Справа № 713/30/25
Суддя: КИРИЛЯК А. Ю.
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/30/25
Провадження №2-а/713/3/25
РІШЕННЯ

іменем України

21.02.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретарів Троценко Л.Г., Колотило М.М. представника представника Кусмарцева М.О., представника ІНФОРМАЦІЯ_1 Фуштей М.В. розглянувши у судовому засіданні в місті Вижниця адміністративний позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кусмарцев Максим Олександрович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В позові вказує, що 20.12.2024 року у відношенні позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову №1331 у справі про адміністративне правопорушення, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у сумі 17 000 гривень. Вказану постанову отримано 24.12.2024 року, в якій вказано про незгідність з прийнятим рішенням. В зв`язку із отриманням постанови 24.12.2024 року та перебуванням на час подання позову ОСОБА_1 на лікуванні за кордоном пропущено з поважних причин строк звернення до адміністративного суду, якій підлягає поновленню.

Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови встановлено, що 18.12.2024 р. о 13:54 год ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно попередньо надісланої повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про поважність причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомив.

У зв`язку із чим направлено звернення до ГУНП в Чернівецькій області №Е573834 від 04.12.2024р. про доставлення гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання адміністративного протоколу.

18.12.2024р. гр. ОСОБА_1 доставлений працівниками Чернівецького РУП ГУНП до збірного пункту Чернівецького ООЦМ за адресою м. Чернівці, вул. Головна. 129 для складення адміністративного протоколу. А також Єдиним державним реєстром військовозобов`язаних встановлено відомості про медичний огляд ОСОБА_1 згідно яких проходження ВЛК було здійснено 18.05.2001 року при ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим порушено п.п. 3.1. п.п. 3.2 глави 3 розділу ІІ Наказу МО України №402 від 14.08.2008 року, згідно якого військовозобов`язані повинні проходити ВЛК раз на 5 років. Відповідно до ЗУ «Про єдиний державний реєстр військовозобов`язаних визначає ст. 7 перелік персональних даних, а саме п. 8-1. п. 17, п. 17-1, п.34.

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 не виконав військовий обов`язок чим порушив вимоги п.п. 5 та 7 ч. 3 ст. 1. ч. 8 ст. 2, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.202 №1487, а також додаток до порядку 2 «Правила військового обліку призовники військовозобов`язаних та резервістів» п.1, п.п.1 та 2 згідно якої призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свою чергу ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`являвся та свідоцтва про народження дітей, які надають право і відстрочку в особливий період не надавав.

Також порушив ст. 22 п.1 не з`явився по повістці №1068143 та п.3 абз. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, а також п. 1 абз. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим порушив частину 3 ст. 210- 1 КУ про адміністративні правопорушення, керуючись Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про оборону України», Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, - постановлено визнати винним ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накласти на нього штраф у сумі 17 000 гривень.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ЧРТЦК №1860 було складено 18.12.2024 року в місті Чернівці в приміщенні Чернівецького ООЦМ за адресою м. Чернівці, вул. Головна, 129, наступного змісту: Суть адміністративного правопорушення: 18.12.2024 р. о 13 год. 54 хв. встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно попередньо надісланої повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про поважність причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомив. У зв`язку із чим направлено звернення до ГУНП в Чернівецькій області №Е573834 від 04.12.2024 р. про поставлення гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання адміністративного протоколу. 18.12.24 р. гр. ОСОБА_1 доставлений працівниками Чернівецького РУН ГУНП до збірного пункту Чернівецького ООЦМ за адресою АДРЕСА_1 . для складання адміністративного протоколу.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, яка є бланкетною тобто такою що відсилає до ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чч.1.3 ст.17 Закону України «Про оборону», кваліфікуючою обставиною є вчинення даного правопорушення в особливий період, так як з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, діє станом на момент розгляду справи. При складанні протоколу ОСОБА_1 пояснив, що повістку не отримував, в даний час хворіє на рак, перебуває на лікуванні за кордоном і надав відповідні лікарські документи.

За вказаних обставин зміст оскаржуваної постанови містить посилання на дії (бездіяльність) ОСОБА_1 щодо порушень правил військового обліку, про які відсутні відомості в складеному протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а інший протокол про адміністративне правопорушення за ст. 210 ч. 3 КУпАП не складався.

Щодо не з`явлення за повісткою, нібито надісланою відповідачем за адресою місця проживання ОСОБА_1 , то така повістка згідно відповіді від 20.12.2024 року відділення поштового зв`язку Берегомет Вижницького району на його прізвище до відділення не надходила. Згідно даних електронного обліку і електронного кабінету військовозобов`язаного ОСОБА_1 , останньому надано відстрочку за п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і всі дані позивачем уточено вчасно 21.05.2024 року, в яких вказано його зареєстровану адресу місця проживання, номер телефону та адресу електронної пошти, за якими від відповідача повістки не надходили. Відстрочку від призову позивачу надано, як батькові 3-х дітей, багатодітній родині, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 . Зі змістом протоколу та оскаржуваної постанови позивач не згідний і вважає їх протиправними.

Вважає, що зміст оскаржуваної постанови містить посилання на дії (бездіяльність) ОСОБА_1 щодо порушень правил військового обліку, про які відсутні відомості в складеному протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і відповідач на момент винесення постанови не мав жодного доказу на спростування доводів позивача про доставлення йому повістки, то відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Просив поновити строк звернення до адміністративного суду щодо оскарження постанови від 20.12.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 №1331 у справі про адміністративне правопорушення, якою визнано винним ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Визнати протиправною і скасувати постанову від 20.12.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 №1331 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі просив позов задовольнити .

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав надав письмові заперечення в яких зазначає, що позивачем пропущено без поважних причин строк звернення з позовом до суду тому вважав , що необхідно даний позов залишити без розгляду.

Крім того, вказує, що 18 грудня 2024 року відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 старшим солдатом ОСОБА_2 було зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Протоколом ЧРТЦК № 1860 по відношенню до позивача належним чином дотримано вимоги статті 268 КУпАП, а саме повідомлено про дату час та місце розгляду справи, яка як вбачається зі змісту протоколу сторінки 2 відбудеться о 10 год. 00 хв. «20» грудня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 .

Зазначав, що розгляд справи відбувся у визначений термін та за присутності позивача, який в свою чергу вводить суд в оману стверджуючи, що про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 24.12.2024р. Більше того ОСОБА_1 під час розгляду справи уповноваженою особою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 провину визнав та добровільно сплатив адміністративне стягнення в розмірі 17000, 00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), особисто розписався та зазначив дату отримання.

Вважав, ухвалу Вижницького районного суду від 10.01.2025 року про відкриття провадження у справі № 713/30/25 та поновлення позивачу строку звернення до суду передчасною та необґрунтованою.

Посилався на те, що у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Однак позивач не повідомив відповідача про поважність неприбуття.

Відповідно до Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 р. «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», пункт 41: Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

В свою чергу до поштового відправлення № 190 прикріплено довідку АТ «Укрпошта» форми 20 (про причини повернення) з відповідними відмітками: «повертається», «адресат відсутній за вказаною адресою». Також повістка була надіслана за адресою вказаною позивачем в мобільному застосунку «Резерв»+, що до підтверджується витягом, який був наданий до суду.

Крім того, ОСОБА_1 реалізував своє право на відстрочку за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів 21.11.24 року.

Згідно статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: п/п 17-1) відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку; 34) відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

У зв`язку з відсутністю даних відомостей щодо позивача 08.11.2024 року було сформовано повістку №1068143 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних (мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки).

З огляду на твердження позивача щодо вчасного оновлення персональних даних то варто зазначити, що у зв`язку введенням на території України особливого періоду надалі залишався не зрозумілим правовий статус позивача, тобто чи являється ОСОБА_1 військовозобов`язаним підлягаючим мобілізації на особливий період чи військовозобов`язаним, який згідно статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію користується правом на відстрочку. У зв`язку з неприбуттям позивача за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк та місце зазначені в повістці було сформовано звернення 04.12.2024 № E573834 до органів Національної Поліції. Відповідно до Постанови КМУ № 1487 пункту 56 за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ.

У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20), викладене підтверджується підтверджуються витягами з Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних та поштовим направленням повістки № 1068143.

Просив у задоволенні позову громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити за безпідставністю.

Допитаний в якості свідка позивач ОСОБА_1 надав суду наступні докази, що його було затримано на прикордонному пункті Дяківці та доставлено 18.12.24 р. працівниками Чернівецького РУН ГУНП до збірного пункту Чернівецького ООЦМ за адресою м. Чернівці, вул. Головна, 129 для складання адміністративного протоколу. При складанні протоколу вказував , що повістку не отримував, оскільки перебував на протязі восьми місяців на лікуванні в Італії та надав медичні документи. Також вказував, що є батьком трьох дітей та оновив свої дані в додатку реєстр плюс.

20.12.2024 року з`явився до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 і подав заперечення на протокол по справі про адміністративне правопорушення, до якого в тому числі були додані паперова копія військово-облікового документу, копії свідоцтв про народження дітей та про шлюб, лист за підписом начальника ВПЗ Берегомет Вижницького району Чернівецької області. В даному запереченні, яке було отримано відповідачем, вказувалось про неотримання повістки, як на об`єктивну підставу неприбуття на вказану у повістці дату та час та наявність відстрочки від призову за п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з проханням закрити провадження в справі. Фактичний розгляд справи не відбувався і знаходячись в приміщенні РТЦК йому було повідомлено, що постанова ще не виготовлена і буде вручена пізніше, натомість вручено направлення на проходження ВЛК. Він пояснив, що має відстрочку від призову, в нього троє дітей, хворіє на рак і в нього на руках проїзні білети на курс лікування хіміотерапії, в Італійській Республіці і він без зняття з розшуку не виїде. Військовослужбовцем РТЦК роз`яснено, що тільки після обов`язкового проходження ВЛК та сплати штрафу він буде знятий з розшуку.

Після проходження в наступний понеділок обстеження в ОКНП «Буковинський онкологічний клінічній центр» 23.12.2024 року було складено Акт дослідження стану здоров`я в якому встановлено діагноз: рак тіла шлунку. Аналогічний діагноз було встановлено при проходженні ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі висновку лікаря, та на підставі ст. 8 А графи 1 Розкладу хвороб визнано непридатним до військової служби та знято з військового обліку.

Після винесення лікарем ВЛК висновку про непридатність йому було надано примірник оскаржуваної постанови і зазначено обов`язкові підстави для зняття його з розшуку. Це поставлення заднім числом дату отримання постанови та сплати штрафу, хоча у вказану дату постанову не отримав і зі змістом постанови не погодився, про що зазначив в ній.

Суд, заслухавши доводи сторін , покази ОСОБА_1 , допитаного в якості свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, в межах даної справи суду належить здійснити перевірку рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності на предмет відповідності вимогам законності, верховенства права, правам, свободам та законним інтересам осіб, вимогам розумності, добросовісності, безсторонності (неупередженості).

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Судом встановлено, що 20.12.2024 року відносно ОСОБА_1 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 винесено постанову №1331 у справі про адміністративне правопорушення, якою визнано винним ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у сумі 17 000 гривень.

У постанові вказано, що 18.12.2024 р. о 13:54 год. ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно попередньо надісланої повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про поважність причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомив.

У зв`язку із чим направлено звернення до ГУНП в Чернівецькій області №Е573834 від 04.12.2024р. про доставлення гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання адміністративного протоколу.

18.12.2024 р. гр. ОСОБА_1 доставлений працівниками Чернівецького РУП ГУНП до збірного пункту Чернівецького ООЦМ за адресою м. Чернівці, вул. Головна. 129 для складення адміністративного протоколу. А також Єдиним державним реєстром військовозобов`язаних встановлено відомості про медичний огляд ОСОБА_1 згідно яких проходження ВЛК було здійснено 18.05.2001 року при ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим порушено п.п. 3.1. п.п. 3.2 глави 3 розділу ІІ Наказу МО України №402 від 14.08.2008 року, згідно якого військовозобов`язані повинні проходити ВЛК раз на 5 років. Відповідно до ЗУ «Про єдиний державний реєстр військовозобов`язаних визначає ст. 7 перелік персональних даних, а саме п. 8-1. п. 17, п. 17-1, п.34. Своїми Діями громадянин ОСОБА_1 не виконав військовий обов`язок чим порушив вимоги п.п. 5 та 7 ч. 3 ст. 1. ч. 8 ст. 2, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.202 №1487, а також додаток до порядку 2 «Правила військового обліку призовники військовозобов`язаних та резервістів» п.1, п.п.1 та 2 згідно якої призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервісті особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свою чергу ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`являвся та свідоцтва про народження дітей, які надають право і відстрочку в особливий період не надавав. Також порушив ст. 22 п.1 не з`явився по повістці №1068143 та п.3 абз. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, а також п. 1 абз. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим порушив частину 3 ст. 210- 1 КУ про адміністративні правопорушення, керуючись Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про оборону України».

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ЧРТЦК №1860 було складено 18.12.2024 року в місті Чернівці в приміщенні Чернівецького ООЦМ за адресою м. Чернівці, вул. Головна, 129, В протоколі вказано, що 18. 12.2024 р. о 13 гол. 54 хв. встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно попередньо надісланої повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про поважність причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомив. У зв`язку із чим направлено звернення до ГУНП в Чернівецькій області №Е573834 від 04.12.2024 р. про поставлення гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання адміністративного протоколу. «18» 12. 24 р. гр. ОСОБА_1 доставлений працівниками Чернівецького РУН ГУНП до збірного пункту Чернівецького ООЦМ за адресою АДРЕСА_1 . для складання адміністративного протоколу.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, яка є бланкетною, тобто такою що відсилає до ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чч.1.3 ст.17 Закону України «Про оборону», кваліфікуючою обставиною є вчинення даного правопорушення в особливий період, так як з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, діє станом на момент розгляду справи.

В протоколі позивач надав свої пояснення та вказував, що повістку не отримував, в даний час хворіє і останні вісім місяців перебуває на лікуванні за кордоном та надає відповідні лікарські документи.

В своїх показах наданих у судовому засіданні ОСОБА_1 вказував, що 20.12.2024 року з`явився до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 і подав заперечення на протокол по справі про адміністративне правопорушення, до якого в тому числі були додані паперова копія військово-облікового документу, копії свідоцтв про народження дітей та про шлюб, лист за підписом начальника ВПЗ Берегомет Вижницького району Чернівецької області. В даному запереченні, яке було отримано відповідачем, вказувалось про неотримання повістки, як на об`єктивну підставу неприбуття на вказану у повістці дату та час та наявність відстрочки від призову за п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з проханням закрити провадження в справі. Фактичний розгляд справи не відбувався і знаходячись в приміщенні РТЦК позивачу було повідомлено, що постанова ще не виготовлена і буде вручена пізніше, натомість вручено направлення на проходження ВЛК. Пояснення позивача, що він має відстрочку від призову, в нього троє дітей, хворіє на рак і в нього на руках проїзні білети на курс лікування хіміотерапії, в Італійській Республіці і він без зняття розшуку не вийде, військовослужбовцем РТЦК роз`яснено, що тільки після обов`язкового проходження ВЛК та сплати штрафу він буде знятий з розшуку.

Після проходження в наступний понеділок обстеження в ОКНП «Буковинський онкологічний клінічній центр» 23.12.2024 року було складено акт дослідження стану здоров`я в якому встановлено діагноз: рак тіла шлунку. Аналогічний діагноз було встановлено при проходженні ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі висновку лікаря, та на підставі ст. 8 А графи 1 Розкладу хвороб визнано позивача непридатним до військової служби.

Після винесення лікарем ВЛК висновку про непридатність позивачу було надано примірник оскаржуваної постанови і зазначено обов`язкові підстави для зняття його з розшуку: проставлення дати отримання постанови 20.12.2024 року і сплати штрафу, хоча у вказану дату позивач постанову не отримав і зі змістом постанови не погодився, про що зазначив в ній.

Після виконання вказаних вимог відповідача позивач був знятий з розшуку і зміг безперешкодно виїхати з України та встигнув та лікування тяжкого онкологічного захворювання в медичній установі Італьської Республіки.

Відповідач вказував, що позивач належним чином повідомлявся про виклик 08.11.2024 року було сформовано повістку №1068143 призовників, військовозобов`язаних та резервістів з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних .

Однак з листа начальника ВПЗ Берегомет ОСОБА_5 вказано, що такого листа станом на 20.12.2024 року не надходило.

Крім того судом встановлено, що згідно даних електронного обліку і електронного кабінету військовозобов`язаного ОСОБА_1 , останньому надано відстрочку за п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і всі дані позивачем уточено вчасно 21.05.2024 року, в яких вказано його зареєстровану адресу місця проживання, номер телефону та адресу електронної пошти, за якими від відповідача повістки не надходили.

Відстрочку від призову позивачу надано, як батькові 3-х дітей, багатодітній родині, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 .

У ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію

У ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період - належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у даному випадку повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде вбачатися, що військовозобов`язаний або резервіст, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час і у встановлений законом строк не повідомив відповідний орган влади про причини своєї неявки або вказані причини не підпадають під перелік законодавчо визначених поважних причин неявки за повісткою.

При цьому з огляду на презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доведення вчинення особою відповідного правопорушення, а отже і обов`язок доведення правомірності власного рішення, покладається саме на суб`єкта владних повноважень.

Судом під час розгляду з достовірністю встановлено, що судова повістка позивачу на 18 грудня 2024 року не надсилалася і вручена не була, будь яких доказів її надсилання відповідачем не надано.

Крім того суд вважає, що сплата позивачем штрафу у сумі 17000 грн. є вимушеним кроком, що підтверджується показами свідка ОСОБА_1 , який допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції, який пояснив , що працівник ТЦК йому сказав, що в разі несплати штрафу він не буде знятий з розшуку. Перебуваючи в розшуку йому було б відмовлено у перетині кордону , оскільки він змушений повернутися до республіки в Італії для продовження лікування тому сплатив штраф.

27 грудня 2024 року перетнув державний кордон України, де перебуває у Республіці Італія .

Однак відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце явки за повісткою, зокрема, докази доведення до відома змісту відповідної повістки або ознайомлення з її змістом, тобто у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим мав би виконати відповідний обов`язок, закріплений мобілізаційним законодавством. А натомість позивачем надано докази, що він перебував на протязі тривалого часу на лікуванні за кордоном та не мав наміру ухилення від явки до ТЦК.

Таким чином, з наявних матеріалів справи підтверджується, що постанова № 1331 від 20.12.2024 року винесена з суттєвими порушеннями як матеріального (відсутні докази наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП), так і процесуального законодавства (проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та за відсутності відомостей про її належне повідомлення про дату, час і місце розгляду). Відповідачем не спростовано протиправність свого рішення.

За результатами розгляду справи та дослідження матеріалів справи суд вважає інкриміноване позивачу правопорушення необґрунтованим, оскільки надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не дають можливості «поза розумним сумнівом» виключити можливість існування інших версій розвитку подій, про які зазначається у спірній постанові. Тобто як факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, так і його вина у вчиненні правопорушення не доведені.

Відповідно за результатами перевірки рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, судом встановлено необґрунтованість та неправомірність такого рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив строк звернення з позовом до суду, що підтверджено належними доказами.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, а рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо стягнення судових витрат.

Частиною 1, 5, 7 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що витрати сторони позивача складаються з витрат зі сплати судового збору (605,60 грн. 20 коп.),

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на повне задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе вирішити питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору.

Судом встановлено, що за подання позовної заяви ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., як за позов немайнового характеру. У той же час, суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 дійшла до висновку, що особи, стосовно яких ухвалено судове рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору. У випадку незгоди із судовим рішенням про накладення адміністративного стягнення, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, учасники справи вправі оскаржити його в апеляційному порядку і Закон № 3674-VI винятків чи застережень щодо сплати судового збору за оскарження таких судових рішень не містить.

Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню із стягненням за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень .

На підвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги, позивач надав наступні документи:

Договір про надання правничої допомоги адвокатом від 26.12.2024 року з ОСОБА_1 та платіжне доручення про отримання представником коштів у сумі 11220 грн.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений час, значення спору для сторони тощо.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року по справі №160/6899/20.

З урахуванням зазначеного та розрахунку витрат часу за договором від 26.12.2024 р., суд вважає, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн. є непропорційним до предмета спору та складності справи.

Таким чином, враховуючи викладене, категорію справи, суд вважає за можливе присудити з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі в сумі 4500 грн. та саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є пропорційним до предмета спору.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 77, 78, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кусмарцев Максим Олександрович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити .

Постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 №1331 від 20.12.2024 року про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 -1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000,00 грн визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_7 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_3 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот ) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_3

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_9 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 .

Суддя Антоніна КИРИЛЯК