №420/2974/24.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою від 10.10.2024 із заявою від 24.06.2024, в якій просив поновити його право на отримання з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.08.2024 пенсійної виплати у нарахованому на відповідну дату розмірі, без обмеження її розміру, шляхом проведення відповідних перерахунків його пенсійної виплати з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.08.2024 з урахуванням його права на отримання пенсійної виплати у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження її розміру.

Відповідач за результатом розгляду заяви позивача надав відповідь у формі листа від 06.11.2024 №30049-27647/З-02/8-1500/224, в якому зазначив, що у випадку, коли судом не визначено порядок проведення перерахунку пенсії, застосовуються норми законодавства, чинного на час, з якого проводиться перерахунок пенсії. Оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 по справі №420/4532/24 було установлено з 01.04.2019, з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.12.2023 провести перерахунок пенсії позивача без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії визначений на зазначені дати та становить з 01.04.2019 15600,07 грн, з 01.03.2022 19642,19 грн, з 01.03.2023 23218,33 грн та з 01.12.2023 27222,26.

Не погодившись із діями відповідача щодо обмеження своєї перерахованої пенсії максимальним розміром, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Вимогами ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Спір у цій справі стосується правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивача максимальним розміром.

З даного приводу, суд зауважує, що обмеження пенсій максимальним розміром передбачено частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ та статтею 2 Закону №3668-VI.

Відповідно до п.8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, викладено ч.5 ст.43 Закону № 2262-ХІІ в наступній редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, ч. 5 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

У подальшому відповідно до підп. 3 п. 1 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» від 12.04.2016 №1080-VIII, ст. 43 Закону № 2262 після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті.

Надалі, у зв`язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774, який набрав чинності з 01.01.2017, частина сьома статті 43 Закону №2262-XII передбачала, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Стаття 2 Закону №3668-VI (в редакції Закону № 1774-VIII від 06.12.2016) передбачає, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 гривень.

Між тим, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

У п.2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 вказано, що положення ч.7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20.12.2016р.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер, а також зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, частина 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

Виходячи з викладеного вище, у Законі №2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Таким чином, стаття 43 Закону №2262-XII з 20 грудня 2016 року не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, а отже, внесені до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії, тощо), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 09.11.2020 у справі № 813/678/18, 09.02.2021 у справі №640/2500/18, від 31.03.2021 у справі № 815/3000/17.

Позивач перебуває на обліку в територіальному органі пенсійного фонду та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", який в свою чергу є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суд наголошує, що у відповідності до вимог ст.1-1 Закону №2262-ХІІ, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону (№2262-ХІІ) та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, іншими законами є неможливою, і такі закони у разі їх прийняття не підлягають застосуванню в частині визначення умов і норм пенсійного забезпечення військовослужбовців.

Як було наведено вище, обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося частиною сьомою статті 43 спеціального Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеженню максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

Протягом періоду з 20.12.2016 р. (дати набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016) та по теперішній час будь-яких змін до Закону №2262-ХІІ щодо встановлення обмеження розміру пенсії для осіб, звільнених з військової служби, не вносилося.

Наразі в чинному законодавстві, яким регулюються спірні правовідносини відсутні норми, які б передбачали обмеження максимальним розміром пенсій призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ. Обмеження ж пенсії військовослужбовців (інших осіб) максимальним розміром, на підставі норм Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» є неправильним, оскільки цей закон є загальним, водночас спеціальним законодавчим актом, який визначає порядок, умови та норми пенсійного забезпечення військовослужбовців є Закон № 2262-XII, у якому норми щодо обмеження пенсії максимальним розміром відсутні, оскільки визнані неконституційними.

Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нанівець наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії призначеної за законом №2262-ХІІ максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

Окрім того, суд зауважує, що Рішенням Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 від 12.10.2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Згідно п.2 Рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 від 12.10.2022 приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, визнані неконституційними, втратили свою чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що обмеження відповідачем під час здійснення 29 липня 2024 року перерахунку ОСОБА_1 (право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ) пенсії та виплати перерахованої з 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024 та з 01.08.2024 пенсії максимальним розміром є протиправним, здійсненим відповідачем всупереч діючим нормам чинного законодавства.

Також, суд зауважує, що розмір пенсійної виплати встановлюється виходячи із розміру складових грошового забезпечення конкретної особи. Чинне законодавство не передбачає випадків, за яких перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, обмежується максимальним розміром перерахованої раніше на підставі судового рішення пенсії. У зв`язку із цим, суд вважає неправомірними посилання відповідача на те, що оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 по справі №420/4532/24 було установлено провести перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019, з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.12.2023 без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії визначений на зазначені дати та становить з 01.04.2019 15600,07 грн, з 01.03.2022 19642,19 грн, з 01.03.2023 23218,33 грн та з 01.12.2023 27222,26грн.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву не доведено правомірності застосованого обмеження максимальним розміром виплати пенсії позивача.

Підсумовуючи усе викладене вище, детально дослідивши встановлені обставини справи, доводи сторін та надані письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням вищевикладеного суд, з метою ефективного поновлення порушених прав позивача у спірних відносинах, вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження розміру пенсії з 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024 та з 01.08.2024 максимальним розміром під час здійснення 29.07.2024 перерахунку на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 по справі №420/2974/24 із зобов`язанням здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024 та з 01.08.2024 без обмеження максимальним розміром.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Щодо клопотання позивача допустити негайне виконання судового рішення в частині проведення перерахунку пенсії за один місяць, в порядку пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України, суд зазначає, що дане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 1 ст. 371 КАС України передбачене негайне виконання рішення про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду у даній справі носить зобов`язальний характер та у ньому не вирішується питання про стягнення коштів з відповідача, тому положення п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України не застосовуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки позивач в силу вимог ЗУ «Про судовий збір» звільнений від його сплати, судові витрати не розподіляються.

На підставі викладеного, керуючись ст.242-246, 250, 255, 295, 371 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024 та з 01.08.2024 максимальним розміром під час здійснення 29.07.2024 перерахунку пенсії на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 по справі №420/2974/24.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024 та з 01.08.2024 без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні клопотання про негайне виконання рішення суду відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, , адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА