Справа № 947/792/25
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/792/25
Провадження № 2-а/947/52/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.

за участю секретаря судового засідання Сопової А.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2025 року засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов, в якому позивач просить скасувати Постанову інспектора 1 взводу 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Панченко А.І. серія ЕНА № 3695028 від 20 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог, зазначав, що Постановою інспектора 1 взводу 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Панченко А.І. серії ЕНА №3695028 від 20 грудня 2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 20 грудня 2024 року о 9.43 годині в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 119, керуючи транспортним засобом BMW Х5 номерний знак НОМЕР_1 перед поворотом не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2.6 ПДР України порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом.

Позивач вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням встановленого порядку та на підставі недопустимих доказів, а отже такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до Протоколу автоматизованового розподілу судової справи між суддями від 06.01.2025 року справу було передано судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 07.01.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Панченка Андрія Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Роз`яснено ОСОБА_1 його право на звернення до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача належним відповідачем.

23.01.2025 року до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшло клопотанням про заміну неналежного відповідача інспектора 1 взводу 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Панченка Андрія Івановича належним відповідачем Департаментом патрульної поліції Національної поліції України.

Ухвалою суду від 24.01.2025 року клопотання позивача ОСОБА_1 про заміну неналежного відповідача належним відповідачем по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Панченка Андрія Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволено. Замінено у справі №947/792/25 неналежного відповідача - інспектора 1 взводу 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Панченка Андрія Івановича, належним - Департаментом патрульної поліції Національної поліції України.

27.01.2025 року засобами поштового зв`язку надійшла заява про залучення Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. В обґрунтування заяви, представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції зазначав, що за результатом розгляду цієї справи всі подальші дії щодо виконання постанови інспектора чи зупинення такого, внесення відповідних відомостей до баз даних МВС здійснюються уповноваженими працівниками Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, а не інспектором, котрий розглядав справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 29.01.2025 року у задоволенні клопотання Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про залучення третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - відмовлено.

11.02.2025 року засобами поштового зв`язку від відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов Відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

11.02.2025 року до канцелярії суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, з якими він ознайомився 20.02.2025 року, про що свідчить його особистий підпис на заяві.

21.02.2025 року до канцелярії суду від позивача ОСОБА_1 надійшла Відповідь на Відзив на позовну заяву.

Оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Постановою інспектора 1 взводу 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Панченко А.І. серії ЕНА №3695028 від 20 грудня 2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 20 грудня 2024 року о 9.43 годині в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 119, керуючи транспортним засобом BMW Х5 номерний знак НОМЕР_1 перед поворотом не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2.6 ПДР України порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про порушення Правил дорожнього руху, зокрема, правопорушення передбачені ч.2 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху» (із змінами та доповненнями).

Як передбачено п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №5 80-VIII (із змінами та доповненнями) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За правилами п.1.3 та п.1.9 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП законодавцем передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

У відповідності до вимог п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що-мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, із аналізу вищевказаних норм виходить, що саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Так, за змістом оскаржуваної постанови працівника поліції серії ЕНА №3695028 від 20.12.2024 року позивач визнаний винуватим в тому, що керуючи транспортним засобом BMW Х5 номерний знак НОМЕР_1 перед поворотом не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2.6 ПДР України порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом.

Проте, з наданого представником відповідача диску з фіксацією правопорушення, вбачається що рухається якийсь автомобіль, номерний знак автомобіля та безпосередньо автомобільну ділянку, на якій потрібно вмикати покажчик повороту і де саме, не зафіксовано. Крім того, з відео не вбачається, що керував цим автомобілем саме ОСОБА_1 .

Крім того, оскаржувана постанова про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 20.12.2024 року не містить посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Приписами ч.2 ч.3 ст.283 КУпАП чітко перебачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху технічного засобу, яким здійснено фото та відеозапис, та нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.2 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 передбачено, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була зазначена у правових висновках Верховного Суду викладених у постанові від 13.02.2020 року по справі №524/9716/16-а, постанові від 26.04.2018 по справі №202/2862/17, постанові від 26.04.2018 року по справі №200/5590/17, постанові від 20.12.2019 року по справі №191/1060/17, постанові від 13.02.2020 року по справі №524/9716/16-а.

Згідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Слід зазначити, що оскаржувана постанова не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно положень ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

В даному випадку, стороною відповідача, як суб`єктом владних повноважень, не надано належних доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР.

Ця обставина переконливо свідчить про те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 90 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Таким чином, при вирішені питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, винесена відповідачем постанова розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (пояснення особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази, фотоматеріали, протоколом про адміністративне правопорушення), тому не може виступати єдиним доказом, на основі якого встановлюється наявність адміністративного правопорушення.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП України.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

На переконання суду, відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення та не доведено вчинення правопорушення ПДР позивачем.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови серії ЕНА №3695028 від 20 грудня 2024 року.

На підставі викладеного, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 252, 268, 276, 278, 279, 282 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ст.ст. 2, 6, 7, 72-77, 241, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Скасувати Постанову інспектора 1 взводу 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Панченко А.І. серії ЕНА № 3695028 від 20 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Закрити провадження по адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у діях в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Куриленко