Справа № 120/15464/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

24 лютого 2025 р. Справа № 120/15464/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни, розглянувши у письмовому проваджені заяву про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 11.08.2017 по 28.02.2018 включно, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січня 2008 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11.08.2017 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січня 2008 року.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 по 10.08.2020.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.08.2020, із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року скасовано в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 по 10.08.2020 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.08.2020, із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням виплачених сум.

Прийнято в цій частині нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 «індексації-різниці» грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 4463,05 грн. в місяць за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 «індексацію-різницю» грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 4463,05 грн. в місяць за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року.

В решті - рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року залишено без змін.

18.06.2024 Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчого листа №120/15464/23.

07.08.2024 Калинівським відділом державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження ВП№75718695.

04.11.2024 до суду надійшла заява позивача про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії на виконанням рішення суду.

Зокрема зазначає, що 01.11.2024 з автоматизованої системи виконавчих проваджень ним було встановлено, що відповідачем на підтвердження виконання зазначеного рішення суду було надано розрахунок нарахування та виплати індексації грошового забезпечення.

Так з наданого відповідачем розрахунку нарахування та виплати індексації грошового забезпечення було встановлено факт протиправних дій вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2024 року у справі №120/15464/23, а також порушення прав позивача, що підтверджені зазначеним рішенням суду.

Зазначає, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 року у справі № 120/15464/23 відповідач зобов`язаний виплатити «індексацію-різницю» грошового забезпечення - 4463,05 грн в місяць за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року, без будь якого зменшення на розмір "поточної" індексації, яка взагалі не була предметом спору.

Натомість, із з наданого відповідачем розрахунку нарахування та виплати індексації грошового забезпечення було встановлено факт протиправних дій вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2024 року у справі №120/15464/23, а саме виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року із зменшенням її на розмір "поточної" індексації.

Ухвалою суду від 10.01.2025 встановлено Військовій частині НОМЕР_1 3-денний строк з дня отримання цієї ухвали для подання письмових пояснень на заяву позивача, подану в порядку статті 383 КАС України.

Втім, як у встановлений судом строк, так і станом на дату ухвалення даної ухвали відповідач не скористався своїм правом на подання пояснень на заяву позивача, подану в порядку статті 383 КАС України.

Згідно із частиною 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали було доставлено відповідачу до його електронного кабінету 13.01.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2024 року у справі №640/22958/21 дійшов висновку, що довідка про доставку електронного листа є допустимим доказом, що підтверджує вручення стороні судового рішення, надісланого в електронній формі.

Розглянувши подані документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, судом встановлено наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому в положеннях частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Як слідує з матеріалів справи, 07.08.2024 Калинівським відділом державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження ВП№75718695 з виконання виконавчого листа №120/15464/23 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 «індексацію-різницю» грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 4463,05 грн. в місяць за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року.

Натомість з копії розрахунку Військової частини НОМЕР_1 про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року згідно рішення суду №120/15464/23 від 27.03.2024, позивачу проведено перерахунок індексації-різниці та у період:

з 01.03.2018 року по 01.11.2018 року включно нараховано 4463,50 грн;

з 01.12.2018 року по 01.02.2019 року включно - 4391,97 грн;

з 01.03.2019 року по 01.06.2019 року включно - 4328,58 грн;

з 01.07.2019 року по 01.11.2019 року включно - 4256,33 грн;

з 01.12.2019 року по 01.06.2020 року включно - 4246,54 грн;

за липень 2020 року нараховано 4236,76 грн;

з 01.08.2020 року по 10.08.2020 року 1416,54 грн.

Суд враховує, що з приводу питання застосування норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078) в частині підстав виплати індексації грошового забезпечення та наявності або відсутності у військової частини дискреційних повноважень у цьому питанні, Верховним Судом вже сформований правовий висновок у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 12.04.2023 у справі № 420/6982/21.

Так, Верховний Суд у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 вказав, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи «поточної» та «індексації-різниці».

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).

Натомість в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Суд зазначає, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 захищено право позивача на отримання «індексації-різниці» грошового забезпечення.

У цій справі правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації не були спірними.

У постанові від 23.03.2023 у справі №400/3826/21 Верховний Суд вказав, що якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Тобто, розмір «індексації-різниці» не може бути зменшений на розмір поточної індексації.

Резолютивна частина постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 містить зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 «індексацію-різницю» грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року, у чітко визначеному розмірі - 4463,05 грн. в місяць.

Проте, Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 нараховано індексацію-різницю у іншому ніж встановленому судом розмірі, а саме із зменшенням "індексації-різниці" на розмір поточної індесації, що підтверджується розрахунком Військової частини НОМЕР_1 нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року згідно рішення суду №120/15464/23 від 27.03.2024.

Слід зазначити, що суд надав Військовій частині НОМЕР_1 строк для надання пояснень щодо виконання рішення суду, однак відповідачем не надано суду належних доказів з урахуванням вимог Порядку № 1078 щодо нарахування та виплати позивачу індексації-різниці грошового забезпечення в належному розмірі, що свідчить про невиконання судового рішення, та, як наслідок, порушення відповідачем норм Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших нормативно-правових актів в частині обов`язковості виконання судового рішення.

Так, відповідно до частин першої та шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Зважаючи на положення наведених норм, суд вважає за доцільне задовольнити заяву про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду та постановити окрему ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 383 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 вчинених на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі №120/15464/23, яка полягає в неналежному виконанні відповідачем судового рішення в частині здійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати «індексації-різниці» грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 4463,05 грн. в місяць за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року.

Постановити окрему ухвалу щодо виявлених порушень законодавства України Військовою частиною НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна