Справа № 260/8371/24
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2025 року м. Ужгород№ 260/8371/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханової З.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Августина Волошина, буд. 52,м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл.,88000) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Закарпатській області звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позов мотивовано тим, що за Відповідачем рахується податковий борг у розмірі 23089,65 грн. за платежем 18010300 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості». Контролюючим органом було здійснено всі визначені законодавством заходи щодо стягнення податкового боргу, в тому числі, скеровано на адресу такого платника податків податкову вимогу. Однак, такі дії не призвели до позитивного результату, а тому сума податкового боргу підлягає стягненню в судовому порядку.

19 грудня 2024 року ухвалою ЗОАС відкрито спрощене позовне провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов та докази, які в нього є в термін протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

Зазначену ухвалу направлено на адресу відповідача, яка також зазначена у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, поштовий конверт з ухвалою суду від 02 грудня 2024 року повернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду без вручення з відміткою органу поштового зв`язку «повертається» "адресат відсутній за вказаною адресою" .

Суд зазначає, що згідно п. 45.1 ст. 45 ПК України, платник податків фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків в контролюючому органі. Платник податків фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Платник податків відповідно до норм чинного законодавства зобов`язаний визначити свою податкову адресу, і повідомити податковий орган про зміну свого місцезнаходження.

Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 120/479/21-а, де колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу, що добросовісний платник податків, зобов`язаний забезпечити отримання кореспонденції, у разі невиконання цього обов`язку, платник не вправі посилатись на неотримання ним документів, як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних наслідків.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 140/30/20.

Відповідно до п. 42.2 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 04 червня 2020 року по справі №826/11455/15 дійшов висновку, що не виконання платником податків обов`язку щодо повідомлення контролюючого органу про зміну податкової адреси позбавляє його можливості посилатися у спорі з контролюючим органом, що документи, правомірності яких стосується спір, не були йому вручені, якщо буде встановлено, що документи були направлені в установленому законом порядку на його податкову адресу, навіть у випадку повернення цих документів підприємством поштового зв`язку через неможливість їх вручення. Такий правовий наслідок висновується з норми п. 42.2 статті 42 ПК України.

Враховуючи також правову позицію викладену у постанові Верховного суду від 10.05.2023 №755/17944/18, у постанові КЦС ВС від 10.05.2023 року у справі 755/17944/18 відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд даної адміністративної справи.

Зокрема у постанові Верховного суду від 10.05.2023 №755/17944/18 констатовано:

- Посилання касаційної скарги на те, що ОСОБА_4 належним чином не було повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, що позбавило його можливості реалізувати належні йому процесуальні права, є безпідставними, так як наявна на а. с. 143 т. 3 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Станом на 21.02.2025 р. відзиву або доказів, які би спростували позовні вимоги відповідачем не надано.

Обставини встановлені судом

ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

У Відповідача наявний податковий борг у розмірі 23089,65 грн. за платежем 18010300 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості».

Вказане вище підтверджується розрахунком податкового боргу та обліковими картками.

Вищевказаний борг виник у зв`язку з наступним.

Виникнення податкового боргу у Відповідача зумовлено несплатою у строки, визначені Податковим кодексом України (далі - ПКУ) податкових зобов`язань, нарахованих за податковими повідомленнями-рішеннями.

Так, платежем 18010300 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» визначено податкові зобов`язання за наступними податковими повідомленнями-рішеннями:

- від 02.04.2019 №0-0715 за період 2018 року в розмірі 1048,77грн, яке вручено адресату особисто 30.06.2019;

- від 02.04.2019 №0-0715 за період 2018 року в розмірі 1049,14 грн. , яке вручено адресату особисто 30.06.2019;

- від 28.04.2020 №0-0715 за період 2019 року в розмірі 1175,95грн, яке вручено адресату особисто 30.06.2020;

- від 28.04.2020 №0-0715 за період 2019 року в розмірі 1175,53 грн. , яке вручено адресату особисто 30.06.2020;

- від 20.04.2021 №0-0715 за період 2020 року в розмірі 1219,60 грн. , яке вручено адресату особисто 29.06.2021;

- від 20.04.2021 №0-0715 за період2020 року в розмірі 1220,03 грн. , яке вручено адресату особисто 29.06.2021;

- від 16.11.2022 №1-0715 за період 2021 року в розмірі 1690,20 грн. ;

- від 16.11.2022 №1-0715 за період 2021 року в розмірі 1690,80 грн.;

Вказані податкові повідомлення-рішення було направлено на поштову адресу Відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення №468, однак поштовий конверт повернуто адресанту згідно з довідкою №20.

- від 02.05.2023 №0-0715 за період 2022 року в розмірі 6410,95 грн. , яке вручено адресату особисто 30.06.2023;

- від 02.05.2023 №0-0715 за період 2022 року в розмірі 6408,68 грн. , яке вручено адресату особисто 30.06.2023.

Згідно підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПКУ податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем ресторації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом роком).

Згідно підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПКУ, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідачем вищевказану суму боргу за податковим повідомленнями - гпненнями не сплачено, та не оскаржено такі ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Відтак, грошові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями є узгодженими.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати п: датки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 16 ПКУ передбачено, що одним із обов`язків платника податків є обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту14.1 статті14 ПКУ, податковий борг - cума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у всновлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У силу підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ГІКУ податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У зв`язку з несплатою узгоджених сум Відповідачу на підставі пункту 59.1 статті 59 ПК України виставлено податкову вимогу №608-56 від 23.10.2018 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями, яка була направлена на адресу Відповідача засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення №869, однак поштовий конверт повернуто адресанту.

Необхідно зазначити, що вказана вище податкова вимога була помилково сформована та направлена у жовтні 2018 року за адресою: АДРЕСА_3 , тобто за попередньою адресою проживання Відповідача. Тому вимогу повторно направлено у вересні 2021 року за належною адресою, а саме: АДРЕСА_2

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПКУ у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПКУ органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи: стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПКУ орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

згідно пункту 102.4. статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним

Від березня 2020 року було прийнято низку законодавчих актів, які зупиняли перебіг зазначеного вище строку давності.

Відповідно до пункту 522 підрозділу 10 розділу XX Кодексу на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 Кодексу.

А вже 17.03.2022 набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ), пунктом 2 розділу II якого дію підпункту 522 підрозділу 10 розділу XX Кодексу зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану.

Водночас Законом № 2120-ІХ статтю 102 Кодексу доповнено пунктом 102.9, яким на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пізніше згідно із Законом України від 12 травня 2022 року № 2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (набрав чинності 27.05.2022) пункт 102.9 статті 102 Кодексу доповнено словами «крім випадків, передбачених Кодексом».

Пункт 102.9 зі статті 102 Кодексу від 01.08.2023 виключено згідно із Законом України від 30 червня 2023 року № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» (далі - Закон № 3219-ІХ).

Крім того. 07.03.2022 набрав чинності Закон України від 03 березня 2022 року № 2118-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», яким підрозділ 10 розділу XX Кодексу було доповнено пунктом 69.

Згідно з підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Від 24.11.2022 набрав чинності Закон України від 03 листопада 2022 року №2719-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу», яким пункт 69.9 викладено в новій редакції.

Зокрема, з 24.11.2022 відновлено перебіг строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків - суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59-60, 87 - 101 Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 Кодексу. Згідно із Законом № 3219-ІХ підпункт 69.9 діяв тимчасово, до 01 серпня 2023 року.

Отже, строк давності зупинявся в такі періоди: з 18.03.2020 по 17.03.2022-відповідно до пункту 522 підрозділу 10 розділу XX Кодексу;

з 07.03.2022 по 24.11.2022 - відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу;

у періоді з 07.03.2022 по 17.03.2022 - одночасно діяли пункт 522 і підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу;

з 17.03.2022 по 01.08.2023 - відповідно до пункту 102.9 статті 102 Кодексу (з 17.03.2022 по 27.05.2022 норма діяла без виключень, а з 27.05.2022 по 01.08.2023 - з виключеннями щодо випадків, передбачених Кодексом);

у періоді з 17.03.2022 по 24.11.2022 - одночасно діяли підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу і пункт 102.9 статті 102 Кодексу;

з 24.1 1.2022 по 01.08.2023 - відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу щодо платників податків, які не мають можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59 - 60, 87 - 101 Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 Кодексу;

у періоді з 27.05.2022 по 01.08.2023 - пункт 102.9 статті 102 Кодексу діяв із виключеннями, передбаченими підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу;

Перебіг строку давності відновився:

щодо здійснення заходів з погашення податкового боргу для платників податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59 - 60, 87 - 101 Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 Кодексу - із 24.11.2022 (період зупинення, який вираховується із загального строку давності податкового боргу - з 18.03.2020 по 24.1 1.2022);

щодо здійснення заходів з погашення податкового боргу для платників податків, які не мають можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки (крім платників податків, визначених підпунктом 69.40 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу), передбачені статтями 59 - 60. 87 - 101 Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 Кодексу - із 01.08.2023 (період зупинення, який вираховується із загального строку давності податкового боргу - з 18.03.2020 по 01.08.2023).

Правомірність позиції контролюючого органу підтверджується сформованим правовим висновком Верховного суду у постанові від 13.12.2023 у справі №240/34220/22, зокрема, в період з 18 березня 2020 року по 30 червня 2023 року, строк давності, передбачений статтею 102 ПК України, був зупинений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а в період з 17 березня 2022 року по 01 серпня 2023 року - у зв`язку з дією правового режиму воєнного, надзвичайного стану. З огляду на зазначене, контролюючий орган може реалізувати владні управлінські функції, враховуючи дату узгодження податкових зобов`язань - 04 грудня 2018 року (дата набрання законної сили постановою Верховного Суду у справі №806/2015/16), а також норми щодо зупинення строку давності, передбаченого статтею 102 ПК України.

Ураховуючи встановлені у справі обставини та положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52 код ЄДРПОУ ВП 44106694 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 23089,65 грн. за платежем 18010300 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова