Справа № 990/42/25
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 лютого 2025 року

м. Київ

Справа № 990/42/25

Провадження № 11-48заі23

Суддя Великої Палати Верховного Суду Гриців М.І. перевірив апеляційну скаргу ОСОБА_1 про перегляд ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2025 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України про зобов`язання вчинити дії, і

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив (мова оригіналу): «зобов`язати Верховну Раду України внести зміни статті 36 частини 3. "Потерпілі мають право на лікування та реабілітацію у сфері охорони здоров`я в закладах охорони здоров`я, що проводяться відповідно до вимог законів України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» та «Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я» . «шляхом вилучення частини цієї статті, а саме «що проводяться відповідно до вимог законів України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» та «Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я»».

Свої доводи позивач мотивував тим, що правила частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції про те, що [щось] «… проводяться відповідно до вимог законів України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», фактично позбавляють його гарантованого державою Україна права на відшкодування шкоди, завданої професійним захворюванням, у вигляді права на безоплатне медикаментозне його відновлення.

Касаційний адміністративний суду у складі Верховного Суду ухвалою від 06 лютого 2025 року відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відмовив у відкритті касаційного провадження, через те що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

ОСОБА_1 не погодився із цим рішенням суду і через підсистему «Електронний суд» подав до Великої Палати Верховного Суду засобами електронного зв`язку апеляційну скаргу.

Суддя Великої Палати ухвалою від 13 лютого 2025 року скаргу ОСОБА_1 залишив без руху та надав йому десятиденний строк для усунення її недоробків (недоліків) шляхом надання документа на підтвердження сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали про залишення скарги без руху через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 надіслав заяву, в якій клопоче про звільнення від сплати судового збору. Підставами звільнення його від сплати цього платежу зазначає те, що його позов стосується позбавлення його - скаржника права на відшкодування шкоди за втрачене здоров`я внаслідок професійного захворювання, а тому відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) він звільнений від сплати судового збору. До заяви долучає витяг Закону № 3674-VI, який, на думку скаржника, підтверджує таке право.

Тимчасом скаржник не додав жодних документальних обставин, які би описували його важкий (нелегкий) матеріальний стан настільки, щоб можна було наглядно переконатися в його неспроможності сплатити судовий збір за апеляційний перегляд судового рішення суду першої інстанції із заявленим спором про оскарження дій чи бездіяльності законодавчого органу держави. Не додав скаржник також документів, які би доводили, що оскарження актів рішень, дій чи бездіяльності Верховної Ради України є спором, який стосуються певних (персоналізованих) саме його (скаржника) або соціальних, або / та трудових, або / чи тільки сімейних, житлових прав, або вони (укази) спричинилися (перебували в причинному зв`язку) саме до заподіяння шкоди здоров`ю скаржника.

Відповідно до частини восьмої статті 30 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від професійних захворювань і членам їхніх сімей здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

За частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 1167 цього Кодексу моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, , фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, зважаючи на майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із частиною другою статті 132 цього Кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону № 3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Аналіз цих норм дає підстави вважати, що сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути довідка про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, документи про заборгованість перед іншими особами, наприклад, за комунальні послуги тощо, а також інші документи, що підтверджують майновий стан скаржника. Апелянт документальних чи інших таких доказів не пред`явив.

Не надав скаржник й доказів того, що на нього поширюються пільги щодо сплати судового збору, установлені статтею 5 Закону № 3674-VІ.

Апелянт повинен надати хоча би якийсь документ(и), які би свідчили про те, що за правилами пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI України він є саме тим позивачем, який звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях - у справахпро відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Тобто, він має, принаймні «контурно» окреслити, яким чином відмова законодавчого органу «… внести зміни…» до закону, на підставі яких, зокрема, позивач мав би право «на лікування та реабілітацію у сфері охорони здоров`я в закладах охорони здоров`я, що проводяться відповідно до вимог ряду названих ним законів України, та інші схожого змісту дії Верховної Ради України, є діяльністю, яка завдала шкоди позивачу, яким способом завдала; чи є і чому є вона (діяльність) умисною.

Позивач повинен обґрунтувати, чи шкода від професійного захворювання, яку він просить відшкодувати за рахунок відповідача, є реальною і чи перебуває вона в причинному зв`язку саме із законодавчою діяльністю (чи бездіяльністю) Верховної Ради України.

Позивач, якщо вважає, що не повинен платити судового збору на названій ним підставі, теж має послатися на конкретний закон або назвати юридичні передумови, які окремо встановлюють підстави для такого звільнення, або встановлюють і покладають на Верховну Раду України обов`язок відшкодувати шкоду, яку вона заподіяла каліцтвом особі, або спричиненням її смерті, або завданням іншої шкоди її здоров`ю.

На підставі підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028 грн.

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, становить 2 422 грн 40 коп. (3028 * 0,8).

Судовий збір необхідно сплатити за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; призначення платежу: 101 ____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ____ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _____ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва суду, де розглядається справа).

За таких обставин вважаю за необхідне продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги до пред`явлення документа, з якого можна буде визначити сукупний розмір річного доходу скаржника, або документа про сплату судового збору у сумі 2 422 грн 40 коп.

Апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику, якщо він не усуне її недоліки протягом установленого строку (пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України).

Керуючись статтею 296, частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Великої Палати Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків скарги, установивши для цього десятиденний строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Великої Палати

Верховного Суду М.І. Гриців