Справа № 160/28137/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 лютого 2025 р.Справа № 160/28137/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеси О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні питання щодо закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач, пенсійний орган, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування при перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомостей про отриману заробітну плату за періоди роботи на території російської федерації в ООО «Дражник» з 06.06.2012 р. по 15.11.2012 р.; з 03.04.2013 р. по 18.11.2013 р.; з 03.05.2014 р. по 13.11.2014 р. з 31.01.2017 р. по 06.11.2017 р.; з 01.03.2018 р. по 12.11.2018 р. ; з 19.02.2019 р. по 07.11.2019 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 та провести виплату такої пенсії з врахуванням заробітної плати, отриманої за вказані періоди роботи та зазначеної у довідці ООО «Дражник» від 11.04.2022 р. №178.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач зазначив, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 у справі №160/20537/23, пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії позивача, врахувавши до загального стажу ОСОБА_1 періоди роботи на території російської федерації в районах Крайньої Півночі з 06.06.2012 р. по 15.11.2012 р.; з 03.04.2013 р. по 18.11.2013 р.; з 03.05.2014 р. по 13.11.2014 р.; з 31.01.2017 р. по 06.11.2017 р.; з 01.03.2018 р. по 12.11.2018 р.; з 19.02.2019 р. по 07.11.2019 р. Втім, як стало відомо позивачу, відповідач при перерахунку пенсії не врахував заробітну плату, зазначену в довідці від 11.04.2022 р. №178, у зв`язку з чим 06.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до органу пенсійного забезпечення із заявою про перерахунок пенсії із включенням заробітку за періоди роботи в районах Крайньої Півночі. Натомість, відповідач листом від 04.07.2024 відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_1 мотивуючи тим, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 у справі №160/20537/23 зобов`язано ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу вищевказані періоди роботи та здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. При цьому, позивач зазначив, що в рамках розгляду адміністративної справи №160/20537/23 судом з`ясовано, що згідно з виданою довідкою від 11.04.2022 р. №178 (мовою довідки): «Общая сумма заработка за периоды: 06.06.2012-15.11.2012, 03.04.2013-18.11.2013, 03.05.2014-13.11.2014, 31.01.2017-06.11.2017, 01.03.2018-12.11.2018, 19.02.2019-31.12.2019 составила 12201300,00 рублей 00 коп.». Отже, в даному випадку рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 р. у справі №160/20537/23 встановлено факт працевлаштування позивача та отримання ним заробітної плати в період роботи на території російської федерації в ООО «Дражник». Відтак, неврахування відповідачем довідки про заробітну плату за період роботи в «ООО «Дражник»», на думку позивача, є порушенням конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2024 р. відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Також у вищезазначеній ухвалі суд зобов`язав відповідача надати до суду разом із відзивом на позов належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 в повному обсязі.

Ухвала суду від 25.10.2024 р., якою відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, була направлена та доставлена до електронного кабінету відповідача 29.10.2024 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

15.11.2024 р. до суду надійшло від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області клопотання про долучення до матеріалів адміністративної справи на виконання вимог ухвали суду матеріалів пенсійної справи позивача.

Станом на 23.12.2024 р. від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив.

При цьому, жодних пояснень по суті спору пенсійним органом до суду не надано.

Разом з тим, у матеріалах пенсійної справи були відсутні копії заяви (звернення) ОСОБА_1 від 06.06.2024 р. та копії рішення/рішень пенсійного органу (в т.ч. у вигляді листа/листів), прийнятого(их) за результатами розгляду цієї заяви.

Окрім того, з наданих до суду доказів суд не мав змоги встановити чи було враховано або не враховано пенсійним органом відомості про заробітну плату ОСОБА_1 за періоди роботи на території російської федерації в ООО «Дражник» з 06.06.2012 р. по 15.11.2012 р., з 03.04.2013 р. по 18.11.2013 р., з 03.05.2014 р. по 13.11.2014 р., з 31.01.2017 р. по 06.11.2017 р., з 01.03.2018 р. по 12.11.2018 р., з 19.02.2019 р. по 07.11.2019 р.

З огляду на викладене, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 р. витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:

- належним чином засвідчену копію заяви (звернення) ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії від 06.06.2024 р.;

- належним чином засвідчені копії рішення/рішень пенсійного органу (в т.ч. у вигляді листа/листів), прийнятого(их) за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії від 06.06.2024 р.;

- відомості щодо врахування або не врахування пенсійним органом відомостей про заробітну плату ОСОБА_1 за періоди роботи на території російської федерації в ООО «Дражник» з 06.06.2012 р. по 15.11.2012 р., з 03.04.2013 р. по 18.11.2013 р., з 03.05.2014 р. по 13.11.2014 р., з 31.01.2017 р. по 06.11.2017 р., з 01.03.2018 р. по 12.11.2018 р., з 19.02.2019 р. по 07.11.2019 р.

Цією ухвалою судом зупинено провадження у справі до надання витребуваних судом доказів.

До суду надійшло від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, до якого додано матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , а також копії заяви ОСОБА_1 від 06.06.2024 р. та лист (відповідь) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за №38585-26627/Ч-01/8-0400/24 від 04.07.2024 р.

У вказаному вище клопотанні пенсійний орган на виконання вимог ухвали суду від 23.12.2024 р. повідомив, що спірні періоди роботи ОСОБА_1 на території російської федерації в ООО «Дражник» було зараховано до стажу, що підтверджується розрахунком стажу (розрахунок додається). Заробітна плата та коефіцієнти заробітної плати за спірні періоди роботи на території російської федерації в ООО «Дражник» в розрахунку заробітної плати значаться в нульовими показниками « 0,00000».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 р. провадження по справі поновлено.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що провадження по вказаній справі підлягає закриттю з огляду на наступне.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 р. у справі №160/20537/23, яке набрало законної сили 30.04.2024 р., позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які полягають у не зарахуванні до страхового стажу позивача періодів його роботи з 06.06.2012 по 15.11.2012; з 03.04.2013 по 18.11.2013; з 03.05.2014 по 13.11.2014; з 31.01.2017 по 06.11.2017; з 01.03.2018 по 12.11.2018; з 19.02.2019 по 07.11.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу періоди роботи на території російської федерації, а саме: з 06.06.2012 по 15.11.2012; з 03.04.2013 по 18.11.2013; з 03.05.2014 по 13.11.2014; з 31.01.2017 по 06.11.2017; з 01.03.2018 по 12.11.2018; з 19.02.2019 по 07.11.2019, та здійснити з 07.05.2023 перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

При цьому, у вищезазначеному рішенні судом вказано:

«Так, у довідці від 11.04.2022 №178 про заробіток за період трудової діяльності вказано (мовою довідки): выдана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в том, что он работал в ООО Дражник в периоды: 06.06.2012-15.11.2012, 03.04.2013-18.11.2013, 03.05.2014-13.11.2014, 31.01.2017-06.11.2017, 01.03.2018-12.11.2018, 19.02.2019-31.12.2019. Заработок ОСОБА_1 для назначения пенсии за указанные периоды составляет в рублях (вказані періоди). Общая сумма заработка за периоды: 06.06.2012-15.11.2012, 03.04.2013-18.11.2013, 03.05.2014-13.11.2014, 31.01.2017-06.11.2017, 01.03.2018-12.11.2018, 19.02.2019-31.12.2019 составила 12201300,00 рублей 00 коп. На все начисления производились отчисления в Пенсионый фонд рф по установленным тарифам. Основание для выдачи справки: расчетно-платежные ведомости за 2012-2019 гг..

Отже, наведена довідка містить інформацію про заробітну плату позивача та в ній вказані періоди роботи позивача в районах Крайньої Півночі, які, як установив суд, підлягають зарахуванню до його страхового стажу.

Крім цього, у довідці вказано про перерахування страхових внесків на обов`язкове пенсійне страхування.

Таким чином, довідка від 11.03.2022 №178 має бути врахована органами пенсійного фонду під час обчислення пенсії позивачу.».

Під час дослідження наданих відповідачем на виконання вимог ухвали суду доказів судом встановлено, що 06.06.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про виконання рішення суду, в якому зазначив про висновки, викладені в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.0.2024 р. по справі №160/20537/23 (зокрема, висновки суду про те, що довідка від 11.03.2022 р. №178 має бути врахована органами пенсійного фонду під час обчислення пенсії позивачу). ОСОБА_1 у заяві підкреслив, що в резолютивній частині вищевказаного рішення суд зобов`язав ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу відповідні періоди та здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. Заявник зауважив, зокрема, що обсяг заробітної плати, отриманий у спірні періоди роботи, який має бути врахований під час обчислення пенсії позивача.

Також ОСОБА_1 у заяві від 06.06.2024 р. посилається на приписи ст.ст. 370, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України та просить пенсійний орган негайно виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 р. по справі №160/20537/23, яке набрало законної сили 30.04.2024 р., а саме щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу періоди роботи на території російської федерації, а саме: з 06.06.2012 по 15.11.2012; з 03.04.2013 по 18.11.2013; з 03.05.2014 по 13.11.2014; з 31.01.2017 по 06.11.2017; з 01.03.2018 по 12.11.2018; з 19.02.2019 по 07.11.2019, та здійснити з 07.05.2023 перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У відповідь на вищевказану заяву ГУ ПФУ в Дніпропетровській області направив позивачу лист за №38585-26627/Ч-01/8-0400/24 від 04.07.2024 р., в якому повідомив про дії, вчинені пенсійним органом на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 р. по справі №160/20537/23, зокрема, відповідач повідомив ОСОБА_1 про проведення перерахунку його пенсії з 07.05.2023 р. та повідомив про зарахування до його страхового стажу відповідних періодів роботи на території російської федерації та загальний розмір пенсії ОСОБА_1 .

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування при перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомостей про отриману заробітну плату за періоди роботи на території російської федерації в ООО «Дражник» з 06.06.2012 р. по 15.11.2012 р.; з 03.04.2013 р. по 18.11.2013 р.; з 03.05.2014 р. по 13.11.2014 р. з 31.01.2017 р. по 06.11.2017 р.; з 01.03.2018 р. по 12.11.2018 р. ; з 19.02.2019 р. по 07.11.2019 р., позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Положеннями частини 2 статті 14, частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 5 статті 372 КАС України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Статтею 381-1 КАС України передбачено здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 - 382-3 і 383 цього Кодексу.

Положеннями статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому за наслідком розгляду звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф (ст. 382-3 КАС України).

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

У постановах від 17.04.2019 р. по справі №355/1648/15-а, від 12.05.2020 р. по справі №815/2252/16, від 16.12.2021 р. по справі №170/167/17 Верховний Суд дійшов наступних висновків:

«…зазначені вище правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень…..».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 р. (далі Закон №1404-VIII).

За частиною 1 статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом №1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 р. у справі №686/23317/13-а та 16.02.2019 р. у справі №816/2016/17.

Як зазначалося вище, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 р. у справі №160/20537/23, яке набрало законної сили 30.04.2024 р., позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу періоди роботи на території російської федерації, а саме: з 06.06.2012 по 15.11.2012; з 03.04.2013 по 18.11.2013; з 03.05.2014 по 13.11.2014; з 31.01.2017 по 06.11.2017; з 01.03.2018 по 12.11.2018; з 19.02.2019 по 07.11.2019, та здійснити з 07.05.2023 перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У вищезазначеному рішенні судом вказано:

«Так, у довідці від 11.04.2022 №178 про заробіток за період трудової діяльності вказано (мовою довідки): выдана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в том, что он работал в ООО Дражник в периоды: 06.06.2012-15.11.2012, 03.04.2013-18.11.2013, 03.05.2014-13.11.2014, 31.01.2017-06.11.2017, 01.03.2018-12.11.2018, 19.02.2019-31.12.2019. Заработок ОСОБА_1 для назначения пенсии за указанные периоды составляет в рублях (вказані періоди). Общая сумма заработка за периоды: 06.06.2012-15.11.2012, 03.04.2013-18.11.2013, 03.05.2014-13.11.2014, 31.01.2017-06.11.2017, 01.03.2018-12.11.2018, 19.02.2019-31.12.2019 составила 12201300,00 рублей 00 коп. На все начисления производились отчисления в Пенсионый фонд рф по установленным тарифам. Основание для выдачи справки: расчетно-платежные ведомости за 2012-2019 гг..

Отже, наведена довідка містить інформацію про заробітну плату позивача та в ній вказані періоди роботи позивача в районах Крайньої Півночі, які, як установив суд, підлягають зарахуванню до його страхового стажу.

Крім цього, у довідці вказано про перерахування страхових внесків на обов`язкове пенсійне страхування.

Таким чином, довідка від 11.03.2022 №178 має бути врахована органами пенсійного фонду під час обчислення пенсії позивачу.».

Під час дослідження наданих відповідачем на виконання вимог ухвали суду доказів судом встановлено, що 06.06.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про виконання рішення суду, в якому зазначив про висновки, викладені в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.0.2024 р. по справі №160/20537/23 (зокрема, висновки суду про те, що довідка від 11.03.2022 р. №178 має бути врахована органами пенсійного фонду під час обчислення пенсії позивачу). ОСОБА_1 у заяві підкреслив, що в резолютивній частині вищевказаного рішення суд зобов`язав ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу відповідні періоди та здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. Заявник зауважив, зокрема, що обсяг заробітної плати, отриманий у спірні періоди роботи, який має бути врахований під час обчислення пенсії позивача.

Також ОСОБА_1 у заяві від 06.06.2024 р. посилається на приписи ст.ст. 370, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України та просить пенсійний орган негайно виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 р. по справі №160/20537/23, яке набрало законної сили 30.04.2024 р., а саме щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу періоди роботи на території російської федерації, а саме: з 06.06.2012 по 15.11.2012; з 03.04.2013 по 18.11.2013; з 03.05.2014 по 13.11.2014; з 31.01.2017 по 06.11.2017; з 01.03.2018 по 12.11.2018; з 19.02.2019 по 07.11.2019, та здійснити з 07.05.2023 перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У відповідь на вищевказану заяву ГУ ПФУ в Дніпропетровській області направив позивачу лист за №38585-26627/Ч-01/8-0400/24 від 04.07.2024 р., в якому повідомив про дії, вчинені пенсійним органом на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 р. по справі №160/20537/23, зокрема, відповідач повідомив ОСОБА_1 про проведення перерахунку його пенсії з 07.05.2023 р. та повідомив про зарахування до його страхового стажу відповідних періодів роботи на території російської федерації та загальний розмір пенсії ОСОБА_1 .

Одночасно із цим, суд зауважує, що у вказаному вище листі пенсійного органу відсутні відомості щодо врахування або не врахування ГУ ПФУ в Дніпропетровській області довідки №178 від 11.03.2022 р. під час проведення перерахунку пенсії позивача, здійсненого на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 р. по справі №160/20537/23.

Враховуючи зміст заяви ОСОБА_1 від 06.06.2024 р. та листа-відповіді пенсійного органу, можна дійти висновку, що викладені у позовній заяві ОСОБА_1 обставини позову не відповідають дійсності, оскільки у заяві від 06.06.2024 р. позивач просив виконати судове рішення, а не здійснити йому перерахунок пенсії з включенням заробітку за періоди роботи в районах Крайньої Півночі, та одночасно із цим слід зазначити, що у листі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за №38585-26627/Ч-01/8-0400/24 від 04.07.2024 р. відсутня інформація щодо відмови у застосуванні відповідних показників заробітної плати (доходу) позивача під час проведення перерахунку його пенсії.

Отже, в рамках поданого позову ОСОБА_1 фактично не погоджується із бездіяльністю відповідача, допущеною під час виконання останнім рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 р. по справі №160/20537/23.

На підставі викладеного вище, можна дійти висновку, що вважаючи, що відповідачем неналежним чином виконано судове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 р. у справі №160/20537/23, зокрема щодо неврахування при перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомостей про отриману заробітну плату за періоди роботи на території російської федерації в ООО «Дражник» з 06.06.2012 р. по 15.11.2012 р.; з 03.04.2013 р. по 18.11.2013 р.; з 03.05.2014 р. по 13.11.2014 р. з 31.01.2017 р. по 06.11.2017 р.; з 01.03.2018 р. по 12.11.2018 р. ; з 19.02.2019 р. по 07.11.2019 р., позивач звернувся до суду з цим позовом.

Як зазначалося вище, статтею 381-1 КАС України передбачено здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 - 382-3 і 383 цього Кодексу.

Положеннями статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому за наслідком розгляду звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф (ст. 382-3КАС України).

У відповідності до вимог статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу, що вищезазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 р. у справі №806/2143/15, від 21.12.2020 р. у справі №440/1810/19, від 03.04.2019 р. по справі №820/4261/18, від 30.11.2023 р. у справі №420/6135/22, від 18.01.2024 р. у справі №160/2888/23, від 28.02.2024 р. у справі №400/3416/20.

Матеріали справи свідчать, що позивач, звертаючись із цим позовом, фактично просить суд зобов`язати відповідача виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 р. по справі №160/20537/23 в частині, яка стосується врахування висновків суду, викладених у цьому рішенні, зокрема, щодо обов`язку пенсійного органу врахувати під час проведення обчислення пенсії позивача довідки від 11.03.2022 р. за №178. Зазначене також підтверджується обґрунтуванням позовних вимог.

Суд зазначає, що вимоги при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 р. в справі №9901/433/18.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є одним із способів виконання рішення суду, що визнається позивачем у позові.

Суд звертає увагу, що у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачами на виконання судового рішення у справі №160/20537/23, позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 КАС України, а не подавати новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 р. у справі №806/2143/15, від 17.04.2019 р. у справі №355/1648/15-а, від 21.08.2019 р. у справі №295/13613/16, від 22.02.2019 р. у справі №522/10140/17, від 21.11.2019 р. у справі №802/1933/18-а, від 24.09.2020 р. у справі №640/15623/19, від 12.05.2020 р. у справі №815/2252/16, від 16.12.2021 р. у справі №170/167/17, від 31.01.2022 р. у справі №400/822/20, від 20.04.2022 р. у справі №233/3744/17, від 11.05.2022 р. у справі №345/4045/16-а, від 17.06.2023 р. у справі №160/18740/22, від 26.02.2024 р. у справі №120/13369/23, від 28.02.2023 р. у справі №260/1898/22, від 28.02.2024 р. у справі №400/3416/20.

У постанові від 22.03.2018 р. у справі №П/9901/135/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

До аналогічних висновків дійшли та зазначили, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, зокрема, Восьмий апеляційний адміністративний суд у постановах по справі №200/4143/23 від 14.03.2024 р., по справі №380/17385/23 від 31.05.2024 р., Третій апеляційний адміністративний суд у постановах по справі №160/14731/22 від 30.05.2024 р., по справі №280/4580/19 від 31.05.2024 р., по справі №160/14734/22 від 30.05.2024 р., Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові по справі №120/16337/23 від 21.05.2024 р., Другий апеляційний адміністративний суд у постанові по справі №440/536/24 від 10.06.2024 р.

Згідно з пунктом 1, 4 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо: справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлені у позовній заяві вимоги не можуть бути предметом нового публічно-правового спору та розглядатися адміністративним судом у порядку іншого (нового) позовного провадження, оскільки спірні правовідносини стосуються невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 р. у справі №160/20537/23, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Суд роз`яснює позивачеві, що відповідно до ч. 2 ст. 239 КАС України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Суд також звертає увагу, що позивач жодним чином не позбавлений судового захисту, але не у порядку позовного провадження, а в порядку розгляду судом, який вирішив спір, процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення у справі №160/20537/23.

Щодо повернення позивачу сплаченого судового збору.

Згідно положень ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Відтак, суд роз`яснює, що сплачений судовий збір може бути повернуто позивачу за ухвалою суду в разі звернення з відповідним клопотанням.

Керуючись статтями 238, 239, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 256 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.02.2025 р.

Суддя О.М. Неклеса