Справа № 380/22152/24
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 рокусправа № 380/22152/24
місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

у провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі за текстом - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 (далі за текстом - відповідач-1), Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного , місцезнаходження: 79012, м. Львів, вул.Гвардійська, 32 (далі за текстом - відповідач-2), у якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення (дію) ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в оформленні відстрочки ОСОБА_1 , зафіксоване протоколі № 23 комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.09.2024, про що ОСОБА_1 повідомлено Повідомленням № 1115/9 від 09.09.2024;

- визнати протиправним і скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації від 25.09.2024, в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного;

- скасувати наказ (розпорядження) керівництва Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про включення ОСОБА_1 до списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного;

- зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу Націонаьної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.09.2024 представники відповідача-1 вручили позивачу повістку про виклик на 25.09.2024 для розгляду його заяви про відстрочку, поданої 24.09.2024. Наступного дня (25 вересня 2024 року) позивач прибув за викликом відповідача-1 та в ході спілкування представників відповідача-1 з позивачем, останньому повідомлено, що його перша заява про відстрочку, подана ним в порядку пункту 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не буде взята до уваги, вручено повідомлення про відмову від 09.09.2024 № 115/9 і сформовано відомості про проходження ним військово-лікарської комісії. Відповідач-1 вручив позивачеві лист, до якого долучено повідомлення про відмову в оформленні відстрочки № 115/9 від 09.09.2024. При цьому, позивача направлено на проходження ВЛК. Після формування персоналом відповідача-1 відомостей про проведення військово-лікарської комісії позивача призвано (мобілізовано) на військову службу під час мобілізації до відповідача-2. Зі змісту повідомлення про відмову в оформленні відстрочки № 115/9 від 09.09.2024 25.09.2024 випливає, що позивачеві відповідач-1 відмовив в оформленні відстрочки з посиланням на те, що не підтверджено неможливість здійснення догляду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 донькою особи з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2. Представник позивача звернувся до відповідача- 1 із адвокатськими запитами від 29.09.2024 та від 13.10.2024, якими витребувано від відповідача-1 відомості про відповідні рішення. Проте відповіді на такі запити представник позивача не отримав.

13.11.2024 від представника відповідача-2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Відзив обґрунтований тим, що чинним законодавством не наділено Національну академію функціями зі здійснення призову громадян під час мобілізації, надання відстрочки від призову тощо. В позовній заяві позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ начальника Національної академії щодо зарахування його до списків особового складу Національної академії, а також зобов`язати Національну академію виключити його зі списків особового складу Національної академії. Однак, з позовної заяви не вбачається жодних доводів на підтвердження протиправності його зарахування до списків особового складу Національної академії, як не зазначено обставини, які б свідчили про необхідність виключення його зі списків особового складу Національної академії. Разом з тим, скасування наказу начальника Національної академії про зарахування позивача до списків особового складу Національної академії та виключення його зі списків особового складу Національної академії, не може призвести до його звільнення з військової служби (припинення проходження ним військової служби).

26.11.2024 від представника відповідача-1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Відзив обґрунтований тим, що заява позивача про відстрочку від 31.08.2024 надійшла відповідачу-1 03.09.2024 за вх.№18640, що підтверджується вхідним штемпелем на заяві. Відповідно до пункту 60 Постанови № 560 комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. За результатами розгляду заяви від 31.08.2024 (вх. №18640) комісія при відповідачу-1 прийняла рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, про що позивача повідомлено 09.09.2024 за вих. № 11519. Отже, відповідач-1 заяву про відстрочку позивача розглянув у строки, визначені постановою Кабінету Міністрів № 560. В подальшому позивач подав повторну заяву про відстрочку з тих самих підстав, яка надійшла до відповідача-1 24.09.2024 за вх. № 20049. За результатами розгляду повторної заяви позивачу надано відповідь 25.09.2024 № 12049, якою повідомлено, що з огляду на те, що його попередня заява розглянута по суті, повторна заява від 24.09.2024 про оформлення відстрочки не підлягає розгляду. Факт отримання відповіді на повторну заяву підтверджується особистим підписом заявника на відповіді. Тому твердження позивача про те, що відповідач-1 проігнорував порядок розгляду заяви про відстрочку не підтверджується фактичними обставинами справи. В спірному випадку, позивач до заяви долучив копії паспорту ОСОБА_2 , (яка є дружиною заявника та дочкою особи з інвалідністю - ОСОБА_4 ), копії її свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб, однак документів, які б підтверджували неможливість ОСОБА_2 , яка не є військовозобов`язаною та зобов`язана за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи, не долучено жодного з зазначених таких документів. Не зрозумілим, на думку відповідача-1, є долучення позивачем заяви тестя (батька дружини) - ОСОБА_4 , сформованої згідно з додатком 15 до Порядку, відповідно до якої батько дружини із числа осіб військовозобов`язаних першого ступеня споріднення для свого утримання обирає ОСОБА_1 , який є йому зятем. При цьому, зазначає що членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені. Оскільки підстави для оформлення відстрочки заявнику відсутні, тому за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 за вх.№18640 від 03.09.2024 комісією при відповідачу-1 прийнято рішення про відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, про що заявника повідомлено 09.09.2024 за Вих. № 11519. З викладеного вбачається, що відповідач-1 розглядаючи заяву на відстрочку дотримався норм чинного законодавства, тому підстави для його скасування відсутні.

05.07.2024 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій просить суд позов задовольнити повністю. Відповідь обґрунтована тим, що перелік не є таким, що визначає обов`язковість надання таких документів для оформлення відстрочки. Так наприклад якщо у матері з інвалідністю II групи є один син і немає інших дітей або чоловіка, то відсутні потреби надавати відомості про неможливість інших осіб. Адже такі вимоги відсутні у зв`язку із відсутністю родичів. Саме так випливає зі змісту Закону 3543-ХІІ - немає «утримувачів за законом» - є відстрочка. Інших умов Закон не висуває. Аналогічним чином має бути застосовано вимогу і у випадку позивача (адже у тестя відсутні утримувачі за законом). Як вже згадувалося в позовній заяві, Закон України № 3543-ХІІ не містить визначення або переліку осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати особу з інвалідністю. Немає переліку, до якого може бути віднесено саме доньку особи з інвалідністю, тощо. Однак, якщо враховувати, що до такої категорії відповідач-1 і віднесено близьких родичів інваліда, то в спірному випадку, слід керуватися нормами національного законодавства, які регулюють питання виникнення обов`язків з утримання членів сім`ї, а саме нормами Сімейного кодексу України. При цьому нормами Конституції України не визначено обов`язку повнолітніх дітей утримувати непрацездатних батьків. Зокрема, частина друга статті 51 Конституції України визначає обов`язок дітей піклуватися про батьків. Але юридичні поняття «утримання» та «піклування» не є тотожними, про що детально йшлося в заявах про відстрочку з посиланням на норми Цивільного кодексу (статті 58-60), Сімейного кодексу (ст.202) України, Пленуму Верховного Суду та Рішень Верховного Суду від 15.05.2006 № 3. Отже набуття іншими родичами тестя позивача «обов`язку з його утримання за законом» як варіант можливе наприклад на підставі рішення суду. А набуття обов`язку з догляду іншими особами, чиє коло по-суті не є обмеженим, регулюється Главою 57 ЦК України, якою врегульовано укладення договорів довічного утримання особи. Органи ТЦК не можуть перебирати на себе функцій суду та не уповноважені робити висновки щодо наявності у родичів тестя заявника якихось обов`язків з його утримання. В іншому випадку такі дії можуть бути розцінені як перевищення службових повноважень та самоправство, про що дружиною позивача подано заяву до правоохоронних органів.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 05.11.2024 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 13.11.2024 суд витребував додаткові докази.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Позивач подав відповідачу-1 заяву про застосування (оформлення) відносно нього відстрочки, пов`язаної з наявністю батька дружини з інвалідністю ІІ групи за умови відсутності інших невійськовозобов`язаних осіб, які зобов`язані згідно з законом його утримувати. Заяву скеровано позивачем особисто засобами поштового зв`язку з описом вкладення та повідомленням про вручення (накладна №177 від 31.08.2024 року).

До заяви згідно з описом та переліком додатків позивач додав відомості, що відображають наявність родинних зв`язків з батьком дружини, відомості про його інвалідність ІІ групи, а також дані про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані згідно з законом утримувати особу з інвалідністю. До останніх відносилися заява батька дружини про відсутність у нього потреби в матеріальній допомозі (утриманні), в якій містилися відомості про відсутність у батька дружини укладених договорів довічного утримання та відомостей про стягнення аліментів останнім з будь-яких осіб, а також заява тестя позивача про здійснення ним вибору на користь зятя для здійснення догляду (вибір на виконання умов чинного законодавства) та оформлення відстрочки.

При цьому у заяві позивач не висловлював бажання щодо призову (мобілізації). Зазначену кореспонденцію отримано за довіреністю представником відповідача-1 03.09.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням до поштового відправлення №177.

Позивач отримав виклик до відповідача-1 на 9:00годину 24.09.2024 для уточнення даних.

24.09.2024 позивач з`явився за викликом до приміщення відповідача-1 та знов подав заяву про відстрочку разом з заявою батька дружини про відсутність у останнього інших не військовозобов`язаних осіб, які відповідно до закону зобов`язані його утримувати. Такі заяви зареєстровані в журналі вхідної кореспонденції відповідача-1 за № 20049 та №20050.

Наступного дня (25 вересня 2024 року) позивач прибув за викликом відповідача-1, де йому вручено лист з повідомленням про відмову в оформленні відстрочки № 115/9 від 09.09.2024.

За результатами розгляду повторної заяви позивачу надано відповідь 25.09.2024 №12049, якою заявника повідомлено про те, що оскільки його попередня заява розглянута по суті, тому повторна заява від 24.09.2024 про оформлення відстрочки не підлягає розгляду. Факт отримання відповіді на повторну заяву підтверджується особистим підписом позивача на відповіді.

Позивача направлено на проходження ВЛК.

Після формування відповідачем -1 відомостей про проведення військово-лікарської комісії позивачеві керівництво відповідача-1 винесло мобілізаційне розпорядження (Наказ) відносно позивача і останнього призвано (мобілізовано) на військову службу під час мобілізації до відповідача-2.

Вважаючи оскаржені рішення протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд керувався такими мотивами.

Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).

Частини перша, друга, четверта-шоста статті 2 Закону № 2232-XII визначають, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України строк дії воєнного часу продовжувався і триває досі.

Згідно з частиною десятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

До спірних правовідносин суд застосовує Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» дата надіслання відповідачу заяви позивача від 31.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації засобами поштового зв`язку.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають одного із своїх батьків з інвалідністю І чи ІІ групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю І чи ІІ групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 21.05.2005 позивач та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 21.05.2005.

ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІ групи пожиттєво, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 .

Отже, батько дружини позивача є особою з інвалідністю ІІ групи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Постанова № 1487), яка визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави, який полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 Додатку 2 до Постанови № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

З урахуванням викладеного, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Проте, вказаним порядком не визначено конкретних способів надання документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (власноручно, поштою, тощо), як і не містить положень, відповідно до яких військовозобов`язаний повинен особисто прибути до органу, в якому він перебуває на військовому обліку, з метою подання відповідних документів.

Отже, позивачем дотримано процедуру особистого подання (направлення) документів, що підтверджують, на його думку, право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до пунктів 1, 8, 9, 11 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 згаданого Положення, крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

З урахуванням викладеного, відповідач-1 як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та відповідних документів повинен розглянути таку заяву.

Порядок надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, якою затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Постанова №560).

Відповідно до пункту 56 згаданого Порядку відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Згідно з пунктом 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Пункт 58 Порядку №560 визначає, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Пункт 581 Порядку №560 визначає, що військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), у випадках, передбачених пунктом 9 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку (додаток 4), про відсутність інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка).

Військовозобов`язані, які відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а за умови наявності кількох військовозобов`язаних - додають заяву особи з інвалідністю I або II групи за формою згідно з додатком 15, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку особа з інвалідністю обирає для здійснення свого утримання.

Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.

Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з пунктом 63 Порядку військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Суд, надаючи правову оцінку правомірності повідомлення про відмову в оформленні відстрочки № 115/9 від 09.09.2024, суд зазначає таке.

Пункт 581 Порядку №560 визначає, що військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), у випадках, передбачених пунктом 9 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку (додаток 4), про відсутність інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка).

Військовозобов`язані, які відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а за умови наявності кількох військовозобов`язаних - додають заяву особи з інвалідністю I або II групи за формою згідно з додатком 15, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку особа з інвалідністю обирає для здійснення свого утримання.

Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Отже, підставою для надання відстрочки позивачу є відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі).

Саме на позивача покладається обов`язок із доведення відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб з інвалідність І та ІІ груп.

Саме тому пункт 581 Порядку №560 надає повноваження районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки або їх відділам за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряти перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.

Суд встановив, що позивач до заяви долучив копії паспорту ОСОБА_2 , (яка є дружиною заявника та дочкою особи з інвалідністю - ОСОБА_4 ), копії її свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб. Проте документи, які б підтверджували неможливість ОСОБА_2 , яка не є військовозобов`язаною та зобов`язана за законом утримувати одного із свого батька з інвалідністю II групи, не долучено, жодного з перерахованих документів.

Обов`язок повнолітніх дочки чи сина утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги передбачений статтею 202 Сімейного кодексу України.

Отже, дружина позивача є невійськовозобов`язаною та відповідно до закону зобов`язана утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", маючи можливість здійснювати таке утримання.

У зв`язку з відсутністю підстав для оформлення відстрочки позивачу, за результатами розгляду заяви за вх. №18640 від 03.09.2024 відповідач-1 прийняв рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, про що позивача повідомлено 09.09.2024 за вих. №11519.

Аргументи представника позивача про розмежування понять "піклування" та "утримання" батьків грунтуються на довільному тлумаченні норм законодавства та не впливають на оцінку судом правомірності рішення відповідача-1.

З таких підстав, суд висновує, що відповідач-1 за результатами розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу прийняв правомірне рішення.

Після формування відомостей про проведення військово-лікарської комісії відповідач-1 прийняв мобілізаційне розпорядження (Наказ) щодо позивача, якого призвано (мобілізовано) на військову службу під час мобілізації до відповідача-2.

Отже, після відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу позивача направлено на медичний огляд для визначення придатності до військової служби, а згодом і мобілізовано до Збройних Сил України, що відповідає послідовності, встановленої Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Враховуючи те, що відповідач-1 правомірно відмовив у наданні відстрочки, то наказ відповідача-1 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації" №923 від 25.09.2024, в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 до відповідача-2 також є правомірним.

У зв`язку з викладеним, у задоволенні позову у такій частині необхідно відмовити повністю.

Щодо позовних вимог про скасування наказу (розпорядження) відповідача-2 про включення позивача до списків особового складу відповідача-2 та зобов`язання виключити позивача зі списків особового складу відповідача-2, то суд не встановив порушень, пов`язаних із зарахуванням позивача до списків особового складу, а також враховує, що такі вимоги є похідними від основних вимог, у задоволенні яких відмовлено, відповідно такі також задоволенню не підлягають.

У позовній заяві представник позивача визначив третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 (тестя позивача), з приводу цього суд зазначає, що, по-перше, представник позивача не визначив належний процесуальний статус такої особи - на стороні позивача чи відповідачів, а, по-друге, в ході розгляду справи суд не знайшов підстав вважати, що рішення суду у цій справі може вплинути на права, свободи, інтереси чи обов`язки такої особи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович