Справа № 459/223/25
Суддя: Дем'яновська Ю. Д.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/223/25
Провадження № 2-а/459/12/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дем`яновської Ю.Д.,

з участю секретаря судового засідання Гук Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шептицький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

20.01.2025 року до Червоноградського міського суду Львівської області звернувся ОСОБА_1 із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №10/01/25/2 від 10.01.2025 року про накладення на нього адміністративного стягнення, провадження по справі закрити. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення №10/01/25/2 від 10.01.2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за те, що він 24.11.2024 року о 14:00 не з`явився на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних. Вважає, що оскаржувана постанова не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, суперечить вимогам закону, що призвело до неправильного вирішення справи, так як зазначена повістка була вручена йому лише 27.11.2024 року, тому у нього не було фізичної можливості з`явитися для уточнення даних 24.11.2024 року. Оскільки його не було своєчасно сповіщено про необхідність явки до ТЦК, вважає, що винесена постанова є протиправною.

05.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.02.2025 року.

З технічних причин, розгляд справи 12.02.2025 року не відбувся.

17.02.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 подав відзив на позов, у якому представник висловився про правомірність дій відповідача, зазначив про те, що нормами Порядку №560 від 16.05.2024р., прийнятого на виконання ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», закладено презумпцію обізнаності військовозобов`язаного у разі надіслання повісток підрозділами ТЦК та СП за зареєстрованим (зазначеним військовозобов`язаним) місцем проживання. Пунктом 41 вказаного Порядку, визначено, що належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку день отримання такого поштового відправлення. Відтак, вважає посилання позивача на необізнаність щодо необхідності явки до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки необґрунтованими.

19.02.2025 року надійшов відзив на позов ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому представник відповідача зазначив, що позивачем не наведено жодних обґрунтованих підстав, що слугували б для задоволення позовної заяви та скасування оскаржуваної постанови.

У судове засідання 20.02.2025 року учасники не з`явилися, подали письмові заяви пр розгляд справи у їх відсутності, при цьому позивач позов підтримав, просив такий задовольнити, представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 позовні вимоги заперечив з підстав, наведених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення №10/01/25/2 від 10.01.2025 року, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, наклав на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 грн. Відповідно до постанови ОСОБА_1 здійснив правопорушення, яке вчинене в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджений Законом України від 17.03.2014 року № 1126-УІІ, що набрав чинності з дня його опублікування в газеті «Голос України» від 18.04.2014 року № 49) не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 24.11.2024 року о 14:00 год, будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначеній у повістці) не надав, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Так, ч.1 ст.210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частина 3 ст.210-1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Окрім того, у ст.210 КУпАП міститься примітка, що положення статей 210,210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно із ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно дост.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Згідно ч.1ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Зі змісту постанови встановлено, що 08.11.2024 року ОСОБА_1 , відповідно до п.30-2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» направлена повістка засобами поштового зв`язку для прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_4 24.11.2024 року о 14:00 год для уточнення даних.

Разом із тим, із трекінгу поштового відправлення вбачається, що поштова кореспонденція, адресована ОСОБА_1 , прибула у відділення за місцем його проживання (індекс 80108) 26.11.2024 року, а отримана адресатом лише 27.11.2024 року.

Відповідно до п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України ввід 16.05.2024р. №560, визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора.

З наведеного вище, встановлено, що поштове відправлення, адресоване на ім`я позивача ОСОБА_1 з повісткою № 1067091 від 08 листопада 2024 року про його обов`язок з`явитися 24 листопада 2024 року о 14.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних, було відправлено за місцем проживання позивача АДРЕСА_1 , і така прибула до відділення 26.11.2024 року, тобто на два дні пізніше, ніж позивачу необхідно було з`явитися до територіального центру комплектування, та отримана адресатом наступного дня після прибуття у відділення, тобто 27.11.2024 року. До того ж, відповідно до вимог п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України ввід 16.05.2024р. №560, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, така (повістка) вважається врученою у день отримання поштового відправлення особою, у даному випадку це 27.11.2024 року. Отже, твердження позивача ОСОБА_1 про те, що його не було належним чином оповіщено про необхідність прибуття 24 листопада 2024 року о 14:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних, а відповідно, у нього був відсутній обов`язок такої явки 24 листопада 2024 року о 14:00 год. знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, вина ОСОБА_1 , яка полягала в умисному ухиленні від виконання вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не доведена належними та достатніми доказами, а тому, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідачами не надано суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених у оскаржуваній постанові.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у справі про адміністративне правопорушення №10/01/25/2 від 10.01.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП №10/01/25/2 від 10.01.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, понесені на сплату судового збору в сумі 605,60 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 20.02.2025.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська